               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.11.2018
            COM(2018) 759 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par eurozonas ekonomikas politiku
            {SWD(2018) 467 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par eurozonas ekonomikas politiku

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu saistībā ar 121. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eurozonā jau sesto gadu pēc kārtas ir konstatējama nepārtraukta ekonomikas izaugsme, un negatīvā izlaides starpība (starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu) samazinās, tomēr perspektīvu ietekmējošie riski palielinās, un ir sagaidāms, ka izaugsme būs mērena. Potenciālā izaugsme joprojām ir zem pirmskrīzes līmeņa, un atšķirības starp valstīm vēl aizvien pastāv, kam par iemeslu ir ievērojamās atšķirības starp dažādu dalībvalstu ekonomikas noturības rādītājiem. Reālās algas pieaugums joprojām ir mērens un atpaliek no ražīguma izmaiņām. Nominālās algas pieaugums un pamatinflācija palielinās līdztekus pastāvīgam nodarbinātības pieaugumam, tomēr dažās dalībvalstīs vēl aizvien ir reģioni, kas saskaras ar nepilnīgu darbaspēka izmantošanu vai augstu bezdarba līmeni. Pēdējo piecu gadu laikā eurozonā ir panākts liels tekošā konta pārpalikums, kas saistīts ar eurozonas eksporta dinamiku un uzlabotu konkurētspēju, tomēr attiecībā uz ārējiem faktoriem atšķirības starp valstīm joprojām ir ievērojamas. Dalībvalstīs, kurās ilgstoši bija liels tekošā konta deficīts, joprojām ir lielas negatīvās neto starptautisko ieguldījumu pozīcijas, kas rada neaizsargātību, jo tās parasti atspoguļo to, ka šajās dalībvalstīs ir liels privātā sektora vai valsts parāds. Lai eurozonā sekmīgi atjaunotu līdzsvaru, ļoti svarīgs ir pienācīgs aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas temps, izaugsmei un inflācijai labvēlīga vide un nepārtrauktas reformas ražīguma palielināšanai.
                  3
                Svarīga ir arī labvēlīga pieprasījuma dinamika, turklāt līdzsvara atjaunošanu sekmētu arī valstis ar lieliem pārpalikumiem, ja tās stiprinātu apstākļus, kas labvēlīgi algu pieaugumam, kā arī publiskā sektora un privātā sektora ieguldījumiem.

               (2)Lai palielinātu ilgtermiņa izaugsmes potenciālu un pārvarētu atšķirības starp valstīm un reģionālās atšķirības, vēl vairāk ir jāpaaugstina līdzdalība darba tirgū un ir vajadzīgas izaugsmi veicinošas strukturālās reformas, kā arī ieguldījumi materiālos un nemateriālos aktīvos ražīguma un inovācijas palielināšanai, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kurās tie ir viennozīmīgi zemāki par eurozonas vidējo rādītāju. Tas ir svarīgi, lai eurozonā stiprinātu ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.

               (3)Lai nodrošinātu stabilu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, izšķiroša ir konsekvence un līdzsvars eurozonas makroekonomikas politikas pasākumu kopumā, kas ietver arī monetāro, fiskālo un strukturālo politiku. Eiropas Centrālā banka pēdējos gados ir izmantojusi netradicionālus monetārās politikas instrumentus, lai inflācijas rādītājus no jauna novirzītu līmenī, kas tuvs ECB vidēja termiņa inflācijas mērķim, vienlaikus veicinot izaugsmi un jaunu darbvietu radīšanu. Ņemot vērā monetārās politikas pakāpenisko normalizāciju, ir jāīsteno pienācīgi diferencēta fiskālā politika un galvenā uzmanība jāpievērš strukturālajām reformām, lai īstermiņā un ilgtermiņā turpinātu atbalstīt izaugsmi.

               (4)Lai stiprinātu eurozonas un tās dalībvalstu fiskālo stabilitāti, ir vajadzīga diferencēta politika valstu līmenī, pilnā mērā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu un ņemot vērā fiskālo telpu. Pareizai ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) darbībai būtiska ir valstu fiskālās politikas koordinācija saskaņā ar kopējiem fiskāliem noteikumiem. Kopējie fiskālie noteikumi ir vērsti uz to, lai panāktu parāda atmaksājamību valstu līmenī, vienlaikus dodot iespēju veikt makroekonomikas stabilizēšanu. 2015.–2018. gadā eurozonas fiskālā nostāja vidēji saglabājās visumā neitrāla, un Komisijas prognozes liecina, ka 2019. gadā tā kļūs nedaudz ekspansīva, neraugoties uz to, ka izlaide ir virs potenciāla. Fiskālo rezervju atjaunošana ir īpaši svarīga tajās dalībvalstīs, kurās valsts parāda līmenis vēl aizvien ir augsts. Tas arī samazinātu šo dalībvalstu neaizsargātību pret satricinājumiem un ļautu panākt to, ka nākamajā lejupslīdē automātiskie stabilizatori darbojas pilnīgi. Publiskā sektora ieguldījumu palielināšana (jo īpaši dalībvalstīs ar fiskālo telpu) atbalstītu izaugsmi un līdzsvara atjaunošanu.

               (5)Strukturālās reformas fiskālajā jomā joprojām ir izšķiroši svarīgas tam, lai uzlabotu fiskālo stabilitāti un stiprinātu ekonomikas izaugsmes potenciālu. Labāk funkcionējošas valstu fiskālās sistēmas, labi pārvaldītas tēriņu pārbaudes, kā arī iedarbīgs un pārredzams publiskais iepirkums var uzlabot publiskā sektora izdevumu efektivitāti un iedarbīgumu un fiskālās politikas ticamību. Uzlabojumi valstu budžetu struktūrā (gan attiecībā uz ieņēmumiem, gan izdevumiem), tostarp resursu novirzīšana uz ieguldījumiem, ļautu ilgtermiņā palielināt publisko budžetu ietekmi uz izaugsmi un paaugstināt ražīgumu. Lai nodokļu sistēmas padarītu efektīvākas un taisnīgākas, būtiski ir vienkāršot un modernizēt nodokļu sistēmas un novērst krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, piemēram, veicot pret agresīvu nodokļu plānošanu vērstus pasākumus. Lai uzlabotu komercdarbības vidi eurozonā un dalībvalstu ekonomikās un to noturību, ir būtiski nodrošināt, ka nodokļu sistēmas ir labvēlīgas vienotā tirgus padziļināšanai un veicina konkurenci starp uzņēmumiem. Svarīga loma šajos centienos būtu kopējai konsolidētajai uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzei.

               (6)Darba tirgus un preču tirgus strukturālās un institucionālās iezīmes, kā arī labi funkcionējošas valsts pārvaldes iestādes ir svarīgi faktori eurozonas dalībvalstu noturības nodrošināšanā. Noturīgas ekonomikas struktūras neļauj satricinājumiem nozīmīgi un ilgstoši ietekmēt ienākumus un darbaspēka piedāvājumu. Tas var atvieglot monetārās politikas darbību un ierobežot atšķirības, radot ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei labvēlīgus apstākļus. Strukturālo reformu (jo īpaši to, kuras paredzētas konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos) labāka koordinācija un īstenošana var radīt pozitīvu blakusietekmi dalībvalstu vidū un pastiprināt pozitīvo ietekmi visā eurozonā. Reformas, kas palielina konkurenci preču tirgos, veicina resursu efektivitāti un uzlabo komercdarbības vidi, kā arī iestāžu (tostarp iedarbīgas tiesu sistēmas) kvalitāti, sekmē ekonomikas noturību eurozonā un dalībvalstīs. Vienotajā tirgū joprojām ir ievērojams neizmantots potenciāls, un jāgūst panākumi, lai šo tirgu padziļinātu (jo īpaši finanšu pakalpojumu, digitālo pakalpojumu, enerģētikas un transporta jomā), laikus nodrošinot tiesību aktu īstenošanu un labāku izpildes nodrošināšanu.

               (7)Eiropas sociālo tiesību pīlārā ir izklāstīti divdesmit principi par to, kā veicināt vienlīdzīgas iespējas un piekļuvi darba tirgum, taisnīgus darba apstākļus un sociālo aizsardzību un iekļaušanu. Reformas, kas sekmē līdzdalību darba tirgū, atvieglo pāreju no vienas darbvietas uz citu un samazina darba tirgus segmentāciju, var palīdzēt stimulēt izaugsmi, uzlabot ekonomikas noturību un automātisko stabilizāciju, mazināt nevienlīdzību un tikt galā ar mainīgai ekonomikai aktuālajiem izaicinājumiem. Individualizēts atbalsts darba meklējumos, apmācībā un pārkvalifikācijā var palīdzēt iedarbīgi un laikus iesaistīt bezdarbniekus. Piekļuve augstas kvalitātes izglītībai un apmācībai ir ļoti svarīga, un tās nodrošināšanai ir vajadzīgi pienācīgi ieguldījumi cilvēkkapitālā un prasmēs, jo īpaši mazkvalificētu personu gadījumā. Šādas reformas un ieguldījumi vidējā termiņā un ilgtermiņā uzlabo nodarbināmību, inovāciju un ražīgumu un palielina algas, paaugstinot eurozonas noturību un veicinot sociālo iekļaušanu un mobilitāti dalībvalstīs un visā eurozonā. Nodokļu slogs eurozonā ir samērā augsts un vērsts uz darbaspēku; nodokļu novirzīšana no darbaspēka uz tādām nodokļu bāzēm ar mazāku negatīvo ietekmi uz izaugsmi kā, piemēram, īpašuma, patēriņa vai vides nodokļi, varētu stiprināt darbaspēka piedāvājumu un pieprasījumu. Ar tiesību aktiem nodarbinātības aizsardzības jomā jāparedz taisnīgi un pienācīgi darba apstākļi visiem strādājošajiem, jo īpaši ņemot vērā to, ka izveidojas jauni nodarbinātības veidi un jauni līgumu veidi, kas paver jaunas iespējas, tomēr rada arī problēmas saistībā ar darbvietas drošību un sociālās aizsardzības segumu. Arī iedarbīgas un ilgtspējīgas sociālās aizsardzības sistēmas ir izšķiroši svarīgas tam, lai nodrošinātu pienācīgus ienākumus un kvalitatīvu pakalpojumu pieejamību. Lai veicinātu dalību darba tirgū, būtiska nozīme ir arī pensiju reformām un darba un privātās dzīves līdzsvarošanas politikai. Nevajadzīgi ierobežojumi attiecībā uz darbvietu, nozaru un ģeogrāfisko mobilitāti var kavēt pārvietošanos atsevišķās dalībvalstīs un arī visā eurozonā. Izšķiroša nozīme ir sociālo partneru iesaistei nodarbinātības un sociālās jomas lietās un saistītajās ekonomikas reformās.

               (8)Kaut arī kopš krīzes ir palielinājusies eurozonas finanšu nozares stabilitāte, joprojām ir risināmi neaizsargātības jautājumi. Privātā sektora parādu līmenis vēl aizvien ir augsts, un nodokļu sistēmām joprojām ir raksturīgi stimuli aizņemties. Būtisks valsts obligāciju ienesīguma pieaugums varētu mazināt banku kapitālu, kas savukārt varētu izraisīt negatīvu blakusietekmi visā eurozonā. Vajadzība pielāgot banku komercdarbības modeļus, zemās procentu likmes un arvien sīvākā konkurence, ko rada citi finansējuma veidi, turpinās ietekmēt banku rentabilitāti. Dalībvalstīs, kurās ir vislielākie ienākumus nenesošu aizdevumu (INA) apjomi, šo aizdevumu attiecība pret kopējo aizdevumu apmēru samazinās, un tas notiek straujāk. Tomēr turpmāki ilgstoši centieni ir vajadzīgi attiecībā uz to valstu mērogā konstatējamo INA īpatsvaru, kas joprojām ievērojami pārsniedz eurozonas vidējo rādītāju. Komisija 2018. gada martā iepazīstināja ar riska samazināšanas pasākumu kopumu, kura mērķis ir risināt ar atlikušajiem INA saistītās problēmas un nepieļaut INA uzkrāšanu nākotnē; Eiropas Parlamentam un Padomei šis pasākumu kopums būtu jāpieņem pilnā apmērā. Banku savienības izveides pabeigšanai joprojām izšķiroši svarīgi ir tas, lai līdz 2018. gada beigām tiktu pieņemts 2016. gada novembrī iesniegtais banku nozares tiesību aktu kopums, ar ko vēl vairāk samazina riskus, īstenojot starptautiski atzītas normas attiecībā uz kapitāla rezervēm un banku likviditāti. Pēc nopietnajiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas noteikumu pārkāpumiem Komisija ierosināja pastiprināt Eiropas Banku iestādes lomu, kā arī uzraudzības sadarbību, lai uzlabotu normatīvā regulējuma prasību izpildes nodrošināšanu šajā jomā. Banku savienības izveidē ir gūti ievērojami panākumi, tomēr tā joprojām nav pabeigta. Banku savienības spēju saraut saikni starp bankām un valstīm kavē tas, ka nav kopējas noguldījumu apdrošināšanas sistēmas un kopīga atbalsta mehānisma attiecībā uz vienoto noregulējuma fondu.

               (9)Lai nostiprinātu EMS struktūru, prioritārā kārtā ir jāpabeidz banku savienības un kapitāla tirgu savienības izveide, tomēr jārīkojas arī saistībā ar visiem elementiem, kas izklāstīti Komisijas EMS ceļvedī laikposmam līdz 2024. gadam. Tā kā pastāv vienotā monetārā politika un decentralizēta fiskālā politika, lielākā mērā ir vajadzīga riska dalīšana, ņemot vērā riska mazināšanā gūtos panākumus. Komisija 2017. gada decembrī un 2018. gada maijā publicēja vairākus priekšlikumus, kuros izklāstīti turpmākie pasākumi EMS izveides pabeigšanai, tostarp par Eiropas Investīciju stabilizācijas funkciju un Reformu atbalsta programmu (ierosināta daudzgadu finanšu shēmas ietvaros). Priekšlikumu pamatā ir 2017. gada maijā publiskotais pārdomu dokuments par EMS padziļināšanu un Piecu priekšsēdētāju 2015. gada jūnija ziņojums. Saskaņā ar vienošanos, ko eurozonas finanšu ministri panāca 2018. gada jūnijā, ir jāpieņem politiski lēmumi un jāveic konkrēti pasākumi saistībā ar banku savienību, tostarp jāsāk politiskas sarunas par Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmu un vēl vairāk jānostiprina Eiropas Stabilizācijas mehānisms, attiecībā uz kuru vadītāji vienojās, ka tam būtu jādarbojas kā vienotā noregulējuma fonda atbalsta mehānismam. Visas šīs reformas palīdzēs stiprināt euro starptautisko lomu, padarot to samērīgāku ar eurozonas nozīmīgumu pasaules ekonomikā un finansēs. Ir svarīgi šīs reformas apspriest atklātā un pārredzamā veidā attiecībā uz dalībvalstīm, kas nav eurozonas dalībnieces.

               (10)Par šā ieteikuma nodarbinātības un sociālajiem aspektiem ir notikušas konsultācijas ar Nodarbinātības komiteju un Sociālās aizsardzības komiteju,

               AR ŠO IESAKA eurozonas dalībvalstīm individuāli un kolektīvi Eurogrupas ietvaros 2019. un 2020. gadā veikt turpmāk minētos pasākumus.

               1. Padziļināt vienoto tirgu, uzlabot komercdarbības vidi un veikt noturību stiprinošas preču tirgus un pakalpojumu tirgus reformas. Samazināt ārējo parādu un veikt reformas, lai eurozonas dalībvalstīs ar tekošā konta deficītu stimulētu ražīgumu, un nostiprināt apstākļus, kas labvēlīgi algu pieaugumam, ņemot vērā sociālo partneru lomu, kā arī īstenot pasākumus, kuri veicina ieguldīšanu eurozonas dalībvalstīs ar lielu tekošā konta pārpalikumu.

               2. Eurozonas valstīs ar augstu valsts parāda līmeni atjaunot fiskālās rezerves un visās valstīs atbalstīt publiskā sektora un privātā sektora ieguldījumus un uzlabot publisko finanšu kvalitāti un struktūru.

               3. Novirzīt nodokļus no darbaspēka un stiprināt izglītības sistēmas un ieguldījumus prasmēs, kā arī uzlabot tādas aktīvas darba tirgus politikas iedarbīgumu, kura atvieglo pāreju no vienas darbvietas uz citu. Visā eurozonā novērst darba tirgus segmentāciju un nodrošināt adekvātas sociālās aizsardzības sistēmas.

               4. Sagatavot darbam vienotā noregulējuma fonda atbalsta mehānismu, izveidot Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmu un stiprināt Eiropas regulējuma un uzraudzības sistēmu. Sekmēt privātā sektora aizņemto līdzekļu īpatsvara pienācīgu samazināšanu. Ātri mazināt ienākumus nenesošu aizdevumu apmēru eurozonā un nepieļaut to uzkrāšanos, tai skaitā nodokļu jomā izskaužot stimulus aizņemties.

               5. Ātri virzīties uz ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšanu – arī ar perspektīvu stiprināt euro starptautisko lomu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumus, tostarp tos, kas attiecas uz finanšu nozari, kā arī uz Reformu atbalsta programmu un Eiropas Investīciju stabilizācijas funkciju saskaņā ar priekšlikumu par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        Eiropas Komisija (2018), 2019. gada brīdināšanas mehānisma ziņojums.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.1.2018
            COM(2018) 1 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas ar mērķi noslēgt protokolu, ar ko īsteno partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē ar Marokas Karalisti
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija ierosina sarunās apspriest jaunu protokolu, ar ko īsteno ar Marokas Karalisti noslēgto partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē (turpmāk ZPN), kas atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Pašreizējais ZPN starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti stājās spēkā 2007. gada 28. februārī
                  1
               . Šis nolīgums tika īstenots ar diviem secīgiem protokoliem, kas Savienības kuģiem, kuri zvejo pelaģiskās un bentiskās sugas, nodrošināja piekļuvi Marokas zvejas zonai līdz 2011. gada 14. decembrim, kad otrais īstenošanas protokols tikai izbeigts, jo Eiropas Parlaments nedeva piekrišanu tā noslēgšanai. Eiropas Parlaments apšaubīja ierosinātā instrumenta ilgtspēju, finansiālo izdevīgumu un starptautisko likumību. Trešais protokols, kurā ņemtas vērā Eiropas Parlamenta bažas, tika noslēgts 2014. gadā
                  2
               , un tā darbība beigsies 2018. gada 14. jūlijā.

               Marokas zvejas zonas, kas atrodas netālu no ES un ir bagātas ar zivju resursiem, ir būtiska zvejas vieta, kurā darbojas gan Spānijas un Portugāles tradicionālās mazapjoma zvejniecības, gan rūpnieciskās zvejas flotes no tālākām dalībvalstīm. Šīs zvejas zonas ietver Marokas suverenitātē un jurisdikcijā esošus ūdeņus, t. i., arī ūdeņus pie Rietumsahāras, kas ir Marokas de facto administrācijā (pašreizējā protokolā ir ieviesti īpaši ziņošanas mehānismi, kuru mērķis ir parādīt, kādus sociālekonomiskos ieguvumus protokols rada vietējiem iedzīvotājiem).

               Kopumā ar Maroku noslēgtais ZPN atļauj kuģiem no 11 dalībvalstīm darboties sešās dažādās zvejas kategorijās, kas aptver mazās pelaģiskās sugas, bentiskās sugas un tālu migrējošās sugas. Marokas zvejas zona veido ziemeļu robežu mazo pelaģisko sugu krājuma “C” izplatības apgabalam, kas plešas Mauritānijas, Senegālas un Gvinejas-Bisavas ūdeņos, kuri ietilpst divpusēju ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (IZPN) tīklā.

               IZPN palīdz popularizēt KZP mērķus starptautiskā mērogā, nodrošinot, ka Savienības zvejas darbības ārpus Savienības ūdeņiem ir balstītas uz tiem pašiem principiem un standartiem kā tie, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Turklāt IZPN stiprina Eiropas Savienības pozīciju starptautiskās un reģionālās zvejniecības organizācijās, jo īpaši Starptautiskajā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijā (ICCAT). Visbeidzot, IZPN pamatojas uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem un palīdz uzlabot atbilstību starptautiskiem pasākumiem, tostarp apkarot nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju.

               Tam, kā tiek izpildīta un īstenota finansiālā kompensācija, kas Marokai piešķirta, lai atbalstītu zvejniecību ilgtspējīgu pārvaldību, tiks pievērsta sevišķa uzmanība, jo īpaši ņemot vērā ieteikumus, kuri norādīti Eiropas Revīzijas palātas 2015. gada Īpašajā ziņojumā Nr. 11 par IZPN.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Sarunas par zivsaimniecības protokolu ar Marokas Karalisti ir saskaņā ar ES ārējo darbību attiecībā uz kaimiņvalstīm un saskaņā ar Savienības mērķiem demokrātijas principu un cilvēktiesību ievērošanas jomā.

               Sarunas tiks risinātas, visa procesa laikā apspriežoties ar visiem ieinteresētajiem Komisijas dienestiem, EĀDD un saņemot kompetentās ES delegācijas atbalstu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) piektās daļas par Savienības ārējo darbību V sadaļas par starptautiskiem nolīgumiem 218. pants, kurā noteikta procedūra, kādā notiek sarunu risināšana un nolīgumu slēgšana starp ES un trešām valstīm.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Nepiemēro, jautājums ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Lēmums ir samērīgs ar izvirzīto mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Instruments ir paredzēts LESD 218. panta 3. un 4. punktā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

               Komisija 2017. gadā veica ex post un ex ante izvērtējumu par iespēju atjaunot zivsaimniecības protokolu ar Marokas Karalisti. Izvērtējuma secinājumi ir izklāstīti atsevišķā Komisijas dienestu darba dokumentā
                  3
               .

               Izvērtējuma ziņojumā secināts, ka ES flotes ir ļoti ieinteresētas turpināt zveju Marokā. Protokola atjaunošana palīdzēs arī stiprināt uzraudzību, kontroli un pārraudzību un veicināt zvejniecību labāku pārvaldību reģionā. Izvērtējums liecina, ka protokola atjaunošana nāktu par labu arī Marokai, ņemot vērā to, cik svarīgs Marokas zivsaimniecības nozares attīstības stratēģijai “Halieutis” ir saskaņā ar protokolu maksātais finansiālais ieguldījums. Maroka ir paudusi ieinteresētību ar ES sākt sarunas par atjaunotu protokolu.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Izvērtēšanas procesā notika apspriešanās ar ieinteresētajām personām, tostarp nozares pārstāvjiem un pilsoniskās sabiedrības organizācijām, jo īpaši Tāljūras flotes konsultatīvajā padomē.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

               Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Neattiecas.

               •Pamattiesības

               Sarunu norādēs, kuras ierosinātas kā pielikums lēmumam, ar ko iesaka pilnvarot sākt sarunas, ir iekļauta klauzula, kas ļauj apturēt protokolu gadījumā, kad ir pārkāptas cilvēktiesības un demokrātijas principi.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Ar jauno protokolu saistītā ietekme uz budžetu ietver finansiālā ieguldījuma izmaksu Marokas Karalistei. Saistītie budžeta piešķīrumi saistību un maksājumu apropriāciju izteiksmē katru gadu jāiekļauj ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem paredzētajā budžeta pozīcijā (11 03 01), un tiem jābūt saderīgiem ar 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas finansiālo plānojumu. Ikgadējās saistību un maksājumu summas, tostarp rezerves pozīcija attiecībā uz protokoliem, kuri nav stājušies spēkā gada sākumā, tiek noteiktas ikgadējā budžeta procedūrā
                  4
               .

               Sagaidāms, ka sarunas tiks pabeigtas pirms pašreizējā protokola termiņa beigām, t. i., līdz 2018. gada 14. jūlijam.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Sarunas plānots sākt 2018. gada sākumā.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Komisija iesaka:

               - Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai to rezultātā noslēgtu jaunu protokolu, ko pievieno partnerattiecību nolīgumam zivsaimniecības nozarē ar Marokas Karalisti,

               - norīkot Komisiju par šo sarunu risinātāju no ES puses,

               - Komisijai sarunas risināt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               - Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas ar mērķi noslēgt protokolu, ar ko īsteno partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē ar Marokas Karalisti

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāuzsāk sarunas ar mērķi noslēgt jaunu protokolu, ar ko īsteno partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē ar Marokas Karalisti,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija tiek pilnvarota Eiropas Savienības vārdā risināt sarunas ar mērķi atjaunot protokolu, ar ko īsteno partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē ar Marokas Karalisti.

                2. pants

               Šīs sarunas risina, apspriežoties ar īpašo komiteju, ko iecēlusi Padome, un saskaņā ar sarunu norādēm, kas izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 78, 17.3.2007., 31. lpp.

                     (2)

                        OV L 349, 21.12.2013., 1. lpp.

                     (3)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Galīgais ziņojums, 2017. gada septembris (F&S, Poseidon un Megapesca).

                     (4)

                        40. nodaļa (rezerves pozīcija 40 02 41) saskaņā ar iestāžu nolīgumu par DFS (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,8.1.2018
            COM(2018) 1 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            Padomes lēmumam pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas ar mērķi noslēgt protokolu, ar ko īsteno partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē ar Marokas Karalisti
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes

               –Sarunu mērķis ir noslēgt protokolu, ko pievieno partnerattiecību nolīgumam zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas 2011. gada 13. jūlija paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               –Lai šis jaunais protokols veicinātu ilgtspējīgu un atbildīgu zveju, kā arī palīdzētu stingri ievērot starptautiskās tiesības, vienlaikus nodrošinot ES un Marokai savstarpējus ieguvumus, Komisija sarunu pamatā liek šādus mērķus:

               ·nodrošināt piekļuvi ūdeņiem, kas attiecībā uz zveju ir Marokas Karalistes suverenitātē vai jurisdikcijā, t. i., arī ūdeņiem uz dienvidiem no 27°40' N, un atļaujas, kas ES flotes kuģiem vajadzīgas, lai minētajos ūdeņos zvejotu pelaģiskās, bentiskās un tālu migrējošās zivju sugas, un tādējādi cita starpā uzturēt ES operatoriem pieejamo ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu tīklu;

               ·ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus un attiecīgos pārvaldības plānus, ko pieņēmušas attiecīgās reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO), lai nodrošinātu zvejas darbību vidisko ilgtspēju un veicinātu okeānu pārvaldību starptautiskā mērogā. Zvejas darbībām vajadzētu būt vērstām tikai uz pieejamiem resursiem, ņemot vērā vietējās flotes zvejas kapacitāti un vienlaikus īpašu uzmanību pievēršot tam, ka attiecīgie krājumi ir transzonāli vai tālu migrējoši krājumi;

               ·censties iegūt pienācīgu, ES flotes interesēm pilnībā atbilstošu daļu no zvejas resursiem, apzinoties, ka par tiem interesi pauž arī citas ārvalstu flotes, kā arī vienādu tehnisko nosacījumu piemērošanu visām ārvalstu flotēm;

               ·nodrošināt to, ka piekļuve zvejniecībām ir pamatota ar ES flotes darbību reģionā, ņemot vērā jaunākos un labākos pieejamos zinātniskos novērtējumus;

               ·iedibināt dialogu, kura mērķis ir stiprināt nozares politiku, lai tādējādi veicinātu atbildīgas zivsaimniecības politikas īstenošanu saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo īpaši attiecībā uz zvejniecību pārvaldību, cīņu pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, zvejas darbību kontroli, uzraudzību un pārraudzību un zinātnisko ieteikumu sniegšanu;

               ·iekļaut klauzulu par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām;

               ·iekļaut atbilstošus mehānismus, kas nodrošina, ka Komisija ir pietiekami informēta un iesaistīta tādā jautājumā kā saskaņā ar protokolu saņemtā nozares atbalsta izmantojuma ģeogrāfiskais sadalījums, lai Komisija varētu pienācīgi pārliecināties par to, ka protokols nāk par labu iedzīvotājiem Rietumsahāras teritorijā, kam nav savas pārvaldes.

               ·Protokolā būtu konkrēti jānosaka:

               ·zvejas iespējas, kas katrā kategorijā piešķiramas Eiropas Savienības kuģiem;

               ·finansiālā atlīdzība un tās izmaksas nosacījumi, un

               ·nozarei paredzētā atbalsta rezultatīvas īstenošanas un tās regulāras uzraudzības mehānismi.

               –Lai nepieļautu zvejas darbību pārtraukšanu, jaunajā protokolā būtu jāiekļauj klauzula par tā provizorisku piemērošanu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju par nolīgumu, kurā paredzēti noteikumi Šveices Konfederācijas dalībai Eiropas GNSS aģentūrā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               •Ieteikuma pamatojums un mērķi

               Eiropas GNSS aģentūra (turpmāk "aģentūra") izveidota ar Regulu (ES) Nr. 912/2010
                  1
               . Tai uzdoti svarīgi ar drošību un komercializēšanu saistīti uzdevumi, kas attiecas uz Eiropas GNSS programmām Galileo un EGNOS, un Eiropas Komisija tai uzticējusi arī programmu pārvaldības uzdevumus, kas saistīti ar programmu ekspluatāciju.

               Dalība aģentūrā ir pieejama trešām valstīm, un šādā nolūkā tiek noslēgts starptautisks nolīgums starp Savienību un attiecīgo valsti. Norvēģija ir pirmā ārpussavienības valsts, kas jau piedalās aģentūrā.

               Šveice, kopš 20. gadsimta deviņdesmitajiem gadiem būdama Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) dalībniece, ir bijusi ilglaicīga partnere un ieguldītāja Eiropas GNSS programmās EGNOS un Galileo. Šveices rūpniecībai piemīt īpaša, dažkārt ekskluzīva, tehniskā zinātība dažos satelītu navigācijas tehnoloģijas aspektos. Šveicē atrodas EGNOS Zemes stacija.

               Pēc 2008. gadā veiktās ES GNSS programmu pārprofilēšanas ES un Šveices sadarbība satelītu navigācijas jomā pamatojas uz Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp ES, tās dalībvalstīm un Šveici (turpmāk "GNSS sadarbības nolīgums"), kas parakstīts 2013. gadā un ko provizoriski piemēro no 2014. gada 1. janvāra
                  2
               .

               GNSS sadarbības nolīguma 16. pantā teikts: "Šveicei ir tiesības piedalīties Eiropas GNSS aģentūrā atbilstīgi nosacījumiem, kas jāizstrādā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Šveici. Minētās sarunas sākas, tiklīdz Šveice ir iesniegusi attiecīgu lūgumu un no Eiropas Savienības puses būs pabeigtas nepieciešamās procedūras."

               Šveice ar 2014. gada 20. maija vēstuli ir iesniegusi lūgumu piedalīties aģentūrā.

               Tādēļ šajā dokumentā ietverts ieteikums sākt sarunas ar Šveici nolūkā izstrādāt nolīgumu, kurā paredzēti noteikumi Šveices dalībai aģentūrā.

               Paredzams, ka šāda dalība vēl ciešāk nostiprinās ilglaicīgo ES un Šveices partnerību satelītu navigācijas jomā.

               No 2014. gada līdz 2017. gadam Šveices finansiālais ieguldījums Eiropas GNSS programmās sasniedza aptuveni 240 miljonus euro.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 912/2010
                  3
               , ar ko izveido aģentūru, 23. pantā teikts: "Aģentūra ir pieejama trešo valstu un starptautisko organizāciju dalībai. Šāda dalība un tās nosacījumi tiek noteikti nolīgumā starp Savienību un attiecīgo trešo valsti vai  starptautisko organizāciju saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantā paredzēto procedūru."

               GNSS sadarbības nolīguma 16. pantā teikts: "Šveicei ir tiesības piedalīties Eiropas GNSS aģentūrā atbilstīgi nosacījumiem, kas jāizstrādā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Šveici."

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Eiropas Globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) ir svarīgi elementi Eiropas Savienības politikā, kuras mērķis ir nodrošināt sauszemes, jūras un gaisa transporta infrastruktūras pilnīgu integrāciju drošas, saskaņotas, ekonomiskas un videi draudzīgas navigācijas vajadzībām. Eiropas GNSS starptautiskās stratēģijas ietvaros tiek veicināta sadarbības nolīgumu noslēgšana satelītu navigācijas jomā ar vairākām valstīm, tostarp Šveici.

               Ieteikto sarunu norāžu mērķis ir ļaut Šveicei, kas ir nozīmīga partnere Eiropas GNSS programmās, piedalīties aģentūrā. Šādā nolūkā uz Šveici attiecina tiesību un pienākumu kopumu, kas piemērojams šādai dalībai aģentūrā.

               Ieteikums neparedz nodot Šveicei īpašumtiesības vai lēmumu pieņemšanas tiesības.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 3. un 4. punkts.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Šā priekšlikuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs. Aģentūra ir Savienības struktūra, kas izveidota ar Savienības tiesību aktu, un tāpēc trešo valstu dalību aģentūrā nevar atļaut kāda atsevišķa dalībvalsts. Šāda dalība reglamentējama ar starptautisku nolīgumu, ko noslēgusi Savienība. Nolīgums aprobežojas ar jautājumiem, kas nepieciešami, lai ļautu Šveicei piedalīties aģentūrā.

               •Proporcionalitāte

               Neattiecas.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Starptautisks nolīgums ir vienīgais instruments, kas ES mērogā nodrošina konsekvenci un juridisko noteiktību attiecībās ar Šveici saistībā ar tās dalību aģentūrā. Līgums neparedz citas īstenojamas iespējas attiecību reglamentēšanai ar trešo valsti.

               Turklāt starptautisks nolīgums prasīts arī Regulas (ES) Nr. 912/2010 23. pantā.

               3.EX-POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex-post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

               Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Komisija par šo iniciatīvu apspriedās ar ES dalībvalstīm. Tika atzīts, ka šāda iniciatīva nāk par labu Savienībai un jo īpaši Eiropas GNSS programmu turpmākai īstenošanai un aģentūras darbībai.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

               Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Neattiecas.

               •Pamattiesības

               Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Lai pilnībā segtu izmaksas, kas saistītas ar Šveices piedalīšanos aģentūras darbībā, Šveicei jādod finansiāls ieguldījums aģentūras budžetā.

               Tādējādi nebūs finansiālas ietekmes uz Savienības budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Neattiecas.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

               Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīkāks skaidrojums

               Eiropas Komisija un Šveice pēdējos gados vairākkārt apspriedušas veidus, kā formalizēt Šveices dalību aģentūrā.

               GNSS sadarbības nolīguma noslēgšanas rezultātā Šveicei ir atļauts piedalīties Eiropas GNSS programmu komitejā kā novērotājai bez balsstiesībām.

               Paredzētajam nolīgumam nebūtu jāļauj Šveicei piedalīties ar publisku regulētu pakalpojumu saistītos forumos, darba grupās vai diskusijās.

               Visbeidzot, nolīgumā būtu jāiekļauj mehānisms, kas ļauj elastīgi pielāgoties jaunumiem, piemēram, visiem turpmākajiem ES tiesību aktiem, kas attiecas uz aģentūru.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju par nolīgumu, kurā paredzēti noteikumi Šveices Konfederācijas dalībai Eiropas GNSS aģentūrā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāsāk sarunas nolūkā noslēgt ar Šveices Konfederāciju nolīgumu, kurā paredzēti noteikumi Šveices Konfederācijas dalībai Eiropas GNSS aģentūrā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par starptautisku nolīgumu ar Šveices Konfederāciju par noteikumiem Šveices Konfederācijas dalībai Eiropas GNSS aģentūrā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [pievieno Padome: dalībvalstu pārstāvju komitejas nosaukums].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 22. septembra Regula (ES) Nr. 912/2010, ar ko izveido Eiropas Globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) aģentūru, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1321/2004 par Eiropas satelītu radionavigācijas programmu vadības struktūru izveidi un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 683/2008 (OV L 276, 20.10.2010., 11. lpp.).

                     (2)

                        OV L 15, 20.1.2014., 1. lpp.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 22. septembra Regula (ES) Nr. 912/2010, ar ko izveido Eiropas Globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) aģentūru, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1321/2004 par Eiropas satelītu radionavigācijas programmu vadības struktūru izveidi un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 683/2008 (OV L 276, 20.10.2010., 11. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            PIELIKUMI
            dokumentam
            Ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju par nolīgumu, kurā paredzēti noteikumi Šveices Konfederācijas dalībai Eiropas GNSS aģentūrā

               PIELIKUMI

               ISARUNU MĒRĶIS

               Sarunu mērķis ir izstrādāt noteikumus, saskaņā ar kuriem Šveice var piedalīties Eiropas GNSS aģentūrā (turpmāk "aģentūra").

               IINOLĪGUMA DARBĪBAS JOMA

               Šim nolīgumam, ciktāl iespējams, būtu jāietver šādi elementi, kas attiecas uz dalību aģentūrā:

               (1)nosacījumi Šveices dalībai aģentūrā;

               (2)Šveices finansiālais ieguldījums aģentūrā;

               (3)nosacījumi Šveices pārstāvju dalībai aģentūras Administratīvajā padomē kā novērotājiem bez balsstiesībām;

               (4)nosacījumi, ar kuriem Šveices valstspiederīgos būtu iespējams pieņemt darbā aģentūrā (saskaņā ar līgumu);

               (5)to noteikumu piemērošana, kuri attiecas uz ES veiktu finanšu kontroli;

               (6)cik ilga ir Šveices dalība aģentūrā;

               (7)nolīgumam būtu jāatbilst attiecīgajiem ES tiesību aktiem, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulai (ES) Nr. 1285/2013 par Eiropas satelītu navigācijas sistēmu ieviešanu un ekspluatāciju un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 876/2002 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 683/2008, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 912/2010
                  1
               , ar ko izveido Eiropas GNSS aģentūru;

               (8)Savienības Protokola par privilēģijām un imunitāti piemērošana Šveicē.

               IIIATTĪSTĪBA

               Nolīgumā būtu jāiekļauj vienkāršota procedūra, kas ļauj veikt nolīguma tehniskus pielāgojumus, ņemot vērā apstākļu izmaiņas. Tas var ietvert tādas komitejas izveidi, kuras uzdevums ir pārraudzīt nolīguma īstenošanu un novērtēt, vai vajadzīgi nolīguma grozījumi, un pieņemt attiecīgu lēmumu.

               IVSTRĪDU IZŠĶIRŠANA UN ATSACĪŠANĀS NO NOLĪGUMA

               Nolīgumā būtu arī jāparedz strīdu izšķiršanas mehānisms. Tajā būtu jāiekļauj arī noteikumi, kas ļauj pusēm vajadzības gadījumā izbeigt nolīgumu.

                     (1)

                        OV L 276, 20.10.2010., 11. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,17.7.2018
            COM(2018) 541 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Gambijas Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija ierosina sarunās vienoties par tādu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu ar Gambijas Republiku, kurš atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem attiecīgajā politikas jomā

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gambijas Republiku ir spēkā kopš 1987. gada, kad abas puses noslēdza zivsaimniecības nolīgumu, kurš tika apstiprināts ar Padomes 1987. gada 2. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1580/87 par Nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Gambijas Republikas valdību par zveju pie Gambijas krastiem. Minētais nolīgums tika īstenots ar trīs secīgiem protokoliem, kas līdz 1996. gada jūnijam (pēdējā īstenošanas protokola termiņa beigu datums) nodrošināja Savienības kuģiem piekļuvi Gambijas zvejas zonai. Kopš minētā datuma šis nolīgums tiek uzskatīts par neaktīvu.

               Eiropas Savienībai jau ir labi attīstīts divpusēju ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (IZPN) tīkls Rietumāfrikā un Centrālajā Āfrikā, proti, tie noslēgti ar Maroku, Mauritāniju, Senegālu, Kaboverdi, Libēriju, Kotdivuāru un Santomi un Prinsipi.

               IZPN palīdz popularizēt KZP mērķi starptautiskā mērogā, nodrošinot, ka Savienības zvejas darbības ārpus Savienības ūdeņiem ir balstītas uz tiem pašiem principiem un standartiem kā tie, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Turklāt IZPN veicina zinātnisko sadarbību starp ES un tās partnervalstīm, sekmē pārredzamību un ilgtspējību zvejas resursu labākas pārvaldības nolūkā un veicina pārvaldību, atbalstot nacionālo un ārvalstu flotu darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību, vienlaikus nodrošinot finansējumu cīņai pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju, lai veicinātu vietējās zvejniecības nozares ilgtspējīgu attīstību.

               IZPN stiprina Eiropas Savienības pozīcijas Starptautiskajā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijā (ICCAT); tā ir struktūra, kas izveidota saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, lai reģionā saglabātu un pārvaldītu tālu migrējošas sugas.

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

               Sarunas par IZPN un tā protokolu ar Gambijas Republiku ir saskaņā ar ES ārējo darbību attiecībā uz Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) piektās daļas par Savienības ārējo darbību V sadaļas par starptautiskiem nolīgumiem 218. pants, kurā noteikta procedūra, kādā notiek sarunu risināšana un nolīgumu slēgšana starp ES un trešām valstīm.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Neattiecas, jautājums ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Lēmums ir samērīgs ar izvirzīto mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Instruments ir paredzēts LESD 218. panta 3. punktā un 218. panta 4. punktā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

               2017. gadā Komisija veica ex ante izvērtējumu par iespējamu IZPN ar Gambijas Republiku. Izvērtējuma ziņojumā secināts, ka ES zvejas sektorā ir padziļināta interese par zvejošanu Gambijā (to nosaka šā sektora reģionālā stratēģija) un ka IZPN ar Gambiju palīdzētu stiprināt reģiona zvejniecību uzraudzību, kontroli un pārraudzību, kā arī veicinātu to labāku pārvaldību. Gambija ir paudusi ieinteresētību sākt sarunas ar ES par iespējamu IZPN.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriešanās notiks Tāljūras flotes konsultatīvās padomes ietvaros. Paredzēts rīkot ad hoc sanāksmes ar dalībvalstu, nozares pārstāvju un, iespējams, NVO piedalīšanos.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

               Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Neattiecas.

               •Pamattiesības

               Sarunu norādēs, kuras ierosinātas kā pielikums lēmumam, ar ko iesaka pilnvarot sākt sarunas, ir iekļauta klauzula, kas ļauj apturēt nolīgumu un protokolu gadījumā, kad ir pārkāptas cilvēktiesības un demokrātijas principi.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Jaunā IZPN un protokola ietekme uz budžetu ietver tāda finansiāla ieguldījuma izmaksu Gambijas Republikai, kas ir saderīgs ar daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam, un jo īpaši piešķīrumus budžeta pozīcijai, kas paredzēta ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem. Ikgadējās saistību un maksājumu summas, tostarp rezerves pozīcija attiecībā uz protokoliem, kuri nav stājušies spēkā gada sākumā
                  1
               , tiek noteiktas ikgadējā budžeta procedūrā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Sarunas ir plānots sākt 2018. gada 3. vai 4. ceturksnī.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Komisija iesaka:

               - Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai to rezultātā ar Gambijas Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu,

               - norīkot Komisiju par šo sarunu risinātāju no ES puses,

               - Komisijai sarunas risināt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               - Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Gambijas Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāsāk sarunas, lai ar Gambijas Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisiju pilnvaro Eiropas Savienības vārdā risināt sarunas, lai ar Gambijas Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu.

               2. pants

               Šīs sarunas risina, apspriežoties ar īpašo komiteju, ko iecēlusi Padome, un saskaņā ar sarunu norādēm, kas izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        40. nodaļa (rezerves pozīcija 40 02 41) saskaņā ar iestāžu nolīgumu par DFS (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,17.7.2018
            COM(2018) 541 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            Padomes lēmums pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Gambijas Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes

               –Sarunu mērķis ir noslēgt ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu starp Eiropas Savienību un Gambijas Republiku saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas 2011. gada 13. jūlija paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               –Tāpēc zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumā būtu jānosaka vispārīgais regulējums un vispārīgie principi un mērķi, kas veidos pamatu partnerībai ar Gambiju. Tajā būtu jāietver klauzula, ar ko atceļ pašreiz spēkā esošo nolīgumu starp Gambijas Republikas valdību un Eiropas Ekonomikas kopienu par zveju pie Gambijas krastiem
                  1
               .

               –Lai šis jaunais nolīgums un protokols veicinātu ilgtspējīgu un atbildīgu zvejniecību, vienlaikus nodrošinot ES un Gambijai savstarpējus ieguvumus, Komisija sarunu pamatā liek šādus mērķus:

               ·nodrošināt piekļuvi Gambijas Republikas ekskluzīvajai ekonomikas zonai (EEZ) un atļaujas, kas vajadzīgas, lai ES flotes kuģi varētu zvejot minētajā EEZ, tādējādi cita starpā attīstot ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu tīklu, kas pieejams ES operatoriem;

               ·ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus un attiecīgos pārvaldības plānus, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO), lai nodrošinātu zvejas darbību vidisko ilgtspēju un veicinātu okeānu pārvaldību starptautiskā mērogā. Zvejas darbībām vajadzētu būt vērstām tikai uz pieejamiem resursiem, ņemot vērā vietējās flotes zvejas kapacitāti un vienlaikus īpašu uzmanību pievēršot tam, ka attiecīgie krājumi ir tālu migrējoši krājumi;

               ·censties iegūt pienācīgu, pilnībā ES flotes interesēm atbilstošu daļu no zvejas resursiem, apzinoties, ka par tiem interesi pauž arī citas ārvalstu flotes;

               ·nodrošināt to, ka piekļuve zvejniecībām ir pamatota ar ES flotes darbību reģionā, ņemot vērā jaunākos un labākos pieejamos zinātniskos novērtējumus;

               ·iedibināt dialogu, kura mērķis ir stiprināt nozares politiku, lai tādējādi veicinātu atbildīgas zivsaimniecības politikas īstenošanu saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo īpaši attiecībā uz zvejniecību pārvaldību, cīņu pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, zvejas darbību kontroli, uzraudzību un pārraudzību un zinātnisko ieteikumu sniegšanu, kā arī sekmēt saimniecisko darbību, kas cita starpā palīdzētu novērst cēloņus emigrācijai no Gambijas;

               ·iekļaut klauzulu par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām.

               –Protokolā būtu konkrēti jānosaka:

               ·zvejas iespējas, kas katrā kategorijā piešķiramas Eiropas Savienības kuģiem;

               ·finansiālā kompensācija un tās izmaksāšanas nosacījumi un

               ·nozares atbalsta īstenošanas mehānismi.

                     (1)

                        Padomes 1987. gada 2. jūnija Regula (EEK) Nr. 1580/87 (OV L 146, 6.6.1987.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.11.2018
            COM(2018) 765 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atļauj sākt sarunas par nolīgumu, ar kuru groza esošo tarifa kvotu mājputnu gaļai un mājputnu gaļas izstrādājumiem un groza spēkā esošo tarifa režīmu citiem mājputnu gabaliem, kas iekļauts Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, 1. nodaļas I pielikuma A daļā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Asociācijas nolīgums
                  1
                (nolīgums), kas ietver padziļinātu un visaptverošu brīvās tirdzniecības zonu, starp Eiropas Savienību (ES) un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, tiek piemērots provizoriski no 2016. gada 1. janvāra un pilnībā stājās spēkā 2017. gada 1. septembrī. Nolīgumā cita starpā paredzēti preferenciāli noteikumi preču divpusējai tirdzniecībai.

                  Izmantojot preferences saskaņā ar nolīgumu, no 2016. gada vidus ES no Ukrainas importē aizvien lielākus jauna veida mājputnu gabalu daudzumus
                     2
                  . Jaunā veida gabals sastāv no parastās krūtiņas, kam ir klāt spārnu pleca kauli (humerus), kuri veido pavisam nelielu daļu no gabala kopējā svara. Pēc pavisam nelielas pārveidošanas šo gabalu ES var pārdot kā mājputnu krūtiņu. Minētos gabalus galvenokārt importē atbilstīgi tarifa pozīcijai KN 0207 13 70 (“svaigi gabali, citādi”), un nelieli daudzumi ir ievesti ES atbilstīgi tarifa pozīcijai KN 0207 14 70 (“saldēti gabali, citādi”). Saskaņā ar nolīgumu imports atbilstīgi šīm divām tarifa pozīcijām var nonākt ES tirgū ar nulles nodokli un bez jebkādiem kvantitatīviem ierobežojumiem.

                  Būtu jānorāda, ka parastajām mājputnu krūtiņām (KN 0207 13 50 vai KN 0207 14 50) piemēro kvantitatīvi ierobežotu tarifa kvotu ar nulles nodokli (pašlaik 17 600 tonnu apjomā, bet līdz 2021. gadam tā tiks palielināta līdz 20 000 tonnām)
                     3
                  , pēc kuras pārsniegšanas piemēro lielākās labvēlības režīma tarifus.

                  Šo konkrēto mājputnu gabalu beznodokļu importa apjoma straujais pieaugums, kas laikā, kad norisinājās sarunas par nolīgumu, nepastāvēja un nebija paredzams, apdraud aizsardzību, kura saskaņā ar nolīgumu piešķirta mājputnu krūtiņām, un var izjaukt trauslo līdzsvaru ES mājputnu gaļas tirgū.

                  Priekšlikuma mērķis ir atļaut sākt sarunas par nolīguma grozījumiem, lai labāk reglamentētu mājputnu gaļas importu ES no Ukrainas, vienlaikus nodrošinot paredzēto ES ražotāju aizsardzību.

                  Šajā nolūkā paredzētais grozījums ietvertu abu tarifa pozīciju (KN 0207 13 70 un 0207 14 70) iekļaušanu pašreizējā tarifa kvotā, kas pašlaik ir 17 600 tonnas un 2021. gadā tiks palielināta līdz 20 000 tonnām (kārtas numurs 09.4273), kamēr kvotas apjoms tiktu pārskatīts. Tad importam atbilstīgi tarifa pozīcijām KN 0207 13 70 un 0207 14 70, kas pārsniedz kvotu, tiktu piemērotas lielākās labvēlības režīma likmes.

                  Lai noteiktu jauno kvotas(-u) apjomu, ir lietderīgi ņemt vērā mājputnu produktu, uz ko attiecas abas tarifa pozīcijas, proti, KN 0207 13 70 un 0207 14 70, importa apjomu ES no Ukrainas laikposmā no 2017. gada jūlija līdz 2018. gada jūnijam, kā arī ņemt vērā iespējamo tirdzniecības pieaugumu.

               •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Mērķis ir izveidot stabilu un paredzamu mājputnu gaļas tirdzniecības vidi saskaņā ar nolīgumu un nodrošināt tirdzniecības apjoma ar Ukrainu samērīgu un kontrolētu pieaugumu. Tas ir saskaņā ar brīvas un godīgas tirdzniecības mērķi, kas minēts Līguma par Eiropas Savienību 3. panta 5. punktā, kā arī ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 206. pantā noteikto mērķi par pasaules tirdzniecības harmonisku attīstību.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Iepriekš minētie mērķi atbilst kopējai lauksaimniecības politikai un jo īpaši tās mērķiem, kas noteikti LESD 39. pantā un ietver tirgus stabilizāciju.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 207. pants saistībā ar 218. panta 4. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Saskaņā ar LES 5. panta 3. punktu subsidiaritātes principu nepiemēro jomās, kuras ir ekskluzīvā ES kompetencē. Kopējā tirdzniecības politika ir viena no jomām, kurās Savienībai ir ekskluzīva kompetence saskaņā ar LESD 3. pantu. Šī politika ietver sarunas par tirdzniecības nolīgumiem saskaņā ar, inter alia, LESD 207. pantu.

               •Proporcionalitāte

                  Šis priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam. Tarifa likmju un tarifa kvotas koncesiju grozījumi nolīgumā attiecībā uz mājputnu gaļu un mājputnu gaļas izstrādājumiem ir vienīgais veids, kā sasniegt iepriekš minētās problēmas risinājumu un tādējādi sasniegt šā priekšlikuma mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Eiropas Savienības Padomes lēmums.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Komisija ir saņēmusi informāciju no dažādām ieinteresētajām personām, jo īpaši no Eiropas mājputnu gaļas nozares, par to bažām saistībā ar šā jaunā veida mājputnu gabala, kas sastāv galvenokārt no mājputnu krūtiņas, importu Savienībā no Ukrainas. Komisija ir cieši uzraudzījusi mājputnu gaļas importu no Ukrainas un rūpīgi izanalizējusi ieinteresēto personu apgalvojumus par šo konkrēto jautājumu.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Komisija ir sazinājusies ar dažādām ieinteresētajām personām, kuras ir paudušas savu viedokli par konkrētām problēmām ar piekļuvi tirgum saistībā ar mājputnu gaļas beznodokļu importu no Ukrainas.

               •Ietekmes novērtējums

               Šo priekšlikumu nepamato ietekmes novērtējums.

               Kā paskaidrots sadaļā „Priekšlikuma pamatojums un mērķi”, jaunā gabalu veida beznodokļu importa apjoms strauji pieaug. Tā kā šādam importam nepiemēro kvantitatīvus ierobežojumus, tas var, ja tirdzniecības režīms paliktu nemainīgs, apdraudēt aizsardzību, kas tarifa kvotu veidā saskaņā ar nolīgumu tiek nodrošināta mājputnu krūtiņām, un tādējādi izjaukt trauslo līdzsvaru ES mājputnu gaļas tirgū. Tāpēc ir steidzami jārod risinājums šai situācijai. Komisija ir saņēmusi vairākus rakstiskus jautājumus no Eiropas Parlamenta deputātiem un Eiropas mājputnu gaļas nozares, kuros lūgts rīkoties, lai rastu risinājumu.

               Importa Savienībā vērtība atbilstīgi abām tarifa pozīcijām (KN 0207 13 70 un 0207 14 70) pēdējos pilnajos kalendārajos gados, proti, 2016. un 2017. gadā, kopā sasniedza 43,9 miljonus EUR. Tas ir 23,9 % no kopējā mājputnu gaļas importa no Ukrainas Eiropas Savienībā 2016. un 2017. gadā, un šajos divos kalendārajos gados tas ir 1,1 % no kopējā mājputnu gaļas importa no visām trešām valstīm Eiropas Savienībā.

                  Ierosinātais pasākums konsolidēs pašreizējo beznodokļu importu atbilstīgi tarifa pozīcijām ar KN kodiem 0207 13 70 un 0207 14 70 „citādi gabali, svaigi vai saldēti” esošajā tarifa kvotā mājputnu importam no Ukrainas. Tas nozīmē, ka ierosinātais pasākums stabilizēs esošo mājputnu gaļas importu ES no Ukrainas, un šim pasākumam nav gaidāma nekāda turpmāka ietekme uz divpusējo tirdzniecību.

                  Laika posms, kurā attiecīgais imports no Ukrainas pieauga, sakrita ar importa samazinājumu no vienas no galvenajām trešām valstīm, kuras piegādā mājputnu gaļu, proti, Brazīlijas, tādu iemeslu dēļ, kas galvenokārt saistīti ar pārtikas nekaitīgumu. Šādos ļoti specifiskos apstākļos ES tirgū bija iespējams saglabāt līdzsvaru.

                  Tomēr jau tā ievērojamā un pieaugošā mājputnu gaļas ražošanas jauda Ukrainā, visticamāk, vēl vairāk palielinās importa apjomu ES, ja tarifa pozīcijām “citādi gabali, svaigi vai saldēti” saskaņā ar nolīgumu tiks saglabāta beznodokļu piekļuve. Neatjaunojot nodokli par šīm tarifa pozīcijām, Ukrainas mājputnu gaļas ražošanas nozarei arī turpmāk būtu neierobežota piekļuve ES mājputnu krūtiņu tirgum. Tas var destabilizēt cenas un izjaukt ražošanas/importa līdzsvaru ES mājputnu gaļas tirgū.

                  •
                        Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Šim priekšlikumam nebūs ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Ierosinātajam pasākumam nevajadzētu ietekmēt ES budžetu neiekasētu muitas nodokļu veidā, jo tiks ieviesta palielināta tarifa kvota mājputnu gaļai. Kvotas palielinājuma apjomam lielā mērā būtu jāatbilst ikgadējam mājputnu gaļas importa apjomam, kas pašlaik nonāk Savienībā bez muitas nodokļiem.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Komisija cieši uzrauga mājputnu gaļas importu no trešām valstīm. Šīs uzraudzības rezultātā Komisija savlaicīgi konstatēja šā jaunā veida gabalu importu bez nodokļiem. Komisija turpinās cieši uzraudzīt mājputnu gaļas importu.

               •Skaidrojošie dokumenti (attiecībā uz direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Priekšlikums attiecas uz atļauju, kas Padomei jāsniedz Komisijai, lai tā ES vārdā risinātu sarunas par nolīguma grozījumu.

                  Saskaņā ar LESD 207. pantu tiek ierosināts, ka Eiropas Savienības Padome par komiteju, ar kuru apspriežoties, sarunas jāveic, ieceļ Tirdzniecības politikas komiteju.

                  Eiropas Parlaments tiks informēts visos procedūras posmos saskaņā ar LESD 218. panta 10. punktu.

                  Komisija iesaka sarunu norādes publicēt uzreiz pēc to pieņemšanas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atļauj sākt sarunas par nolīgumu, ar kuru groza esošo tarifa kvotu mājputnu gaļai un mājputnu gaļas izstrādājumiem un groza spēkā esošo tarifa režīmu citiem mājputnu gabaliem, kas iekļauts Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, 1. nodaļas I pielikuma A daļā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Asociācijas nolīgums
                  4
                starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“nolīgums”), tiek piemērots provizoriski no 2016. gada 1. janvāra un stājās spēkā 2017. gada 1. septembrī.

               (2)No 2016. gada vidus ir sācies jauna veida mājputnu gabala imports ES no Ukrainas atbilstīgi KN kodam 0207 13 70 (“svaigi gabali, citādi”) un KN kodam 0207 14 70 (“saldēti gabali, citādi”). Šā importa apjoms 2018. gada pirmajos sešos mēnešos ir strauji pieaudzis un sasniedzis 25 000 tonnas. Saskaņā ar nolīgumu šis imports var nonākt ES tirgū ar nulles nodokli bez jebkādiem kvantitatīviem ierobežojumiem.

               (3)Jaunā veida mājputnu gabals sastāv no parastās krūtiņas, kam ir klāt spārnu pleca kauli (humerus), un pēc pavisam nelielas pārveidošanas to ES var pārdot kā mājputnu krūtiņu. Tādēļ neierobežots šo gabalu imports var apdraudēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem Savienībā atbilstīgi nolīgumam var importēt parastās mājputnu krūtiņas, jo īpaši kvantitatīvos ierobežojumus tarifa kvotu veidā.

               (4)Tādēļ būtu jāuzsāk sarunas, lai noslēgtu nolīgumu, ar ko groza asociācijas nolīgumu ar Ukrainu attiecībā uz tarifa režīmu un tarifa kvotu mājputnu gaļai un mājputnu gaļas izstrādājumiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisijai ir atļauts Savienības vārdā risināt sarunas par grozījumiem ES tarifu sarakstā attiecībā uz divām tarifa pozīcijām – KN 0207 13 70 un KN 0207 14 70 “citādi gabali, svaigi vai saldēti” – 1. nodaļas I pielikuma A daļā un grozījumiem tarifa kvotā mājputnu gaļai un mājputnu gaļas izstrādājumiem asociācijas nolīguma I pielikuma A daļas papildinājumā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, konsultējoties ar [...].

               4. pants

               Šo lēmumu un tā pielikumu publiskos uzreiz pēc to pieņemšanas.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 161, 29.5.2014., 3. lpp.

                     (2)

                        2018. gada pirmajos sešos mēnešos šādu gabalu importa apjoms provizoriski sasniedza 25 000 tonnas.

                     (3)

                        Sk. Komisijas 2015. gada 18. novembra Īstenošanas regulu (ES) 2015/2078 (OV L 302, 19.11.2015., 63. lpp.).

                     (4)

                        OV L 161, 29.5.2014., 3. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.11.2018
            COM(2018) 765 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko atļauj sākt sarunas par nolīgumu, ar kuru groza esošo tarifa kvotu mājputnu gaļai un mājputnu gaļas izstrādājumiem un groza spēkā esošo tarifa režīmu citiem mājputnu gabaliem, kas iekļauts Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, 1. nodaļas I pielikuma A daļā

               PIELIKUMS

               (1)Komisijai būtu jāsāk sarunas ar Ukrainu par grozījumiem asociācijas nolīgumā ar mērķi nodrošināt, ka mājputnu gaļas imports Savienībā no Ukrainas notiek ar tādiem nosacījumiem, kas nodrošina ES ražotāju pienācīgu aizsardzību.

               (2)Lai to panāktu, Komisijai būtu jārisina sarunas, lai panāktu šādus asociācijas nolīguma grozījumus:

               –divu tarifa pozīciju (KN kods 0207 13 70 un 0207 14 70 „citādi gabali, svaigi vai saldēti”) iekļaušana pašreizējā tarifa kvotā attiecībā uz mājputnu gaļu (kārtas numurs 09.4273), ko Savienība atvērusi Ukrainai;

               –tarifa kvotas attiecībā uz mājputnu gaļu (kārtas numurs 09.4273), ko Savienība atvērusi Ukrainai, apjoma atbilstīgs palielinājums un

               –lielākās labvēlības režīma (MFN) nodokļa EUR 100,8 €/100kg/net apmērā atjaunošana tarifa pozīcijām 0207 13 70 un 0207 14 70 importam no Ukrainas, pārsniedzot tarifa kvotu attiecībā uz mājputnu gaļu (kārtas numurs 09.4273).

               (3)Komisija ziņo Padomei par sarunu rezultātu un attiecīgos gadījumos – par visām problēmām, kas rodas sarunu gaitā.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2013
            COM(2013) 628 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par visaptverošu nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un reglamentē Šveices dalību FMT:ItalicITER projektā 2014.−2020. gadā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Šveices Konfederācija (turpmāk “Šveice”) 2011. gada 7. marta vēstulē izteica ieinteresētību asociētas valsts statusā.

               Ir pamats uzskatīt, ka Šveice atbilst iesaistīšanās kritērijiem, kuri izklāstīti attiecīgi 7. pantā priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020”
                  1
                un 5. pantā priekšlikumā Padomes regulai par Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmu 2014.−2018. gadam, kas papildina pētniecības un inovācijas pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
                  2
               .

               Kopš 2004. gada Šveice kā asociēta valsts ir iesaistījusies ES zinātnes un tehnoloģijas attīstības pamatprogrammās. Šveices iesaistīšanās ES pamatprogrammās ir devusi labumu ES, jo tā ir sekmējusi Eiropas Savienības un Šveices tiesību subjektu sadarbību pētniecībā, jo īpaši informācijas un komunikācijas tehnoloģiju, veselības un nanozinātņu jomā. Turklāt Šveice ir partneris, kas aktīvi darbojas un dod finansiālu ieguldījumu 185. panta iniciatīvās. Šveice, kurai ir ļoti labas laboratorijas un institūti kodolskaldīšanas un kodolsintēzes jomā, tiek uzskatīta par izcilu un izdevīgā pozīcijā esošu partneri Euratom pētniecībā.

               Kopš neilga laika Šveice ir iesaistījusies Eiropas Kopienas Septītajā pamatprogrammā pētniecībai, tehnoloģijas attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads), pamatojoties uz Nolīgumu par sadarbību zinātnes un tehnoloģiju jomā starp Eiropas Kopienu un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses
                  3
               .

               Šveice ir vienīgā trešā valsts, kas ir iesaistījusies visā Euratom pētniecības programmā. Euratom pamatprogrammu kodolsintēzes tematiskajā jomā tā ir iesaistījusies jau kopš 1979. gada, pamatojoties uz 1978. gada sadarbības nolīgumu starp Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju vadāmas termokodolsintēzes un plazmas fizikas jomā
                  4
               . Šis nolīgums atbilstīgi tā 19. panta 2. punktam tiek automātiski pagarināts saskaņā ar ikvienu vēlāku lēmumu par programmu, ko pieņēmusi Euratom.

               Šveices iesaistīšanos kodolskaldīšanai paredzētajā Euratom pamatprogrammas daļā un ar kodolenerģiju saistītajos Kopīgā pētniecības centra pasākumos pārvalda, pamatojoties uz Nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammā kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012−2013), kurš stājās spēkā 2012. gada 12. decembrī un būs piemērojams līdz 2013. gada 31. decembrim.

               Jaunajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveici, no otras puses, būtu jāiekļauj vienā sistēmā un vispusīgi jāregulē noteikumi un nosacījumi par Šveices iesaistīšanos programmā “Apvārsnis 2020” un Euratom pētniecības un mācību programmā, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un par Šveices dalību ITER projektā 2014.−2020. gadā. Tātad tam būtu jāaizstāj 1978. gada sadarbības nolīgums kodolsintēzes jomā un jāturpina tā darbība. Tam ir vairāki iemesli.

               Pašreizējā sistēma, ko veido vairāki nolīgumi, ar kuriem Šveici kā asociētu valsti iesaista ES un Euratom pamatprogrammās, ir nepārredzama. Šveices iesaistīšanās Euratom pamatprogrammā, uz kuru attiecas divi dažādi nolīgumi, iespējams, varētu radīt situāciju, kurā Šveice būtu iesaistīta tikai daļā no Euratom pamatprogrammas.

               Terminoloģija, kas lietota 1978. gada sadarbības nolīgumā kodolsintēzes jomā, ir novecojusi un vairs neatbilst finansēšanas instrumentiem, kurus Komisija ierosinājusi priekšlikumā Padomes regulai par Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmu 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”
                  5
               .

               Saskaņā ar Sadarbības nolīgumu kodolsintēzes jomā, aprēķinot finansiālo ieguldījumu Euratom programmā paredzētajos kodolsintēzes pasākumos, Šveicei piemēro formulu, kas ir izdevīgāka nekā formula, kuru piemēro pārējai Euratom programmai vai ES pamatprogrammai. Šāda preferenciāla formula ir noteikta EEZ EBTA valstīm attiecībā uz to iesaistīšanos ES pamatprogrammā saskaņā ar Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu. Šveice ir izvēlējusies nebūt par Eiropas Ekonomikas zonas locekli. Formula, ko piemēro Šveices ieguldījumiem saskaņā ar Sadarbības nolīgumu kodolsintēzes jomā, nekad nav pārskatīta, jo minētais nolīgums tiek automātiski pagarināts attiecībā uz katru nākamo Euratom pamatprogrammu. Būtu atkārtoti jāapspriež noteikumi un nosacījumi par Šveices iesaistīšanos saskaņā ar Sadarbības nolīgumu kodolsintēzes jomā.

               Tāpēc skaidrības un vienkāršošanas labad Šveices iesaistīšanos ES un Euratom pamatprogrammās un ITER projektā ir vēlams reglamentēt ar vienu visaptverošu nolīgumu.

               Papildus tam, ka tiktu noteikta viena formula/mehānisms, kā aprēķināms Šveices finansiālais ieguldījums attiecīgajās programmās un ITER, sarunas par jaunu nolīgumu paver iespēju ieviest jaunu mehānismu, kas ļautu pārskatīt nolīgumu pēc trim tā īstenošanas gadiem, cita starpā atkārtoti novērtējot finansiālo ieguldījumu programmās. Ir izvirzīts mērķis šādu pārbaudes klauzulu turpmāk iekļaut attiecībā uz visām trešām valstīm, kas iesaistītas pamatprogrammās.

               Jaunais nolīgums netiks noslēgts, iekams nebūs pieņemta programma “Apvārsnis 2020”, Euratom pētniecības un mācību programma, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un lēmums par ITER projekta finansēšanu 2014.−2020. gadā. Jaunajā nolīgumā būtu jāparedz iespēja to provizoriski piemērot no 2014. gada 1. janvāra.

               Tomēr no šīm sarunām izrietošā nākamā nolīguma parakstīšana būs atkarīga no tā, vai patlaban notiekošajās diskusijās par dažādiem neatrisinātiem jautājumiem ES un Šveices vispārējās attiecībās tiks panākts apmierinošs iznākums, jo īpaši no tā, vai Šveice parakstīs Sadarbības nolīgumu attiecībā uz GNSS (globāla navigācijas satelītu sistēma). Turklāt jaunajā nolīgumā būtu jāparedz tā automātiska izbeigšana gadījumā, ja tiek izbeigts ES un Šveices Nolīgums par personu brīvu pārvietošanos un ja Šveice sešu mēnešu laikā pēc Šveices iekšējo procedūru pabeigšanas neizdod paziņojumu, kas vajadzīgs, lai spēkā stātos protokols par ES un Šveices Nolīguma par personu brīvu pārvietošanos attiecināšanu uz Horvātiju.

               Lai gan ES un Šveices attiecībās ir arī citi jautājumi, automātiska izbeigšana ir saistīta ar Nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos un protokolu par tā attiecināšanu uz Horvātiju, tāpēc ka šim nolīgumam ir vistiešākā un pamatīgākā ietekme uz ES dalībvalstu pilsoņu dzīvi.

               2.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Ieteikums Padomes lēmumam pamatojas uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 3. un 4. punktu un Euratom līguma 101. pantu.

               Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija iesaka Padomei pilnvarot Komisiju saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 3. un 4. punktu un Euratom līguma 101. panta otro daļu sarunās ar Šveices Konfederāciju apspriest visaptverošu nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un reglamentē Šveices dalību ITER projektā 2014.−2020. gadā.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par visaptverošu nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un reglamentē Šveices dalību ITER projektā 2014.−2020. gadā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāsāk sarunas ar mērķi noslēgt visaptverošu nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un reglamentē Šveices dalību ITER projektā 2014.−2020. gadā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija ir pilnvarota Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā sarunās apspriest visaptverošu nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un reglamentē Šveices dalību ITER projektā 2014.−2020. gadā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukums, ko ieraksta Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā −

                     priekšsēdētājs

               PIELIKUMS

               NORĀDES SARUNĀM PAR NOLĪGUMU STARP Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, un reglamentē Šveices dalību ITER projektā 2014.−2020. gadā

               1.Nolīgumā būtu jāparedz Šveices Konfederācijas kā asociētas valsts iesaistīšana visā Pētniecības un inovācijas pamatprogrammā 2014.−2020. gadam “Apvārsnis 2020” un visā Euratom pētniecības un mācību programmā 2014.−2018. gadam, kas papildina programmu “Apvārsnis 2020”, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, kurā izklāstīti dalības un pētījumu rezultātu izplatīšanas noteikumi attiecībā uz programmu “Apvārsnis 2020” un Euratom pamatprogrammu 2014.−2018. gadam. Nolīgumā būtu jāreglamentē arī Šveices Konfederācijas dalība ITER projektā 2014.−2020. gadā. Jaunajam visaptverošajam nolīgumam būtu jāaizstāj 1978. gada sadarbības nolīgums kodolsintēzes jomā un jāturpina tā darbība.

               2.Lai Šveices Konfederācija pēc iespējas drīzāk kā asociēta valsts varētu piedalīties ES pamatprogrammā un visā Euratom pamatprogrammā, kā arī ITER projektā, nolīgumā būtu jāparedz tā provizoriska piemērošana no 2014. gada 1. janvāra.

               3.Komisijai būtu jācenšas iekļaut jaunajā nolīgumā vienādus noteikumus, kas piemērojami, aprēķinot Šveices finansiālo ieguldījumu ES un Euratom programmās un ITER projektā. Jaunajā nolīgumā būtu jāietver klauzula, kas ļautu pārskatīt tā īstenošanu, tostarp atkārtoti novērtēt Šveices finansiālo ieguldījumu programmās.

               4.Nolīgumā būtu jāparedz pienācīga ES un Euratom finansiālo interešu aizsardzība attiecībā uz paziņojumiem par finanšu datiem, revīzijām un administratīvām izmeklēšanām uz vietas krāpšanas apkarošanas nolūkos, administratīvu palīdzību un naudas līdzekļu atgūšanu. Ciktāl nepieciešams, nolīgumā būtu jāparedz arī tādu ar nodokļiem un sociālo nodrošinājumu saistītu šķēršļu novēršana, kas izriet no pētnieku pārrobežu dalības pētniecības projektos saskaņā ar nolīgumu, jo īpaši attiecībā uz Kopīgā pētniecības centra personālu, kam piemēro Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus.

               5.Nolīgumā būtu jāparedz tā automātiska izbeigšana gadījumā, ja tiek izbeigts ES un Šveices Nolīgums par personu brīvu pārvietošanos.

               6.Nolīgumu būtu jābeidz piemērot gadījumā, ja Šveice sešu mēnešu laikā pēc Šveices iekšējo procedūru pabeigšanas nenosūta paziņojumu, kas vajadzīgs, lai spēkā stātos protokols par ES un Šveices Nolīguma par personu brīvu pārvietošanos attiecināšanu uz Horvātiju.

                     (1)

                        COM(2011) 809/3.

                     (2)

                        COM(2011) 812/3.

                     (3)

                        OV L 189, 20.7.2007., 26. lpp.

                     (4)

                        OV L 242, 4.9.1978., 2. lpp.

                     (5)

                        COM(2011) 812/3.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 9.11.2017
            COM(2017) 656 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kāda Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Cukura padomē un Starptautiskās Cukura organizācijas (turpmāk “SCO”) Administratīvajā komitejā, kā arī citās iespējamās ad hoc struktūrās, ko SCO var izveidot, lai saistībā ar plānoto diskusiju par 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma (turpmāk “SCN”) pārskatīšanu apspriestu iespējamos grozījumus 1992. gada Starptautiskajā cukura nolīgumā.

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma reforma

                  Eiropas Savienība ir SCN
                     1
                   puse.

                  SCN mērķis ir nodrošināt ciešāku starptautisko sadarbību cukura un ar cukuru saistītos jautājumos visā pasaulē, izveidot forumu starpvaldību apspriedēm par cukuru un par veidiem, kā uzlabot pasaules cukura nozares ekonomiku, atvieglot tirdzniecību, vācot un sniedzot informāciju par pasaules cukura tirgu un par citiem saldinātājiem, un veicināt lielāku pieprasījumu pēc cukura, jo īpaši netradicionāliem lietojumiem. SCN stājās spēkā 1993. gada 1. janvārī uz trim gadiem, proti, līdz 1995. gada 31. decembrim. Kopš tā laika nolīguma termiņš ir ticis regulāri pagarināts par turpmākiem divu gadu periodiem. Sagaidāms, ka 2017. gada novembrī SCN spēkā esības termiņš ar Starptautiskās Cukura padomes lēmumu tiks pagarināts līdz 2019. gada 31. decembrim
                     2
                  .

                  Saskaņā ar SCN 8. pantu Starptautiskā Cukura padome ir struktūra, kas ir atbildīga par visu SCN noteikumu īstenošanai vajadzīgo funkciju izpildi. SCN 13. pantā noteikts, ka visi Starptautiskās Cukura padomes lēmumi principā tiek pieņemti vienprātīgi, ja vien SCN nav noteikts citādi. Tajā noteikts arī, ka gadījumos, kad vienprātība panākta netiek, lēmumi tiek pieņemti ar vienkāršu balsu vairākumu, ja vien SCN neparedz speciālu balsojumu.

                  Saskaņā ar SCN 25. pantu SCO biedriem kopā ir 2000 balsu. Katram SCO biedram ir noteikts balsu skaits, ko katru gadu koriģē atbilstoši SCN noteiktiem kritērijiem.

                  Nolīgums un it īpaši biedru balsu sadalījums, kas nosaka arī biedra iemaksu, vairs neatspoguļo reālo situāciju pasaules cukura tirgū. Patlaban Savienības iemaksas SCO budžetā krietni pārsniedz citu biedru iemaksas. Kopš 2015. gada SCO darba grupas līmenī tiek apspriestas iespējas pārskatīt balsu sadalīšanas mehānismu. Ir vajadzīga ES nostāja par SCN pārskatīšanu gadījumā, ja SCO aktīvi iesaistītos diskusijās un sarunās par šo tematu.

                  Savienības interesēs nepārprotami ir reformēt SCO, lai to vēl ciešāk pietuvinātu praksei, kādu Savienība rosina citās starptautiskās preču organizācijās, kā arī salāgotu ar pārmaiņām, kas kopš 1992. gada notikušas pasaules cukura tirgū. Šai reformai būtu vismaz jāpanāk pārredzamība tādos jautājumos kā biedru atbildība balsošanā, kā arī to finansiālās iemaksas. Balsu sadalījumam SCO vajadzētu būt samērojamam ar tādiem rādītājiem kā tirdzniecība, patēriņš, ražošana un maksātspēja. Apvienoto Nāciju Organizācijā pēdējo minēto rādītāju izmanto, lai varētu atzīt cukura nozīmi attīstības kontekstā. Ja tiek ņemts vērā šis rādītājs, lielākā daļa finansiālās atbildības tiek uzlikta biedriem, kuri spēj vairāk iemaksāt SCO budžetā.

                  Komisija var popularizēt minēto praksi citu SCO biedru vidū; tā kā SCO ir organizācija, kuras darbība balstās uz vienprātības principu, ES viena pati nevar to reformēt. Tātad skaidram signālam, ka reforma ir gan iespējama, gan vēlama, ir jānāk no SCO biedru kopuma. SCO sanāksmēs un divpusējās sanāksmēs ar citiem SCO biedriem Komisijai vajadzētu būt iespējai uzņemties iniciatīvu sākt sarunas par SCN grozīšanu un pieslieties citiem biedriem, ja tie uzņemtos reformas priekšlikumu vadību.

               •Saskanība ar pašreizējo praksi starptautiskās preču organizācijās

                  Tādās starptautiskās preču organizācijās kā Starptautiskā Graudu padome (SGP) un Starptautiskā Olīvu padome (SOP) Savienība ir apspriedusi balsstiesību sadalījumu un skaidrus ikgadējas atjaunināšanas mehānismus, kuri atspoguļo Savienības relatīvo nozīmīgumu graudu, kā arī olīvu un olīveļļas tirgos. SGP izmantotie rādītāji ir tirdzniecība, patēriņš un ražošana. Tas kontrastē ar SCO praksi, jo nolīgums kopš 1992. gada nav ļāvis izdarīt korekcijas, kas atspoguļotu biedru mainīgās pozīcijas starptautiskajā cukura nozares ekonomikā. Visiem pūliņiem panākt SCN grozīšanu vajadzētu būt vērstiem uz to, lai SCO praksi saskaņotu ar citās starptautiskās preču organizācijās pastāvošo praksi. Turklāt biedri nevar iepriekš aprēķināt balsstiesību sadalījumu, jo tas izriet no nepārredzama aprēķina. Lai gan 25 gadus tā ir bijusi vispārpieņemta prakse, sakarā ar pārmaiņām pasaules cukura nozares ekonomikā to vairs nevar turpināt.

                  Tas sakrīt ar laiku, kad Savienība reformē savu cukura politiku, un cukura ražošanas kvotu atcelšana pavērs Savienības eksportētājiem lielāku piekļuvi pasaules cukura tirgiem, kā arī likvidēs cukura ražošanas ierobežojumus Savienībā.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Kopējās tirdzniecības politikas un kopējās lauksaimniecības politikas kontekstā cukurs ir sensitīvs produkts. Starptautiskās tirdzniecības sarunās, kurās piedalās Savienība, cukuram ir būtiska nozīme, un Komisija rūpīgi uzrauga gan ražošanu, gan tirdzniecību. Turklāt daudzām jaunattīstības valstīm cukurs ir svarīga prece, un cukura nozīme attīstības kontekstā ir ārkārtīgi nozīmīgs kopējās tirdzniecības politikas jautājums. SCO nodrošina neitrālu platformu, kas paver iespēju plašā biedru lokā apspriest ar cukuru saistītus jautājumus. Tajā pašā laikā pasaules cukura tirgū notiekošo pārmaiņu uzraudzība lieti noder tirgus pārvaldībai kopējās lauksaimniecības politikas satvarā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               2.1.Juridiskais pamats

                  Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. punkts paredz atļaut sākt sarunas un atkarībā no paredzētā nolīguma priekšmeta izvirzīt Savienības sarunu vadītāju vai Savienības sarunu grupas vadītāju. LESD 218. panta 4. punkts paredz, ka Padome dod norādes sarunu vadītājam un ieceļ īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties sarunas jārisina.

               2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

                  Starptautiskā Cukura padome ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, ar SCN. Saskaņā ar SCN 44. pantu Starptautiskā Cukura padome ar speciālu balsojumu var ieteikt SCO biedriem nolīguma grozījumu. Ja speciālajam balsojumam nepieciešamā kvalificētā balsu vairākuma nav, priekšlikumu grozīt SCN nevar izteikt. Nekādas citas iespējas ierosināt grozījumu SCN neparedz. Tāpēc SCO biedriem, kuri nav ar mieru saglabāt status quo, vienīgā alternatīva ir nepiekrist SCN pagarināšanai vēl uz diviem gadiem, un tas būtu pielīdzināms aiziešanai no SCO.

                  Paredzētais akts, attiecībā uz kuru tiek ieņemta nostāja Savienības vārdā, var novest pie nolīgumā noteiktās iestāžu sistēmas grozīšanas.

                  Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               2.4.Secinājums

                  Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 218. panta 3. un 4. punktam.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Savienība ir SCN puse, un SCO padomē to pārstāv Komisija. Dalībvalstis nav atsevišķas SCN puses. ES sarunas par iespējamiem SCN grozījumiem ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

                  Savienības interesēs ir grozīt SCN, lai panāktu balsu struktūru, kas atspoguļo SCO biedru relatīvo nozīmīgumu pasaules cukura nozares ekonomikā, un grozīšanai ir dodama priekšroka salīdzinājumā ar Savienības izstāšanos no SCO. Patlaban ES dalība SCO nāk par labu gan Savienībai, gan citām SCO dalībvalstīm. Tā kā ES relatīvā nozīmīguma izmaiņas nav atspoguļojušās mazākā balsu skaitā un tātad arī mazākās finansiālajās iemaksās, šī dalība tomēr maksā pārāk augstu cenu. Citi SCO biedri, kas ir palielinājuši savu klātbūtni pasaules cukura tirgos, nav izjutuši iemaksu pieaugumu līdzvērtīgā apmērā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Savienība ir SCO biedre, un tās dalību organizācijā kopš 1992. gada visā visumā ir atbalstījusi ES cukura nozare, kā arī vairums dalībvalstu. Netiek uzskatīts par vajadzīgu sākt apspriešanos ar ieinteresētajām personām par procesu, kura mērķis ir tikai turpināt Savienības dalību SCO, taču atbilstoši noteikumiem, kas ir saskanīgi ar noteikumiem citās starptautiskās preču organizācijās, kurās ES ir biedre. Mazākam ES relatīvajam svarīgumam pasaules cukura tirgū galu galā vajadzētu novest arī pie mērena SCO iemaksu samazinājuma. Saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem ES būs jāmaksā vairāk nekā taisnīgi piekritīgā daļa, kamēr citi SCO biedri nemaksās vispār vai nesamaksās laikus.

               •Ietekmes novērtējums

                  Visaptverošs ietekmes novērtējums nav nepieciešams, jo pasākumam nav būtiskas ekonomiskās, vidiskās vai sociālās ietekmes. Sekmīga SCN grozījuma rezultātā mutatis mutandis samazināsies ES finansiālā iemaksa SCO. Tajā pašā laikā pārredzamāks un taisnīgāks balsu sadalījums varētu palīdzēt arī piesaistīt SCO jaunus biedrus, un tā rezultātā izmaksas samazinātos vēl vairāk.

                  Lai gan taisnīga un objektīva ES iemaksa SCO budžetā viennozīmīgi ir galvenais iemesls, kas pamato vajadzību grozīt nolīgumu, aicināt uz reformu liek ne tikai ar budžetu saistīti apsvērumi vien. Vajadzība, lai SCO biedru svarīgums atspoguļotos SCO administratīvajā budžetā veiktajās iemaksās, ir būtisks SCO modernizācijas sākumpunkts, un tās rezultātā būtu jāpanāk arī aktīvāka biedru līdzdalība SCO.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Neuzskata, ka sarunu sākšanai ir ietekme uz budžetu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ir 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma
                  3
                (turpmāk “SCN”) puse un Starptautiskās Cukura organizācijas (turpmāk “SCO”) biedre.

               (2)Kopš 1995. gada Savienība ir atbalstījusi SCN termiņa pagarināšanu par divu gadu periodiem. Komisija ir ierosinājusi Padomei pilnvarot Komisiju ieņemt nostāju par labu SCN pagarināšanai uz turpmāku divu gadu periodu, kas beidzas 2019. gada 31. decembrī.

               (3)Saskaņā ar SCN 8. pantu Starptautiskā Cukura padome ir struktūra, kas ir atbildīga par visu SCN noteikumu īstenošanai vajadzīgo funkciju izpildi. SCN 13. pantā noteikts, ka visi Starptautiskās Cukura padomes lēmumi principā tiek pieņemti vienprātīgi, ja vien SCN nav noteikts citādi. Tajā noteikts arī, ka gadījumos, kad vienprātība panākta netiek, lēmumi tiek pieņemti ar vienkāršu balsu vairākumu, ja vien SCN neparedz speciālu balsojumu.

               (4)Saskaņā ar SCN 25. pantu SCO biedriem kopā ir 2000 balsu. Katram SCO biedram ir noteikts balsu skaits, ko katru gadu koriģē atbilstoši SCN noteiktiem kritērijiem.

               (5)Ņemot vērā nozares nozīmīgumu vairākām dalībvalstīm un Eiropas cukura nozares ekonomikai, dalība starptautiskā cukura nolīgumā ir Savienības interesēs.

               (6)Tomēr SCN iestāžu sistēma un jo īpaši biedru balsu sadalījums, kas nosaka arī biedra finansiālo iemaksu SCO, vairs neatspoguļo reālo situāciju pasaules cukura tirgū.

               (7)Saskaņā ar SCN noteikumiem par finansiālajām iemaksām SCO budžetā Savienības daļa kopš 1992. gada ir palikusi nemainīga, lai gan pasaules cukura tirgus un jo īpaši Savienības relatīvā pozīcija tajā ir būtiski mainījušies. Tā rezultātā Savienība pēdējos gados ir uzņēmusies nesamērīgi lielu daļu budžeta izmaksu un ar izmaksu saistītās atbildības SCO.

               (8)SCN noteikumus par finansiālajām iemaksām var grozīt saskaņā ar SCN 44. pantā noteikto procedūru. Pamatojoties uz minēto pantu, Starptautiskā Cukura padome ar speciālu balsojumu var ieteikt SCO biedriem SCN grozījumu. Savienībai, kas saskaņā ar SCN 7. pantu ir Starptautiskās Cukura padomes locekle, vajadzētu būt iespējai ierosināt sarunas ar mērķi grozīt SCN iestāžu sistēmu un piedalīties tajās.

               (9)Tālab ir lietderīgi pilnvarot Komisiju Starptautiskajā Cukura padomē sākt sarunas par SCN grozīšanu, izstrādāt sarunu norādes un iecelt īpašu komiteju, ar kuru Komisijai jāapspriežas, risinot sarunas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par grozījumiem 1992. gada Starptautiskajā cukura nolīgumā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukums; ievieto Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir spēkā līdz 2019. gada 31. decembrim.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes 1992. gada 13. novembra Lēmums 92/580/EEK (OV L 379, 23.12.1992., 15. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums xxxx (atsauce uz Komisijas priekšlikumu Padomes lēmumam)

                     (3)
                  Padomes 1992. gada 13. novembra Lēmums 92/580/EEK par 1992. gada Starptautiskā cukura līguma parakstīšanu un noslēgšanu (OV L 379, 23.12.1992., 15. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,9.11.2017
            COM(2017) 656 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Padomes lēmums,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma grozījumiem

               Komisija Starptautiskajā Cukura padomē var sākt sarunas ar citām 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma (turpmāk “SCN”) pusēm nolūkā modernizēt SCN, ņemot vērā pārmaiņas pasaules cukura tirgū, un vērst uzmanību uz pašreizējām nesakritībām starp Starptautiskās Cukura organizācijas biedru ietekmi un finansiālajām iemaksām un to relatīvo vietu pasaules cukura tirgū.