title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums ( 2007. gada 15. novembris ) — Eiropas Savienības Padomei par Central Bank of Cyprus ārējo revidentu (ECB/2007/12)

text:
               20.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2007. gada 15. novembris)
   Eiropas Savienības Padomei par Central Bank of Cyprus ārējo revidentu
   (ECB/2007/12)
   (2007/C 277/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus (tālāk tekstā — “ECBS Statūti”) un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               2)

               Padomes 2007. gada 10. jūlija Lēmuma 2007/503/EK saskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Kiprā 2008. gada 1. janvārī (1) 1. pants nosaka, ka Kipra ir izpildījusi euro ieviešanai vajadzīgos nosacījumus un ka 2003. gada Pievienošanās akta 4. pantā minētais Kipras izņēmuma statuss tiek atcelts no 2008. gada 1. janvāra.

               3)

               2007. gada Likuma 34(I), ar kuru groza Central Bank of Cyprus 2002. un 2003. gada likumus un kurš stājas spēkā 2008. gada 1. janvārī, 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts nosaka, ka Central Bank of Cyprus gada finanšu pārskatu revīziju veic saskaņā ar ECBS Statūtu 27. pantu.

               4)

               Central Bank of Cyprus par savu neatkarīgo ārējo revidentu no 2008. līdz 2012. finanšu gadam ir izvēlējusies PricewaterhouseCoopers Limited.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Central Bank of Cyprus ārējo revidentu no 2008. līdz 2012. finanšu gadam iecelt PricewaterhouseCoopers Limited.

      Frankfurtē pie Mainas 2007. gada 15. novembrī

         ECB prezidents
         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 186, 18.7.2007., 29. lpp.


title: 2012/90/ES: Komisijas Ieteikums ( 2012. gada 14. februāris ) par meža reproduktīvā materiāla partiju identificēšanai norādāmās un piegādātāja etiķetē vai dokumentā uzrādāmās informācijas sniegšanas pamatnostādnēm

text:
               16.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 43/38

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2012. gada 14. februāris)
   par meža reproduktīvā materiāla partiju identificēšanai norādāmās un piegādātāja etiķetē vai dokumentā uzrādāmās informācijas sniegšanas pamatnostādnēm
   (2012/90/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes 1999. gada 22. decembra Direktīvas 1999/105/EK par meža reproduktīvā materiāla tirdzniecību (1) 13. pantā izklāstīts, kāda informācija sniedzama, lai identificētu katru meža reproduktīvā materiāla (turpmāk – MRM) partiju. Turklāt minētās direktīvas 14. pantā minēta informācija, kas jāuzrāda piegādātāja etiķetē vai dokumentā. Tomēr nav izstrādāti noteikumi par veidu, kādā šo informāciju norādīt.

               (2)

               Tādēļ tas, kādā veidā piegādātāja etiķetē vai dokumentā tiek uzrādīta informācija, visā Savienības teritorijā nozīmīgi atšķiras. Vairākas dalībvalstis un ieinteresētās personas ir ziņojušas, ka dažādo valodu un informācijas norādīšanas veidu dēļ ieinteresētās personas, kas iesaistītas tirdzniecībā starp dalībvalstīm, piegādātāja etiķetes vai dokumentus bieži izprot atšķirīgi.

               (3)

               Tomēr Direktīva 1999/105/EK nedod juridisko pamatu, lai Komisija šo grūtību mazināšanas nolūkā varētu izvirzīt juridiski saistošus noteikumus piegādātāja etiķetes vai dokumenta saskaņošanai. Tāpēc ir lietderīgi pieņemt pamatnostādnes ar ieteikumiem par to, kādā veidā uz piegādātāja etiķetes vai dokumentā uzrādīt informāciju tā, lai veicinātu šīs informācijas izpratni visās dalībvalstīs.

               (4)

               Saskaņā ar 1. pantu Komisijas 2002. gada 6. septembra Regulā (EK) Nr. 1598/2002, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Direktīvu 1999/105/EK attiecībā uz oficiālo iestāžu savstarpējo administratīvo palīdzību (2), ja MRM pārvieto no vienas dalībvalsts uz kādu citu, tās dalībvalsts oficiālā iestāde, kurā atrodas piegādātājs, sniedz informāciju tās dalībvalsts oficiālajai iestādei, kurā atrodas saņēmējs. Informācija tiek sniegta, izmantojot “Informācijas dokumentu”, kurā informāciju norāda standartizētā formātā, tostarp, kā izklāstīts minētās regulas pielikumā, izmantojot vienotu kodu, lai identificētu dažādās ieraksta daļas.

               (5)

               Tā kā nav saņemtas ziņas, ka radušās grūtības, lietojot “Informācijas dokumentu”, un tā kā daļa informācijas, kas saskaņā ar Direktīvas 1999/105/EK 14. pantu norādāma uz piegādātāja etiķetes vai dokumentā, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1598/2002 1. pantu tiek pieprasīta arī “Informācijas dokumentam”, uzskata par lietderīgu ieteikt izmantot ciparu kodu, lai identificētu dažādās ieraksta daļas piegādātāja etiķetē vai dokumentā, kas līdzīgs tam, kāds iekļauts Regulas (EK) Nr. 1598/2002 pielikumā.

               (6)

               Tomēr par pamatu šajās pamatnostādnēs norādītajai kodu secībai un saturam būtu jāņem prasības tirdzniecībai ar MRM partijām un piegādātāju etiķetes vai dokumenta saturs, kas noteikts Direktīvas 1999/105/EK 13. un 14. pantā.

               (7)

               Lai veicinātu tirdzniecību un informācijas apmaiņu, šajās pamatnostādnēs būtu jāņem vērā 2. apsvērumā minētās atšķirības.

               (8)

               Turklāt saskaņā ar šo ieteikumu dalībvalstu veicamie valsts pasākumi būtu jānosaka pārredzamā veidā, un tiem būtu jābūt proporcionāliem izvirzītajam mērķim,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1.

               Dalībvalstij, izstrādājot valsts pasākumus attiecībā uz to, kā piegādātāja etiķetē vai dokumentā norādāma Direktīvas 1999/105/EK 14. pantā minētā informācija, jāņem vērā šā ieteikuma pielikumā norādītās pamatnostādnes.

               2.

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 14. februārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         John DALLI

      (1)  OV L 11, 15.1.2000., 17. lpp.

      (2)  OV L 240, 7.9.2002., 39. lpp.

      PIELIKUMS
      A.   Vispārīgi principi valstu pasākumu noteikšanai

      1.   Pārredzamība

      Valstu pasākumi, kurus nosaka attiecībā uz to, kā meža reproduktīvā materiāla (turpmāk – MRM) tirdzniecības nolūkā uz piegādātāja etiķetes vai dokumentā norādāma informācija, jāizstrādā pārredzami un sadarbībā ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām. Tāpat dalībvalstīm jānodrošina sadarbība ar citām dalībvalstīm, lai mazinātu grūtības, ar kurām ieinteresētās personas saskaras, jo informācijas norādīšanas veidi atšķiras.
      2.   Proporcionalitāte

      Valstu pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo ieteikumu, jābūt proporcionāliem uzstādītajam mērķim, t. i., labāk saprast dažādos veidos un valodās sniegto informāciju. Veicot šos pasākumus, jāizvairās radīt nevajadzīgus apgrūtinājumus mežu īpašniekiem un audzētavām.
      Izvēloties veicamos pasākumus, jāņem vērā reģionālie un vietējie ierobežojumi un raksturīgās pazīmes, piemēram, piegādātāja un lietotāja uzņēmumu veids un izmērs, tirgus pieejamība, kā arī vietējā, valsts, Savienības un piegādātāja pārvaldības prakse. Atkarībā no reģionu un valstu īpatnībām un īpašām vietējām MRM vajadzībām tiem jābūt proporcionāliem tirdzniecības apjomam. Šos pasākumus varētu pieņemt kā valsts noteikumus, ieteikumus vai pamatnostādnes MRM piegādātājiem.
      B.   Identifikācijas kodi, kas atbilst saistītajām ieraksta daļām piegādātāja etiķetē vai dokumentā

      Ieraksta daļas piegādātāja etiķetē vai dokumentā jānorāda atbilstoši tālāk pievienotajai tabulai, ievērojot Direktīvas 1999/105/EK 13. un 14. pantā minēto secību. Izsekojamības un informācijas nolūkā, ja vajadzīgs, var pievienot papildu ieraksta daļas, kas norādītas C punktā.
      Vienotie identifikācijas numuri jānorāda ar cipariem un kodiem, kuri uzskaitīti pievienotās tabulas labajā ailē un ar kuriem ciparu veidā apzīmē attiecīgo tekstu kreisajā ailē. Šie cipari domāti tam, lai vieglāk sameklētu un atpazītu informāciju, tādēļ tos pievieno šai informācijai kopā ar pilniem vai saīsinātiem vārdiem, kuri norādīti kreisajā ailē un kurus parasti lieto piegādātāja etiķetēs vai dokumentā.
      Pirms katras ieraksta daļas piegādātāja etiķetē vai dokumentā jānorāda treknrakstā saistītais vienotais identifikācijas kods.

                  Numurs piegādātāja etiķetē vai dokumentā

                  A.   Prasības, kas norādītas Direktīvas 1999/105/EK 13. pantā

                  Oriģināla apliecības kods vai numurs

                     3

                  Botāniskais nosaukums

                     6

                  Kategorija

                                 8a

                              “izcelsme zināma”

                                 8b

                              “atlasīts”

                                 8c

                              “uzlabota”

                                 8d

                              “pārāks”

                  Nolūks

                                 10a

                              “daudzfunkcionāla mežsaimniecība”

                                 10b

                              “citi”

                  Reproduktīvā materiāla ieguves avota veids

                                 9a

                              “sēklu avots”

                                 9b

                              “mežaudze”

                                 9c

                              “sēklu ieguves plantācija”

                                 9d

                              “dzimtu vecāki”

                                 9e

                              “klons”

                                 9f

                              “klonu maisījums”

                  Proveniences reģiona reģistra atsauce vai identitātes kods

                     11

                  Proveniences reģions – “izcelsme zināma” un “atlasītas” kategorijas reproduktīvajam materiālam vai vajadzības gadījumā citam reproduktīvajam materiālam

                     13

                  Vajadzības gadījumā norāda, vai materiāla izcelsme ir autohtona vai vietējas izcelsmes, alohtona vai svešas izcelsmes, vai nav zināma

                                 12a

                              “autohtona/vietējas izcelsmes”

                                 12b

                              “alohtona/svešas izcelsmes”

                                 12c

                              “nezināma”

                  Sēklu vienību gadījumā – nogatavošanās gads

                     17

                  Stādāmā materiāla sējeņu vai spraudeņu vecums neatkarīgi no tā, vai tie ir nogriezti gabali, pārstādīti vai stādīti traukos

                     16

                  Stādāmā materiāla sējeņu vai spraudeņu veids neatkarīgi no tā, vai tie ir nogriezti gabali, pārstādīti vai stādīti traukos

                                 7a

                              “sēklas”

                                 7b

                              “stādu daļas”

                                 7c

                              “stādāmais materiāls (kailsakne)”

                                 7d

                              “stādāmais materiāls (trauki)”

                  Vai tie ir ģenētiski modificēti

                                 18a

                              “jā”

                                 18b

                              “nē”

                  B.   Prasības, kas norādītas Direktīvas 1999/105/EK 14. pantā

                  Oriģināla apliecības numurs(-i), kas piešķirts(-i) saskaņā ar Direktīvas 1999/105/EK 12. pantu, vai atsauce uz otru minētās direktīvas 12. panta 3. punktā norādīto dokumentu

                     3

                  Piegādātāja nosaukums

                     4

                  Piegādātais daudzums

                     15

                  “Pārākās” kategorijas reproduktīvajam materiālam, kuram meža reproduktīvā materiāla ieguves avots ir apstiprināts saskaņā ar Direktīvas 1999/105/EK 4. panta 5. punktu – vārdi “provizoriski apstiprināts”

                     8x

                  Vai materiāls ir veģetatīvi pavairots

                                 19a

                              “jā”

                                 19b

                              “nē”

                     Sēklu gadījumā tikai daudzumam, kas pārsniedz Direktīvas 1999/105/EK 14. panta 4. punktā minēto daudzumu

                  Tīrība: procentuālā izteiksmē pēc tīro sēklu, citu sēklu un inertā materiāla, ko pārdod kā sēklu partiju, svara

                     22

                  Tīro sēklu dīgtspēja procentos vai, ja dīgtspējas noteikšana procentos ir neiespējama vai nav praktiska, dzīvotspēja procentos, kas novērtēta ar konkrētas metodes palīdzību

                     23

                  1 000 tīru sēklu svars

                     24

                  Dīgtspējīgu sēklu skaits uz kilogramu produkta, ko pārdod kā sēklas, vai arī, ja dīgtspējīgo sēklu skaitu noteikšana ir neiespējama vai to novērtēšana nav praktiska, dzīvotspējīgo sēklu skaits uz kilogramu sēklu

                     25

                  Populus spp. gadījumā (stādu daļas)

                  Stumbra spraudeņu klase (EK 1 / EK 2)

                     26

                  Dzinumu klase (N1/N2 – S1/S2)

                     27

                  C.   Iespējamās papildu ieraksta daļas, ko var pievienot izsekojamības un informēšanas labad

                  Piegādātāja dokumenta numurs

                     1

                  Partijas iekšējais (piegādātāja) numurs

                     1a

                  MRM nosūtīšanas datums

                     2

                  Piegādātāja pilna adrese

                     4

                  Saņēmēja vārds, uzvārds un adrese

                     5

                  Proveniences reģiona vai atrašanās vietas valsts

                     13

                  Ieguves avota izcelsme reproduktīvajam materiālam, ja tas ir alohtons vai svešas izcelsmes

                     14


				|

		52013DC0391

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Maltā /* COM/2013/0391 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valsts budžeta
deficīta situācijas novēršanu Maltā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta
7. punktu,
ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts
budžeta deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā
stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un
spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir
labvēlīga jaunu darba vietu radīšanai.
(3)       Saskaņā ar LESD
126. panta 6. punktu Padome [2013. gada 21. jūnijā] ir
lēmusi, ka Maltā ir pārmērīgs budžeta deficīts.
(4)       Saskaņā ar LESD
126. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK)
Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
īstenošanu[1],
Padome sniedz ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij, lai noteiktā
termiņā novērstu pārmērīgu budžeta deficītu.
Ieteikumā jānosaka maksimāli sešu mēnešu termiņš,
kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi
jārīkojas, lai novērstu pārmērīgu budžeta
deficītu. Turklāt ieteikumā novērst
pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu
jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz
prognozi, kas ir šā ieteikuma pamatā, atbilstu strukturālās
bilances, t.i., cikliski koriģētās bilances, atskaitot
vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam gada
uzlabojumam vismaz 0,5 % apmērā no IKP. Turklāt saskaņā
ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. pantu, kurā
precizēta parāda kritērija prasība, budžeta
mērķim, kas ieteikts korekcijas laikposma pēdējam gadam, ir
jānodrošina, ka nepieciešamais atšķirības samazinājums
starp parāda attiecību pret IKP un Līgumā noteiktās
atsauces vērtību ‑ 60% no IKP notiks divos gados pēc
pārmērīgā budžeta deficīta korekcijas, pamatojoties uz
Komisijas prognozēm.
(5)       Komisijas 2013. gada
pavasara prognoze paredz, ka budžeta deficīts joprojām būs virs
atsauces vērtības 2013. un 2014. gadā, attiecīgi
3,7 % un 3,6 % no IKP. Šīs budžeta prognozes pamatojas uz
pašreizējo politiku, tādējādi iekļaujot
2013. gada budžetu, ko Parlaments atbalstīja 2013. gada aprīlī
un kas ietver ekspansijas pasākumus gan attiecībā uz
ieņēmumiem, gan izdevumiem, kā arī jau plānoto
kapitāla ieguldījumu Air Malta (0,6 % no IKP), veidojot
neto deficītu palielinošu ietekmi 0,3 % apmērā no IKP.
Ekspansijas pasākumus tikai daļēji kompensē akcīzes
nodokļa pieaugums, nodokļu parādu iekasēšana, kā
arī izdevumu ietaupījumi un lielākas sociālās iemaksas
atbilstoši 2006. gada pensiju reformai. Turklāt neto deficīta
samazināšanas vienreizējo pasākumu ietekme uz
konsolidācijas centieniem, kā konstatējusi Komisija, strauji
mazināsies pēc 2012. gada. Ņemot vērā
gaidāmo ilgstošo primāro deficītu 2013. un 2014. gadā,
saskaņā ar Komisijas 2013. gada pavasara prognozi paredzams, ka
valsts kopējā parāda apjoms palielināsies vēl
vairāk ‑ līdz 73,9 % no IKP 2013. gadā un
74,9 % no IKP 2014. gadā. Tiek prognozēts, ka valsts budžeta
deficīts 2015. un 2016. gadā saglabāsies virs 3 % no
IKP atsauces vērtības, un valsts parāda attiecība pret IKP
līdz 2016. gadam pieaugs līdz 75,6 % no IKP.
(6)       Saskaņā ar Regulu
Nr. 1467/97 pārmērīga budžeta deficīta novēršana
būtu jāpabeidz nākamajā gadā pēc tā
konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi.
Ievērojot minēto, pārmērīga budžeta deficīta
novēršana līdz 2014. gadam ir pamatota. Jo īpaši, lai
veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, Maltai būtu
jāsasniedz kopējais valsts budžeta deficīta mērķis —
3,4 % no IKP 2013. gadā un 2,7 % no IKP
2014. gadā, kas atbilst strukturālās bilances gada
uzlabojumam par 0,7 % no IKP 2013. gadā un 0,7 % no IKP
2014. gadā. 2014. gada mērķis nodrošina, ka
nepieciešamais atšķirības samazinājums starp parāda attiecību
pret IKP un Līgumā noteiktās atsauces vērtību ‑
60% no IKP notiks divos gados pēc pārmērīgā budžeta
deficīta korekcijas. Lai sasniegtu iepriekš minētos strukturālos
mērķus, Maltai būtu jāveic papildu konsolidācijas
pasākumi aptuveni 0,4 % apmērā no IKP 2013. gadā,
papildus pasākumiem, kas jau ir iekļauti pamata scenārijā,
un aptuveni ¾% no IKP 2014. gadā. Šajos mērķos ņem
vērā vajadzību kompensēt fiskālās konsolidācijas
otrās kārtas negatīvo ietekmi uz valsts finansēm,
ietekmējot IKP pieaugumu. Bāzes scenārijā, kas ir šo
korekciju pamatā, iekļauj Komisijas 2013. gada pavasara prognozi
un paplašina to līdz 2016. gadam, paļaujoties uz standarta
pieņēmumiem par ražošanas apjoma starpības samazināšanos un
budžeta jutīgumu attiecībā pret ciklu; tas gan neietver papildu
kapitāla ieguldījumu Air Malta, ko paredzēts veikt
līdz 2015. gadā saskaņā ar 2013. gada
stabilitātes programmu. Tādējādi tiek pieņemts, ka
kapitāla ieguldījums nenotiks vai netiks kompensēts ar
pasākumiem pretējā virzienā.
(7)       Maltas fiskālā
sistēma ir diezgan elastīga, turklāt tās nesaistošais
raksturs un īstermiņa fiskālā plānošana neveicina
stabilu fiskālo stāvokli. Direktīva 2011/85/ES par budžeta
struktūrām vēl nav transponēta. Turklāt
saskaņā ar 5. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes
2013. gada 21. maija Regulā Nr. 473/2013 par kopīgiem
noteikumiem budžeta plānu projektu pārraudzībai un
novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta
novēršanai eurozonas dalībvalstīs, Maltai ir jāizveido
neatkarīgas struktūras, lai uzraudzītu fiskālo noteikumu
ievērošanu. Lai gan stabilitātes programmā ir minēts
valdības nodoms izveidot fiskālo padomi, tomēr konkrēti
plāni nav paredzēti.
(8)       Saskaņā ar
9. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada
21. maija Regulā Nr. 473/2013 par kopīgiem noteikumiem
budžeta plānu projektu pārraudzībai un novērtēšanai un
pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas
dalībvalstīs, Maltai jāiesniedz Komisijai un Padomei
ekonomiskās partnerības programma vienlaikus ar ziņojumu, kas
iesniedzams saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta
4.a punktu.
(9)       Padome uzskata, ka ar budžeta
konsolidācijas pasākumiem jānodrošina valsts budžeta bilances
noturīga uzlabošanās, kas tiktu virzīta uz valsts finanšu
kvalitātes un ekonomikas izaugsmes potenciāla stiprināšanu,
AR ŠO IESAKA:
(1)
Maltai pašreiz pastāvošais
pārmērīgais budžeta deficīts būtu jānovērš
līdz 2014. gadam.
(2)
Īpaši Maltai vajadzētu:
(a)
sasniegt kopējo valsts budžeta deficīta
mērķi — 3,4 % no IKP 2013. gadā un 2,7 % no IKP
2014. gadā, kas atbilst gada strukturālās bilances
uzlabojumam par 0,7 % no IKP 2013. gadā un 0,7 % no IKP
2014. gadā. Minētās korekcijas ļautu samazināt
valsts kopējo budžeta deficītu zem 3 % no IKP atsauces vērtības
līdz 2014. gadam, vienlaikus nodrošinot, ka valsts kopējā
parāda attiecība pietiekami strauji sasniegs 60 % no IKP
atsauces vērtības;
(b)
precizēt un rūpīgi īstenot
pasākumus, kas vajadzīgi pārmērīga budžeta
deficīta novēršanai līdz 2014. gadam, un izmantot visus
papildu ieguvumus budžeta deficīta samazināšanai.
(3)
Padome nosaka 1. oktobri kā termiņu,
līdz kuram Maltai jāveic efektīvi pasākumi un
saskaņā ar 3. panta 4.a punktu Padomes Regulā (EK)
Nr. 1467/97 jāsniedz detalizēts ziņojums par
konsolidācijas stratēģiju, kas ir paredzēta šo
mērķu sasniegšanai.
Pēc pārmērīgā budžeta
deficīta korekcijas Malta tiek aicināta turpināt progresēt
atbilstīgā tempā, lai virzībā uz vidējā
termiņa mērķi sasniegtu līdzsvarotu budžetu
strukturālā izteiksmē, tostarp ievērot izdevumu
kritēriju. Lai samazinātu budžeta izpildes riskus, Padome aicina
Maltu stiprināt tās budžeta sistēmas īstenošanu un uzlabot
budžeta izpildes uzraudzību visa gada garumā. Jo īpaši Malta
tiek aicināta ieviest saistošāku, ar noteikumiem pamatotu daudzgadu
fiskālo sistēmu. Turklāt būtu jāstiprina tādu
neatkarīgu struktūru loma, kas uzrauga fiskālo politiku
saskaņā ar 5. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes
2013. gada 21. maija Regulā (EK) Nr. 473/2013 par
kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu pārraudzībai un
novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta
novēršanai eurozonas dalībvalstīs.
Visbeidzot, lai sekmīgi īstenotu
fiskālās konsolidācijas stratēģiju, Maltas
iestādes tiek aicinātas atbalstīt fiskālo
konsolidāciju ar visaptverošām strukturālajām reformām
saskaņā ar Padomes ieteikumiem, kas adresēti Maltai
saistībā ar Eiropas pusgadu, un jo īpaši ieteikumiem
makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanas
procedūras preventīvajā daļā.
Šis ieteikums
adresēts Maltas Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007SC0072

Ieteikums Padomes atzinums par atjaunināto Slovākijas konverģences programmu 2006.-2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97  /* SEC/2007/0072 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 23.1.2007SEC(2007) 72 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSpar atjaunināto Slovākijas konverģences programmu 2006.-2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSVispārējais pamatojumsStabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot tā efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Pirmā Slovākijas konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.atjauninātās programmas novērtējuma pamatojumsKomisija ir pārbaudījusi pēdējo Slovākijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 1. decembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (sk. aili ar galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek novērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopoti1.  saimnieciskā darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo desmit gadu laikā,2.  valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu (pārmērīga budžeta deficīta procedūra),3.  visjaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu) un4.  Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu.Jaunākie saimnieciskās darbības rādītāji un budžeta izpildeVairumā pēdējo desmit gadu Slovākijā bija spēcīga izaugsme. Tomēr neuzlabojās situācijas ne darba tirgū, ne saistībā ar reģionālajām atšķirībām. Lai gan darba tirgus rādītāji 2005. gadā beidzot sāka uzlaboties, nodarbinātības līmenis 54,2% joprojām bija daudz zemāks nekā Lisabonas stratēģija noteiktais līmenis 70%. Bezdarba līmenis 16,3% 2005. gadā bija otrais augstākais ES jo īpaši jauniešu vidū. Nav vēl konstatēts, ka reģionālās atšķirības mazinātos. Enerģijas cenas joprojām diezgan jūtami ietekmē Slovākijas SPCI inflāciju un tādējādi var apdraudēt valsts inflācijas konverģenci vis-à-vis euro zonā, jo īpaši ņemot vērā neprognozējamās naftas cenas. Pateicoties pensiju reformai, ko īsteno no 2005. gada, ir mazināts ar novecošanos saistītais spiediens uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz SlovākijuPadome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, kurā teikts, ka saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu Slovākijā ir pārmērīgs budžeta deficīts. Vienlaikus Padome atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam nosūtīja ieteikumu, nosakot, ka pārmērīgais budžeta deficīts jānovērš līdz 2007. gadam. Konkrēti, Slovākijai ieteica efektīvi rīkoties līdz 2004. gada 5. novembrim, lai sasniegtu 2005. gada mērķi attiecībā uz deficītu, lai aktīvi īstenotu pasākumus, kas paredzēti 2004. gada maija programmā, un lai paātrinātu fiskālās korekcijas, ja īstenoto strukturālo reformu rezultātā izaugsme būtu lielāka nekā prognozēts programmā, jo īpaši novirzot visus ieņēmumus, kuri pārsniedz budžetā paredzētos, galvenokārt ātrākai deficīta samazināšanai.Komisijas 2004. gada 22. decembra paziņojumā secināts, ka, pamatojoties uz toreiz pieejamo jaunāko informāciju un pasākumiem, kas sīki izklāstīti 2005. gada budžetā, likās, ka Slovākijas valdība ir rīkojusies efektīvi, lai termiņā līdz 5. novembrim sasniegtu 2005. gada mērķi attiecībā uz deficītu, reaģējot uz Padome ieteikumu, kurš atbilst Līguma 104. panta 7. punktam, novērst pārmērīgo budžeta deficītu vēlākais līdz 2007. gadam.Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmuPadome 2006. gada 24. janvārī pieņēma atzinumu par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu periodam no 2005. līdz 2008. gadam. Padome uzskatīja, ka programma atbilst Padomes ieteikumā, kas ir saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu, noteiktajām deficīta korekcijām. Padome aicināja Slovākiju i) saistībā ar labiem izaugsmes rādītājiem un iespējām aktivizēt strukturālo budžeta korekciju centienus, lai paātrinātu VTM sasniegšanu, un ii) vēl stingrāk noteikt, ka centrālajai valdībai ir saistošas vidēja termiņa izmaksu robežvērtības.Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu2006. gada 13. oktobrī tika iesniegts Īstenošanas ziņojums par Slovākijas valsts reformu programmu, kas paredzēta saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Slovākijas valsts reformu programmā minēti šādi būtiskākie uzdevumi/prioritātes: attīstīt informācijas sabiedrību; aktivizēt pētniecību un attīstību un inovācijas; uzlabot uzņēmējdarbības vidi; uzlabot izglītību un paaugstināt nodarbinātības līmeni.Komisijas novērtējums (ko pieņēma kā daļu no 2006. gada decembra ikgadējā progresa ziņojuma [2] ) par šo programmu liecina, ka Slovākija, īstenojot valsts reformu programmu, gūst sekmes. Tomēr vēl ir svarīgi uzdevumi un vajadzība pēc turpmākiem pasākumiem jo īpaši mikroekonomikas un nodarbinātības jomā.Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, Slovākijai tika ietikts rīkoties tādās jomās kā pētniecība un attīstība un inovācijas; mūžizglītība un izglītības reforma; un aktīva darba tirgus politika vismazāk aizsargātajām iedzīvotāju grupām.Aile ar galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām) novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskie pieņēmumi, kas ir programmas pamatā, ir reālistiski; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šis korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu VTM attiecīgajā ekonomikas ciklā; vai, izvērtējot korekcijas, ko izdara, lai sasniegtu VTM, lielākas korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikos, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (neskaitot vienreizējos un pārējos pagaidu pasākumus) par 0,5% no GDP, kurš ir kritērijs, lai sasniegtu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo izaugsmi) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3% no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamo produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |-  IeteikumsPADOMES ATZINUMSpar atjaunināto Slovākijas konverģences programmu 2006.-2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.5.  Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Slovākijas konverģences programmu laikposmam no 2006. līdz 209. gadam.6.  Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir šīs programmas pamatā, paredzēt, ka reālais IKP pieaugs no 6,6% 2006. gadā līdz 7,1% 2007, gadā un pēc tam samazināsies līdz attiecīgi 5,5% un 5,1% 2008. gadā un 2009. gadā. Šīs scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, šķiet pamatots ar piesardzīgiem pieņēmumiem par pieaugumu 2006. gadam un ticamiem pieņēmumiem par pārējo programmas periodu. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālistiskas.7.  Attiecībā uz 2006. gadu Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē lēsts, ka kopējais valsts budžeta deficīts ir 3,4% no IKP, salīdzinot ar mērķi 4,2% no IKP, kas noteikts iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā. Labākais budžeta izlietojums veidojas sakarā ar daudz lielāko IKP un nodarbinātības pieaugumu un mazākām procentu un pensijas reformas izmaksām nekā gaidīts. Tomēr daži no papildu ieņēmumiem, kas radās negaidītā pieauguma dēļ, tika iztērēti, nevis novirzīti ātrākai deficīta samazināšanai.8.  Tāpat, kā iepriekšējā atjauninājumā, galvenais jaunās programmas vidēja termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir panākt valsts finanšu ilgstošu ilgtspējību 2010. gadā, konkrēti, sasniedzot strukturālās bilances (t.i. cikliski koriģētās bilances, neskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķi (VTM) -0,9% no IKP. Saskaņā ar programmu nominālajam deficītam pakāpeniski jāsamazinās no 3,7% no IKP 2006. gadā līdz 1,9% no IKP 2009. gadā un primārajam deficītam jāsamazinās no 1,9% no IKP 2006. gadā līdz 0,2% no IKP 2009. gadā. Paredzētā fiskālā konsolidācija balstās uz izdevumu ierobežojumu gan attiecībā uz kārtējiem izdevumiem, gan kapitālizdevumiem (izmaksu attiecības samazināšanos par apmēram 3¼ procentu punktiem no IKP), kas ir mazāk nekā pilnīga kompensācija, samazinot ieņēmumu attiecību (1½ procentu punkti). Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, jaunā programmu kopumā apstiprina plānotās korekcijas atbilstīgi labvēlīgākam makroekonomiskajam scenārijam.9.  Tiek plānots, ka strukturālā bilance, kas aprēķināta atbilstīgi kopīgi saskaņotajai metodoloģijai, uzlabosies no apmēram -3½% no IKP 2006. gadā līdz kādiem -2½% no IKP 2009. gadā. Tāpat kā iepriekšējā atjauninājumā vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli, kas izklāstīts programmā, ir strukturāls deficīts, mazliet mazāks par 1% no IKP, kuru programmā nav paredzēts sasniegt programmas periodā, bet līdz 2010. gadam. Tā kā vidējā termiņa mērķis ir augstāks par minimālo robežvērtību (aplēsts deficīts aptuveni 2% no IKP), to sasniedzot, tiktu īstenots mērķis nodrošināta drošības rezervi pret pārmērīga deficīta rašanos. Šis VTM iekļaujas robežās, kas noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.10.  Programmā budžeta prognožu riski kopumā šķiet līdzsvaroti. Makroekonomisko scenāriju riski kopumā neietekmē, kamēr nodokļu prognozes kopumā šķiet pamatotas ar piesardzīgiem pieņēmumiem. Programmā paredzētās fiskālās konsolidācijas pamatā ir galvenokārt izdevumu ierobežojums, bet programmā nav sniegta pietiekama informācija par pasākumiem, kas to sekmēs (pēc 2007. gada), un nav arī saistošas vidēja termiņa izdevumu shēmas. No otras puses, Slovākija pēdējos gados ir guvusi labas sekmes, kaut gan budžeta mērķu sasniegšanu veicināja lielāks pieaugums nekā gaidīts un mazāka ES fondu izmantošana nekā gaidīta.11.  Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis programmā kopumā šķiet atbilstošs pārmērīgā budžeta deficīta korekcijai līdz 2007. gadam, kā ieteikusi Padome. Tomēr korekciju periodā korekcijas strukturālā ziņā jāveic lielākas, ņemot vērā pieauguma prognožu augšupvērsto pārskatīšanu un ekonomiskā uzplaukuma laiku. Šķiet, ka turpmākajos gados budžeta stāvoklis programmā nenodrošina pietiekamu drošības rezervi pret deficīta robežvērtības 3 % no IKP pārsniegšanu parastu makroekonomisko svārstību gadījumā. Turklāt nešķiet pietiekami, ka VTM tiek sasniegts 2010. gadā kā paredzēts programmā. Attiecībā uz programmā norādīto programmas vidējā termiņa mērķi turpmākajos gados pēc pārmērīgā budžeta deficīta korekcijas jākāpina korekciju temps, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm kritērijs ir ikgadējs strukturālās bilances uzlabojums 0,5 % apmērā no IKP un ka korekcijas ir lielākas ekonomiskā uzplaukuma laikā. Konkrēti, tiek prognozēts strukturālās bilances uzlabojums tikai ¾% no IKP laikā no 2007. gada līdz 2009. gadam, kad gaidāms ekonomiskā uzplaukuma sākums.12.  Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds sasniegs 33,1% no IKP 2006. gadā, kas ir krietni zem Līgumā noteiktā atsauces vērtības — 60% no IKP. Programmā prognozēts, ka parāda attiecība programmas perioda laikā samazināsies par 3,4 procentu punktiem.13.  Novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu Slovākijā ir mazāka par vidējo ES radītāju. jo nesenā pensiju reforma ietekmēja pensiju izdevumus, kas nepalielinās tik ļoti kā daudzās citās valstīs. Sākotnējais budžeta stāvoklis ietver risku ilgspējīgām valsts finansēm pat pirms tiek ņemta vērā ilgstošas iedzīvotāju novecošanās ietekme uz budžetu. Tādēļ valsts finanšu konsolidēšana sekmētu valsts finanšu ilgtspējības risku mazināšanu. Kopumā Slovākijas finanšu ilgtspējību apdraud vidēji liels risks.14.  Konverģences programmā nav ietverts kvalitatīvais novērtējums par valsts reformu programmas 2006. gada oktobra īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi atbilstīgi vidēja termiņa fiskālajai stratēģijai. Tomēr tā sniedz mazliet informācijas par valsts reformu programmā paredzēto galveno reformu tiešajām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem, un šķiet, ka tās budžeta prognozēs ir paredzēts ņemt vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekmi uz valsts finansēm. Šķiet, ka Konverģences programmā minētie pasākumi valsts finanšu jomā pilnībā neatbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Konkrēti, izņemot izglītību, programmā uzskaitītās izmaksu prioritātes atšķiras no galvenajiem uzdevumiem, kas noteikti valsts reformu programmā. Turklāt ievērojamais atbalsts izglītībai, kurš norādīts valsts reformu programmā, nav skaidri redzams 2007. gada budžetā vai konverģences programmā.15.  Programmā budžeta stratēģija kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laikam no 2005. līdz 2008. gadam.16.  Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādīti konverģences programmu rīcības kodeksā, programmā sniegti visi nepieciešamie un lielākā daļa fakultatīvo datu[6].Kopumā var secināt, ka programma atbilst pārmērīgā deficīta korekcijai līdz 2007. gadam, bet pēc tam nav paredzēts gūt lielas sekmes, lai sasniegtu VTM.Ņemot vērā iepriekš izklāstīto novērtējumu un arī 2004. gada 5. jūlija Ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam, Slovākija tiek aicinātai) izmantot lielās izaugsmes prognozes, lai veicinātu strukturālās korekcijas nolūkā nodrošināt pārmērīgā deficīta korekciju 2007. gadā ar lielāku rezervi un paātrināt VTM sasniegšanu, unii) vēl stingrāk noteikt, ka centrālajai valdībai ir saistošas vidēja termiņa izmaksu robežvērtības.Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2006. g. dec. | 6,1 | 6,6 | 7,1 | 5,5 | 5,1 |COM 2006. g. nov. | 6,0 | 6,7 | 7,2 | 5,7 | n.p. |KP 2005. g. dec. | 5,1 | 5,4 | 6,1 | 5,6 | n.p. |SPCI inflācija (%) | KP 2006. g. dec. | 2,8 | 4,4 | 3,1 | 2,0 | 2,4 |COM 2006. g. nov. | 2,8 | 4,5 | 3,4 | 2,5 | n.p. |KP 2005. g. dec. | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | n.p. |Ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | KP 2006. g. dec.1 | -2,2 | -0,9 | 1,0 | 1,6 | 1,9 |COM 2006. g. nov.5 | -2,0 | -0,7 | 1,1 | 1,6 | n.p. |KP 2005. g. dec.1 | -1,6 | -1,1 | 0,1 | 0,8 | n.p. |Valsts bilance6 (% no IKP) | KP 2006. g. dec. | -3,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 | -1,9 |COM 2006. g. nov. | -3,1 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | n.p. |KP 2005. g. dec. | -4,9 | -4,2 | -3,0 | -2,7 | n.p. |Primārā bilance6 (% no IKP) | KP 2006. g. dec. | -1,4 | -1,9 | -0,9 | -0,6 | -0,2 |COM 2006. g. nov. | -1,4 | -1,7 | -1,1 | -0,9 | n.p. |KP 2005. g. dec. | -3,1 | -2,3 | -1,1 | -0,8 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance6 (% no IKP) | KP 2006. g. dec.1 | -2,4 | -3,4 | -3,2 | -2,9 | -2,5 |COM 2006. g. nov. | -2,5 | -3,2 | -3,3 | -3,3 | n.p. |KP 2005. g. dec.1 | -4,4 | -3,9 | -3,0 | -2,9 | n.p. |Strukturālā bilance2 (% no IKP) | KP 2006. g. dec.3 | -1,6 | -3,5 | -3,2 | -2,9 | -2,5 |COM 2006. g. nov.4 | -1,7 | -3,3 | -3,3 | -3,3 | n.p. |KP 2005. g. dec. | -3,6 | -3,9 | -3,1 | -2,9 | n.p. |Valsts kopējais parāds6 (% no IKP) | KP 2006. g. dec. | 34,5 | 33,1 | 31,8 | 31,0 | 29,7 |COM 2006. g. nov. | 34,5 | 33,0 | 31,6 | 31,0 | n.p. |KP 2005. g. dec. | 33,7 | 35,5 | 35,2 | 36,2 | n.p. |Piezīmes 1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. ² Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 3Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,8% no IKP 2005. gadā — palielina deficītu; 0,1% 2006. gadā — samazina deficītu). 4Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi saskaņā ar Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi (0,9% no IKP 2005. gadā — palielina deficītu; 0,1% 2006. gadā — samazina deficītu). 5Pamatojoties uz aplēsēm par attiecīgi 5,2%, 5,3%, 5,3% un 5,2% lielo iespējamo izaugsmi 2005.–2008. gadā. 6Kopš 2006. gada oktobra Slovākija ir īstenojusi Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumu par otrā līmeņa fondēto pensiju shēmu klasifikāciju. Vispārīgie valsts dati iepriekšējā atjauninājumā ir attiecīgi koriģēti, lai atvieglotu salīdzināšanu ar jauno atjauninājumu un Komisijas dienestu 2006. gada prognozi. Avots Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.[3] Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574 galīgā redakcija, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.) , “The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy No 4/2006 .[4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[6] Konkrēti, nav sniegti dati par vispārējiem valsts izdevumiem pēc funkcijas 2009. gadam.


title: Padomes Ieteikums (2015. gada 14. jūlijs) par Maltas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2015. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/80

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 14. jūlijs)
   par Maltas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2015. gada stabilitātes programmu
   (2015/C 272/21)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta galvenajām jomām, kurās nepieciešama rīcība, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2015. gada 14. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma Ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2). Tie kopā veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma Ieteikumu (3) par Maltas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Maltas 2014. gada stabilitātes programmu. Komisija 2014. gada 28. novembrī saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 473/2013 (4) sniedza savu atzinumu par Maltas budžeta plāna projektu 2015. gadam.

               (4)

               Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (5), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Malta nebija noteikta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, pastiprinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)

               Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Maltu. Tajā bija novērtēts, kā Malta īstenojusi tai adresētos ieteikumus, kas pieņemti 2014. gada 8. jūlijā.

               (7)

               Malta savu 2015. gada valsts reformu programmu iesniedza 2015. gada 17. aprīlī un 2015. gada stabilitātes programmu – 2015. gada 30. aprīlī. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)

               Kopš 2015. gada jūnijā tika izbeigta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, uz Maltu pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa (6). Valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā plāno, ka budžeta nominālais deficīts pakāpeniski samazināsies: 2015. gadā līdz 1,6 % no IKP un 2018. gadā līdz 0,2 % no IKP. Balstoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozēm, var uzskatīt, ka pārmērīgais budžeta deficīts 2014. gada tika novērsts. Saskaņā ar stabilitātes programmu valdība plāno sasniegt vidēja termiņa mērķi – strukturālā izteiksmē līdzsvarotu budžeta stāvokli – līdz 2019. gadam, t. i., vienu gadu pēc programmas perioda beigām. Saskaņā ar stabilitātes programmu ir paredzams, ka valsts sektora parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies līdz 61,2 % 2018. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Šķiet, ka 2015. un 2016. gadā pastāv zināms noviržu risks, proti, ka prasītā korekcija, kas vērsta uz vidēja termiņa mērķa sasniegšanu, nesasniegs 0,6 % no IKP. Prognozēts, ka 2015. gadā strukturālās bilances uzlabojums būs par 0,1 % no IKP zemāks par prasīto. Kaut arī 2016. gadā paredzētā korekcija atbilst prasībām, ir risks, ka, 2015. un 2016. gadu vērtējot kopā, varētu būt kādas novirzes. Nav pietiekami konkretizēti pasākumi, kas ļautu sasniegt laikposmā no 2016. gada plānotos deficīta mērķus. Tāpēc 2015. un 2016. gadā būs nepieciešami papildu pasākumi. Balstoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozes, Padome uzskata, ka Malta visumā nodrošinās atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.

               (9)

               Maltas publisko finanšu ilgtspēja ilgtermiņā ir apdraudēta, jo īpaši, ja ņem vērā ar sabiedrības novecošanu saistīto izdevumu paredzamo pieaugumu.Pensiju sistēmā likumdevēja apstiprinātais likumā noteiktā pensionēšanās vecuma palielinājums tiek īstenots ļoti lēni, un nav konkrētas saiknes starp šo pensionēšanās vecumu un paredzamo mūža ilgumu. Malta ir risinājusi savas pensiju sistēmas problēmas, veicot pasākumus darba tirgū un ieviešot trešā pīlāra pensijas, un ir paziņojusi par papildu politikas pasākumiem savā valsts reformu programmā, taču vēl ir jāpaziņo un jāīsteno pasākumi, kas būtu vērsti uz sistēmas ilgtspējas un piemērotības būtiskiem uzlabojumiem. Ir sākusies 2014. gada valsts veselības aizsardzības sistēmu stratēģijas īstenošana ar mērķi maksimāli palielināt veselības aprūpes sistēmas efektivitāti, līdztekus tiecoties panākt tās finansiālo ilgtspēju. Šajā jomā nepieciešama uzraudzība.

               (10)

               Malta ir ieviesusi pasākumus, kuru mērķis ir palīdzēt iedzīvotājiem sabalansēti savienot darba un ģimenes dzīvi, jo īpaši ar fiskālajiem stimuliem, bezmaksas bērnu aprūpes centru nodrošinājuma turpināšanu un elastīgu darba nosacījumu ieviešanu. Tajā pašā laikā pieaugušais pieprasījums pēc neformālās ilgtermiņa aprūpes un piemērotu prasmju trūkums var atturēt gados vecākas sievietes no darba meklēšanas darba tirgū. 2014. gada jūnijā tika publicēta valsts rakstpratības stratēģija un stratēģija priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas jomā. Tāpat turpinās darbs pie izglītības salāgošanas ar darba tirgus vajadzībām, tomēr taustāmi rezultāti vēl nav sasniegti.

               (11)

               Ir veikti pasākumi ar mērķi nodrošināt satvaru riska kapitāla fondu izmantošanai un atvieglot piekļuvi kapitāla tirgiem – jo īpaši pārskatot jaunizveidoto uzņēmumu shēmu Malta Enterprise un izmantojot izziņoto sēklas kapitāla ieguldījumu programmu. Turpinās arī darbs pie attīstības bankas izveides. Šajā jomā nepieciešama uzraudzība.

               (12)

               Maltas darbs pie tā, lai ar racionalizētas ieņēmumu iekasēšanas sistēmas palīdzību apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un veicinātu nodokļu saistību izpildi, ir vērsts pareizajā virzienā. Kaut arī šajā jomā tiek strādāts, ir nepieciešami konkrēti pasākumi, kas paātrinātu elektronisko maksājumu izmantošanu.

               (13)

               Ieviešot obligāto e-iepirkumu un nostiprinot attiecīgās valdības struktūrvienības, ir ievērojami samazināts publiskā iepirkuma procedūru ilgums. To vēl vairāk samazinās, īstenojot paziņotos pasākumus, jo īpaši pieņemot darbā papildu darbiniekus un ieviešot izsekošanas sistēmu. Būtiska loma Maltas tautsaimniecībā ir transporta izmaksām. Nesen ir sākta transporta jomas reforma, taču valdībai vēl ir jānāk klajā ar visaptverošu transporta stratēģiju.

               (14)

               Valsts reformu programmā ir norādīti tādi tieslietu sistēmas reformu pasākumi, kas nebija iekļauti valsts ziņojumā. Līdz ar to Malta ir zināmā mērā pavirzījusies uz priekšu tā šai valstij 2014. gadā adresētā ieteikuma īstenošanā, kurš attiecās uz tiesu sistēmas efektivitātes palielināšanu. Turklāt noslēguma posmā ir attiecīgā likumprojekta izstrāde. Kad šis likumprojekts būs pieņemts un īstenots, paredzams, ka tas vēl vairāk palielinās tiesu sistēmas efektivitāti, jo tiks panākta tiesvedības digitalizācija un sekmēta strīdu alternatīvas izšķiršanas mehānismu izmantošana.

               (15)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi Maltas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2015. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Maltai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Maltā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Ieteikumi Eiropas pusgada kontekstā ir sniegti 1.–4. ieteikumā.

               (16)

               Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (7) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (17)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi arī analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Balstoties uz šo analīzi, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru valūta ir euro (8). Maltai kā valstij, kuras valūta ir euro, būtu arī jānodrošina minēto ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,

         AR ŠO IESAKA Maltai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas panākt fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2015. un 2016. gadā.

               2.

               Veikt pasākumus, lai uzlabotu pamatprasmes un vēl vairāk mazinātu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu, veicinot skolotāju pastāvīgu profesionālo izaugsmi.

               3.

               Lai nodrošinātu publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti, turpināt īstenošanas procesā esošo pensiju reformu, piemēram, paātrinot jau ieviesto normatīvajos aktos noteiktā pensijas vecuma palielināšanu un secīgi to pieskaņojot izmaiņām paredzamajā dzīves ilgumā.

               4.

               Uzlabot mazo un mikrouzņēmumu piekļuvi finansējumam, jo īpaši ar ārpusbanku instrumentu starpniecību.

      Briselē, 2015. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Paliek spēkā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (3)  Padomes Ieteikums (2014. gada 8. jūlijs) par Maltas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2014. gada stabilitātes programmu (OV C 247, 29.7.2014., 83. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 473/2013 (2013. gada 21. maijs) par kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu uzraudzībai un novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas dalībvalstīs (OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (6)  Padomes Lēmums (ES) 2015/1025 (2015. gada 19. jūnijs), ar kuru atceļ Lēmumu 2013/319/ES par pārmērīgu budžeta deficītu Maltā (OV L 163, 30.6.2015., 35. lpp.).

      (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (8)  OV C 272, 18.8.2015., 98. lpp.


				|

		52012DC0303

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Čehijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas 2012.–2015. gada konverģences programmu /* COM/2012/0303 final - 2012/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Čehijas 2012. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas 2012.–2015. gada
konverģences programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”,
kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un
Savienības vispārējām ekonomikas politikas
pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības
politikas pamatnostādnēm[4],
kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Padome 2011. gada
12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Čehijas valsts
reformu programmu 2011. gadam un sniedza atzinumu par Čehijas
konverģences programmu 2011.–2014. gadam.
(4)       Komisija 2011. gada 23.
novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu,
tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un
integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju "Eiropa 2020". Pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, Komisija 2012. gada 14. februārī
pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu[5], kurā Čehija netika
norādīta kā viena no tām dalībvalstīm, par
kurām tiks veikta padziļināta pārskatīšana.
(5)       Eiropadome 2012. gada 2.
martā apstiprināja finanšu stabilitātes nodrošināšanas,
fiskālās konsolidācijas un izaugsmes veicināšanas
darbību prioritātes. Tā uzsvēra nepieciešamību
īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
lai atjaunotu normālus kreditēšanas nosacījumus ekonomikai,
veicinātu izaugsmi un konkurētspēju, novērstu krīzes
izraisīto bezdarbu un sociālās sekas, kā arī
modernizētu valsts pārvaldi.
(6)       Čehija 2012. gada
25. aprīlī iesniedza savu konverģences programmu 2012.‑2015. gadam,
bet 2012. gada 13. aprīlī – 2012. gada valsts
reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai
ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(7)       Pamatojoties uz
2012. gada konverģences programmas novērtējumu
saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata,
ka makroekonomikas scenārijs, uz kuru pamatojas programmas budžeta
prognozes, ir ticams. Saskaņā ar konverģences programmu ir
sagaidāms, ka IKP pieaugums 2012. gadā sasniegs 0,2 % un
2013. gadā – 1,3 %, un Komisijas 2012. gada pavasara
prognozē šie skaitļi 2012. un 2013. gadam bija attiecīgi
0 % un 1,5 %. Programmā izklāstītās budžeta
stratēģijas mērķis ir līdz 2016. gadam sasniegt
līdzsvarotu budžetu. Vispārējās valdības budžeta
deficīta mērķis 2,9 % apmērā no IKP
2013. gadā atbilst Padomes 2009. gada 2. decembra
ieteikumos noteiktajam termiņam pārmērīga budžeta
deficīta novēršanai. Vidējie gada fiskālie pasākumi
0,9 % apmērā no IKP laikposmā no 2010. līdz
2013. gadam, pamatojoties uz (pārrēķināto)
strukturālo budžeta bilanci[6],
ir nedaudz mazāki, nekā Padomes ieteiktie pasākumi 1 %
apmērā no IKP. Programma apstiprina iepriekšējo vidēja
termiņa budžeta mērķi (VTM), proti, deficītu 1 %
apmērā no IKP, kas atbilstoši atspoguļo Stabilitātes un
izaugsmes pakta prasības, kuras jāizpilda 2015. gadā.
Virzība uz VTM sasniegšanu ir 0,8 % un 0,7 % no IKP
attiecīgi 2014. un 2015. gadā, pamatojoties uz
(pārrēķināto) strukturālo bilanci, un valdības tēriņu
pieauguma temps atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu
rādītājam. Programmas budžeta prognozes apdraud vairāki
riski. Patlaban Parlamentā apspriestais Likums par finansiālo
kompensāciju baznīcām savā spēkā
stāšanās gadā palielinātu vispārējās
valdības budžeta deficītu par 1,5 % no IKP. Skatoties
vispārīgāk, paredzēto konsolidācijas pasākumu
veids un apjoms gan attiecībā uz ieņēmumiem, gan
tēriņiem ir saistīts ar ievērojamu fiskālās
korekcijas ilgtspējības risku pēc programmas perioda beigām.
Budžeta korekcijas līdz šim galvenokārt pamatojušās uz
vispārējiem izdevumu samazinājumiem, kas ietekmē arī
izaugsmi veicinošus izdevumus. 2013.–2015. gadam ir plānots vēl
par gandrīz 1 % no IKP samazināt valsts pārvaldes
izdevumus, tomēr programmā šis samazinājums nav pietiekami
detalizēti izklāstīts. Turklāt vairums no plānotajiem
pasākumiem ieņēmumu jomā ir pagaidu pasākumi, kuri
būtu jāpārtrauc 2015. gadā. Saskaņā ar
programmu sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP sasniegs
maksimumu, proti, 45,1 % no IKP, 2013. gadā un pēc tam
samazināsies galvenokārt tāpēc, ka prognozēta
primārās bilances pastāvīga uzlabošanās.
(8)       2011. gadā
Čehijas iestādes apstiprināja samazinātās PVN likmes
palielināšanu un tabakas akcīzes nodokļu palielināšanu;
tās apstiprināja arī svarīgu nodokļu reformu, kas ietekmē
darbaspēka nodokļu sistēmu un kam būtu jāstājas
spēkā 2014. gadā. 2012. gada aprīlī
valdības līmenī tika panākta vienošanās par papildu
izmaiņām nodokļu sistēmā. Dažas no tām attiecas
uz vides un mājokļu nodokļu jomu, kurās nodokļi
patlaban ir pārāk zemi. Darbaspēka nodokļu jomā
ierosināto noteikumu pagaidu raksturs radītu papildu izmaksas
saistībā ar atbilstības nodrošināšanu un samazinātu
paredzamību nodokļu maksātājiem. Turklāt ar jaunajiem
priekšlikumiem tikai daļēji tiktu risināts jautājums par
zemajiem faktiskajiem nodokļiem pašnodarbinātajiem
salīdzinājumā ar algotiem darbiniekiem, kas saistīts ar
vienreizēju maksājumu un nodokļu atskaitījumu plašu
izmantošanu. Valdība ir arī pieņēmusi pasākumus
krāpšanas apkarošanai PVN un degvielas nodokļu jomā un
spērusi pirmos soļus, lai ieviestu vienotu iekasēšanas punktu.
Tomēr problēma joprojām ir nodokļu maksātāju
saistību izpilde, un pašreiz spēkā esošā nodokļu
iekasēšanas sistēma nav balstīta uz pamatotu un visaptverošu nodokļu
maksātāju saistību izpildes stratēģiju.
(9)       Čehijas valdība ir
apstiprinājusi un daļēji īstenojusi pensiju sistēmas
reformu, kas vērsta uz to, lai atjaunotu fiskālo ilgtspēju un
paaugstinātu pensiju uzkrājumus. Tomēr
salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju
prognozētā nelīdzsvarotība pensiju sistēmā
joprojām ir salīdzinoši augsta. Reformā netika iekļauta
nepārprotama saikne starp likumā noteikto pensionēšanās
vecumu un paredzamo mūža ilgumu. Jaunā fondēto pensiju
līmeņa spēja nākotnē palīdzēt nodrošināt
augstākas vidējās pensijas ir atkarīga no
strādājošo, jo īpaši gados jaunāko, dalības šajā
līmenī, kā arī no sagaidāmā ienesīguma
līmeņa ilgtermiņā. Tomēr nav ticis paziņots ne
par kādiem pasākumiem, lai veicinātu dalību šajā līmenī,
un būtu piemēroti potenciālajiem uzkrājējiem sniegt
papildu informāciju. Turklāt valdības ierosinātā
jaunā priekšlaicīgas pensionēšanās shēma nopietni
apdraud reformu, kuru mērķis ir gan efektīvi palielināt
pensionēšanās vecumu, gan nodrošināt piemērotas pensijas,
ticamību un vērienīgumu.
(10)     Vispārējais bezdarba
līmenis ir zemāks nekā ES vidējais rādītājs,
tomēr sievietēm ar bērniem un citām neaizsargātām
iedzīvotāju grupām ir grūti realizēt savu
potenciālu darba tirgū. Agrāka atgriešanās no bērna
kopšanas atvaļinājuma, kas ļautu nezaudēt prasmes, ir
atkarīga no plašākas bērnu aprūpes pakalpojumu
pieejamības, jo īpaši bērniem līdz trim gadiem. Šajā
sakarā valdība ir mīkstinājusi tehniskās prasības
attiecībā uz bērnudārzu izveidošanu uzņēmumos un
ir paredzējusi nodokļu atvieglojumus plašākai privātas
bērnu aprūpes veicināšanai, tādējādi
daļēji īstenojot ieteikumus. Tomēr, tā kā tikai
3 % no par 3 gadiem jaunākiem bērniem oficiāli
apmeklē bērnu aprūpes iestādes
(salīdzinājumā ar 24 % ES-27 valstīs
2009. gadā), nepieciešami papildu pasākumi nolūkā uzlabot
vecāku ar maziem bērniem dalību darba tirgū.
(11)     Ir tikuši pieņemti
vairāki pasākumi, lai uzlabotu valsts nodarbinātības
dienesta darbību. Plašākas sociālo pabalstu reformas ietvaros
reģionālie nodarbinātības biroji tika pakļauti jaunam
centrālam nodarbinātības birojam, un atbildība par ar
apdrošināšanu nesaistītu sociālo pabalstu izmaksu tika
pārcelta no pašvaldībām uz nodarbinātības birojiem.
Tomēr pieaugušais darba apjoms radīs vēl lielāku slogu
valsts nodarbinātības dienesta darbiniekiem, kuru skaits
2011. gadā samazinājās par 12 %. Lai uzlabotu
darbā iekārtošanas pakalpojumus, tika ieviesta sistēma, lai
nodarbinātības pakalpojumus kā ārpakalpojumus varētu
sniegt privātas aģentūras. Tomēr maksu sistēma
šķiet neatbilstoša. Tāpēc vajadzīga papildu
rīcība, lai nodrošinātu labāku kvalitāti un
efektivitāti apmācībām, palīdzībai darba
meklējumos un individuāli pielāgotiem pakalpojumiem. Ir
jānodrošina nepieciešamie līdzekļi un stimuli. Būtu
jāievieš efektivitātes novērtējums, lai uzlabotu
intervenču izmantošanu, un aktivācijas programmu finansējumam
jābūt saistītam ar darbības rādītājiem.
(12)     Neraugoties uz nesenajiem
uzlabojumiem dažās jomās, piemēram, e-valdības
pakalpojumiem un administratīvā sloga samazinājumu
uzņēmumiem, joprojām ir plašas iespējas uzlabot valsts
pārvaldes efektivitāti. Attiecībā uz pretkorupcijas
stratēģiju galvenais sasniegums ir bijusi jaunā Likuma par
publisko iepirkumu pieņemšana, kas ir spēkā kopš 2012. gada
aprīļa. Tomēr, lai nodrošinātu tā efektivitāti un
uzticību tam, izšķiroša būs tā pareiza izpilde un
īstenošana. Vēl nav risināts jautājums par akciju
anonīmu turēšanu. Joprojām tiek gatavots Likums par
ierēdņiem, tomēr tas jāpieņem bez vilcināšanās,
lai valsts pārvaldei nodrošinātu nepieciešamo stabilitāti.
Turklāt svarīgs problēmu avots saistībā ar ES
līdzekļu izmantošanu bija publiskā iepirkuma nepilnības un
valsts pārvaldes vadības un kontroles sistēmu neoptimāla
darbība.
(13)     Čehijas ekonomikai
jāmobilizē faktori, kas veicina pāreju uz izaugsmi, kas
balstīta uz inovāciju, augstāku pievienoto vērtību un
cilvēkkapitālu, jo iespējas turpmākai reālai
konverģencei, kas pamatojas uz kapitālintensīvu izaugsmi,
šķiet visai ierobežotas. Patlaban tiek apspriesta terciārās
izglītības reforma. Lai gan tā ietver pašreizējā
akreditācijas procesa pamatīgu pārskatīšanu, tā nav
pietiekami precīza attiecībā uz ļoti svarīgo
jautājumu par kvalitātes izvērtēšanas standartiem, un,
ņemot vērā, ka nav sistemātiski vākti un
analizēti dati, to neatbalsta akadēmiskās aprindas. Pēc
tam, kad sāka pasliktināties Čehijas skolēnu sekmes,
valdība ir veikusi pasākumus, lai nodrošinātu mācību
rezultāta minimumu, un uzsākusi stratēģiju
datortestēšanas izmantošanai valsts mērogā. Tomēr šie
pasākumi ir pārāk šauri, lai efektīvi uzlabotu
obligātās izglītības kvalitāti un taisnīgumu.
(14)     Eiropas pusgada kontekstā
Komisija veica visaptverošu analīzi par Čehijas ekonomikas politiku.
Komisija ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu
programmu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne
tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijas Republikā,
bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības
vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas
panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES
līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas
pusgadu ir atspoguļoti turpmāk izklāstītajā 1.
līdz 6. ieteikumā.
(15)     Ņemot vērā
minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi Čehijas
konverģences programmu, un Padomes atzinums[7]
ir atspoguļots turpmākajā 1. ieteikumā,
IESAKA Čehijai laikposmā no
2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.
1.           Nodrošināt plānoto
virzību uz pārmērīgā deficīta savlaicīgu
novēršanu. Šajā nolūkā pilnībā īstenot
2012. gada budžetu un konkretizēt ilgstošas iedarbības pasākumus,
kas nepieciešami 2013. gadā, lai sasniegtu Padomes ieteikumā
saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūru noteikto vidējo ikgadējo
strukturālo korekciju. Pēc tam nodrošināt piemērotas
strukturālo pielāgojumu darbības, lai nodrošinātu pietiekamu
virzību uz vidēja termiņa mērķa sasniegšanu, tostarp
izdevumu rādītāja izpildi. Šajā sakarā
izvairīties no vērienīgiem samazinājumiem, saglabāt
izaugsmi veicinošus izdevumus un pastiprināt pasākumus valsts
tēriņu efektivitātes uzlabošanai. Izmantot esošās
iespējas paaugstināt nodokļus, kas vismazāk kavē
izaugsmi. Pārcelt darbaspēka nodokļu lielo slogu uz
mājokļu un vides nodokļu jomu. Samazināt nodokļu
režīma atšķirības starp algotiem darbiniekiem un
pašnodarbinātajiem. Veikt pasākumus, lai uzlabotu nodokļu
iekasēšanu, samazinātu izvairīšanos no nodokļu
maksāšanas un uzlabotu nodokļu maksātāju saistību
izpildi, tostarp ieviešot vienotu visu nodokļu iekasēšanas punktu.
2.           Ieviest turpmākas
izmaiņas valsts pensiju sistēmā, lai nodrošinātu to
ilgtspēju ilgtermiņā. Pārskatīt plānus
attiecībā uz iespēju agrāk atstāt darba tirgu.
Nodrošināt gados jaunāku darbinieku plašu dalību
paredzētajā fondu shēmā, lai uzlabotu pensiju atbilstību.
3.           Veikt papildu pasākumus,
lai ievērojami uzlabotu izmaksu ziņā pieejamu un kvalitatīvu
pirmsskolas vecuma bērnu aprūpes iestāžu pieejamību.
4.           Stiprināt valsts
nodarbinātības dienestus, šajā nolūkā paaugstinot
apmācību kvalitāti un efektivitāti, darba meklēšanas
atbalstu un individualizētus pakalpojumus, tostarp izmantojot ārpakalpojumus.
5.           Steidzami pieņemt un
īstenot Likumu par ierēdņiem, lai veicinātu valsts
pārvaldes stabilitāti un efektivitāti nolūkā
nepieļaut pārkāpumus. Nodrošināt atbilstošu jaunā
Likuma par publisko iepirkumu īstenošanu. Risināt akciju
anonīmas turēšanas jautājumu. Nodrošināt ES
līdzekļu pareizu izmantošanu un pastiprināt cīņu pret
korupciju.
6.           Pieņemt nepieciešamos
tiesību aktus, lai izveidotu caurskatāmu un precīzi
definētu sistēmu augstākās izglītības un
pētniecības iestāžu kvalitātes novērtēšanai. Nodrošināt
finansējuma ilgtspēju un tā piesaistīšanu kvalitātes
novērtējuma rezultātam. Izveidot uz uzlabojumiem orientētu
novērtējuma sistēmu obligātajā
izglītībā.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2012) 303 final.
[3]               P7_TA(2012) 0048 un P7_TA(2012) 0047.
[4]               Padomes 2012. gada 26. aprīļa
Lēmums 2012/238/ES.
[5]               COM(2012) 68 galīgā redakcija.
[6]               Cikliski koriģētā bilance, izņemot
vienreizējos un pagaidu pasākumus, atbilstoši Komisijas dienestu
pārrēķiniem, pamatojoties uz programmā sniegto
informāciju un izmantojot kopīgi pieņemtu metodiku.
[7]               Saskaņā ar Padomes
Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Portugāles 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2016. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/109

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Portugāles 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2016. gada stabilitātes programmu
   (2016/C 299/26)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17. un 18. martā. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Portugāle bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2016. gada 18. un 19. februārī, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma (3). Ņemot vērā to, ka Portugāles valūta ir euro un ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Portugālei būtu jānodrošina minētā ieteikuma pilnīga un laicīga īstenošana.

               (2)

               2016. gada ziņojums par Portugāli tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Portugāles panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Portugāles progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļinātais pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem. Komisijas veiktā analīze vedina secināt, ka Portugālē ir pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, lielās neto ārējās saistības, privātā sektora un valsts parāds un lielais ieņēmumus nenesošu aizdevumu īpatsvars paaugstināta bezdarba līmeņa apstākļos rada neaizsargātību. Joprojām nepilnīga ir politika attiecībā uz preču un pakalpojumu tirgiem, uzņēmumu parādu pārstrukturēšanu, fiskālo jomu un atsevišķiem darba tirgus aspektiem.

               (3)

               Portugāle 2016. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. Portugāles valsts reformu programma ir pietiekami vērienīga, lai risinātu pārmērīgo makroekonomikas nelīdzsvarotību, tajā ir izklāstīti atbilstīgi konkurētspējas stiprināšanas un privātā sektora parāda mazināšanas pasākumi un ir atsauce uz 2016. gada ziņojuma par Portugāli problēmjautājumiem un uz ieteikumiem par eurozonu, kuros galvenā uzmanība pievērsta vajadzībai atjaunot investīcijas un nodrošināt publisko finanšu stabilitāti. Ja tā tiks īstenota pilnā apmērā un raiti, ar šiem pasākumiem varētu risināt Portugāles makroekonomikas nelīdzsvarotību. Balstoties uz Portugāles politisko saistību novērtējumu, var konstatēt, ka šajā stadijā nav nepieciešams pastiprināt makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Portugālei pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tā līdz termiņam 2015. gadā nenovērsa pārmērīgo budžeta deficītu un neīstenoja Padomes ieteiktos fiskālos centienus. Kā teikts 2016. gada stabilitātes programmā, valdība plāno 2016. gadā koriģēt pārmērīgo deficītu un sasniegt nominālo deficītu 2,2 % apmērā no IKP. Tiklīdz būs panākta pārmērīgā deficīta noturīga novēršana, Portugālei tiks piemērota preventīvā daļa un pārejas noteikums par parādu. (Pārrēķinātā (5)) strukturālā bilance laikposmā no 2016. līdz 2020. gadam uzlabosies tikai par apmēram 0,35 % no IKP gadā, kas ir mazāk nekā nepieciešamie 0,6 % no IKP, un ir sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais pārpalikums 0,25 % apmērā no IKP – līdz programmas termiņa beigām netiks sasniegts. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies līdz 124,8 % 2016. gadā un turpinās samazināties līdz 110,3 % 2020. gadā. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās šīs budžeta prognozes, ir visai optimistisks. Turklāt pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2017. gadā un pēc tam, nav pietiekami konkretizēti. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2016. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 2,7 % no IKP, kas ir mazāk par Līgumā norādīto atsauces rādītāju (3 % no IKP), un 2017. gadā – 2,3 % no IKP. Tā kā tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts 2016. un 2017. gadā nedaudz palielināsies, var konstatēt, ka fiskālie centieni neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Turklāt tiek prognozēts, ka Portugāle 2017. gadā neievēros pārejas noteikumu par parādu. Padome, balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, uzskata, ka pastāv risks, ka Portugāle neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami papildu pasākumi.

               (6)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 10. panta 1. punktu Komisija regulāri uzraudzīs to pasākumu īstenošanu, kurus Portugāle veic, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu, tāpēc Komisija ieteiks Padomei veikt atbilstošus pasākumus saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.

               (7)

               Laikus un strikti īstenojot reformēto budžeta pamatlikumu un saistību kontroles likumu un veicot turpmākus uzlabojumus ieņēmumu iekasēšanas un izdevumu kontroles jomā, var ievērojami veicināt nepieciešamās fiskālās korekcijas sasniegšanu. Portugāle saskaras ar dubultu izaicinājumu – panākt veselības aprūpes sistēmas ilgtermiņa fiskālo stabilitāti un vienlaikus uzturēt veselības aprūpes pieejamības pakāpi, uzlabojot sistēmas efektivitāti. Lai gan pašlaik Portugālē publisko izdevumu īpatsvars veselības aprūpē kopumā iztērēto līdzekļu apjomā ir viens no zemākajiem Savienībā, laikposmam līdz 2060. gadam prognozētais publisko veselības aprūpes izdevumu palielinājums par 2,5 % no IKP ir lielākais Savienībā. Ņemot vērā ilgtermiņa ilgtspējas problēmu risināšanu veselības sektorā, vēl nav veikti vispusīgi pasākumi, kuru mērķis būtu veicināt slimību profilaksi un sabiedrības veselības politiku, kā arī nodrošināt primārās veselības aprūpes sniegšanu agrīnākā stadijā un ar zemākām izmaksām. Īstermiņā svarīgs uzdevums joprojām būs precīza budžeta plānošana un īstenošana slimnīcās, lai nodrošinātu aizkavēto maksājumu dzēšanu. Kaut arī nesenajās reformās tika izskatīts jautājums par pensiju sistēmas ilgtermiņa ilgtspēju, tomēr tās īstermiņa un vidēja termiņa ilgtspējas problēmjautājumi joprojām netiek risināti. Valsts pensiju sistēma lielā mērā ir atkarīga no budžeta līdzekļiem, un tai ir raksturīga paaudžu nevienlīdzība. Kavējumi izpildē un trūkumi politikā joprojām ierobežo valsts uzņēmumu fiskālo stabilitāti, jo īpaši transporta sektorā. Joprojām izšķiroši svarīga ir efektivitātes palielināšanas pasākumu pastiprināšana saistībā ar to reorganizācijas plāniem, lai varētu panākt fiskālus ietaupījumus.

               (8)

               Ir bijuši ievērojami centieni mazināt izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, turpinot uzlabot nodokļu administrācijas darba efektivitāti. Ir veikti pasākumi, lai apkarotu krāpšanu nodokļu jomā, uzlabotu informācijas apmaiņu ar finanšu iestādēm un lai stiprinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējumu. Neraugoties uz gūtajiem panākumiem, joprojām pastāv iespējas stiprināt nodokļu saistību izpildi. Arī nodokļu administrācijas reformēšana nolūkā uzlabot tās efektivitāti palīdzētu stimulēt investīcijas.

               (9)

               Darba samaksas jomā ir notikušas visumā mērenas izmaiņas – atbilstoši augstajam bezdarba līmenim, nepieciešamībai veicināt ārējo līdzsvarošanu un ražīguma pieaugumam vidējā termiņā. Šo tendenci ir veicinājušas darba koplīgumu slēgšanas sarunas sektoru līmenī, tomēr darba koplīgumu slēgšanas sarunu sistēmas iezīmju dēļ joprojām ir ierobežotas iespējas veikt korekcijas atsevišķu uzņēmumu mērogā. Zemas inflācijas un augsta bezdarba apstākļos 2016. gada janvārī minimālā darba samaksa tika palielināta no 505 EUR līdz 530 EUR mēnesī, un tiek plānots turpināt tās pakāpenisku palielināšanu, 2019. gadā sasniedzot 600 EUR mēnesī (ko maksās 14 reizes gadā). Portugāle atrodas ES dalībvalstu vidusdaļā, ja vērtē pēc minimālās darba samaksas procentuālās attiecības pret vidējo darba samaksu, tomēr arī to valstu vidū, kurām ir vislielākā minimālās darba samaksas procentuālā attiecība pret darba samaksas mediānu. No tā izriet, ka darba samaksas sadalījumam Portugālē ir raksturīga izteikta novirze par labu zemākam atalgojumam un ka turpmāki minimālās darba samaksas palielinājumi varētu strauji paplašināt aptverto strādājošo personu procentuālo daļu, kas 2016. gadā sasniedza gandrīz ceturtdaļu no visiem darbiniekiem. Lai gan tādējādi varētu palīdzēt mazināt strādājošo nabadzības intensitāti, tas izraisa arī palielinātu darba samaksas struktūras sablīvēšanu, radot vispārēju augšupēju spiedienu uz darba samaksu. Ja tam neseko atbilstošs ražīguma palielinājums, pastāv risks, ka var pasliktināties nodarbinātības un konkurētspējas izredzes, it īpaši darbietilpīgajās nozarēs. Pastāv arī risks, ka mazināsies stimuls ieguldīt prasmēs.

               (10)

               Portugāles darba tirgus 2014. un 2015. gadā turpināja atlabt, un ir bijuši būtiski centieni reformēt politiku iesaistīšanai darba tirgū, modernizēt valsts nodarbinātības dienestu un intensificēt nereģistrēto jauniešu informēšanu, tomēr joprojām pastāv vairākas problēmas saistībā ar īstenošanu. Ņemot vērā neseno stāvokļa pasliktināšanos sociālajā jomā, it īpaši bērnu nabadzības pieauguma ziņā, ir veikti arī svarīgi pasākumi, lai pastiprinātu sociālo palīdzību, proti, ienākumu minimuma shēmas, bērnu pabalstu un mazo pensiju jomās. Ir nepieciešams novērtēt šo pasākumu ietekmi uz nabadzības intensitātes mazināšanu. Tomēr joprojām aktuāla problēma ir ilgtermiņa bezdarbnieku lielā skaita absorbēšana, un tas negatīvi ietekmē ekonomikas izaugsmi un stāvokli sociālajā jomā. Pastāv iespējas veikt papildu pasākumus ilgtermiņa bezdarbnieku iesaistīšanai darba tirgū, īstenojot mērķtiecīgu darba tirgus politiku un uzlabojot koordināciju starp nodarbinātības dienestu un sociālajiem dienestiem. Lai gan līdz ar ekonomikas atlabšanu ir radītas daudzas jaunas darbvietas ar darba līgumu uz nenoteiktu laiku, darba tirgū joprojām pastāv ievērojama segmentācija. To darbinieku īpatsvars, kuri pieņemti darbā uz noteiktu laiku, joprojām ir viens no augstākajiem Eiropā, un tādu līgumu skaits, kas tiek pārslēgti – no noteikta laika uz nenoteiktu laiku – ir neliels.

               (11)

               Augsts privātā sektora parādsaistību apjoms joprojām ir viens no galvenajiem Portugāles ekonomikas neaizsargātības aspektiem, un mazo un vidējo uzņēmumu iespējas saņemt finansējumu joprojām ir ierobežotas. Nelieli panākumi ir gūti uzņēmumu pārmērīgo parādu samazināšanas jomā, kā arī radot privātajam sektoram iespējas samazināt savas parādsaistības, tomēr Portugāles privātajam sektoram joprojām ir viens no vislielākajiem parādsaistību slogiem Savienībā. Tas ir liels šķērslis ieguldīšanai un potenciālam ražošanas apjoma pieaugumam. Nefinanšu sabiedrības veic korekcijas bilancē, tomēr mazākā mērā nekā mājsaimniecības. Uzņēmumu sektora jomā augsts un pieaugošs ir ieņēmumus nenesošo aizdevumu apmērs; tas ietekmē bilanci gan nefinanšu sektorā, gan finanšu sektorā un ir viens no galvenajiem iemesliem, kas ierobežo ieguldīšanu. Ir veikti dažādu līmeņu pasākumi, risinot jautājumu par uzņēmumu parādu apjomu, tomēr konkrētu rezultātu sasniegšana vēl kavējas. Joprojām liels ir uzņēmumu nodokļu regulējumā pastāvošais stimuls uzņemties parādsaistības. Dažu pēdējo gadu laikā valdība ir mēģinājusi risināt šo problēmu, ieviešot nepietiekamas kapitalizācijas novēršanas noteikumus un uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumus par pašu kapitālu (allowance for corporate equity). Tomēr 2015. gadā atšķirība kapitāla izmaksu ziņā (pirms un pēc nodokļiem) starp ieguldījumiem, kas finansēti ar aizņēmumiem, un ieguldījumiem, kas finansēti ar pašu kapitālu, joprojām bija viena no lielākajām Savienībā. Kredītu piesaistīšana uzņēmējdarbībai joprojām ir saistīta ar lielām izmaksām un sarežģījumiem, it īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem un jaunuzņēmumiem. Joprojām maznozīmīgi un nepietiekami attīstīti ir alternatīvie finansējuma avoti, piemēram, ārpusbiržas kapitāla līdzdalība (private equity), riska kapitāls, kolektīvā finansēšana un komerceņģeļi.

               (12)

               Lai gan ir gūti panākumi, tomēr regulējumā pastāvoši šķēršļi un vāja iestāžu veiktspēja joprojām apgrūtina uzņēmējdarbības izaugsmi, konkurētspēju un ieguldīšanu. Portugāles tieslietu sistēmas efektivitāte joprojām ir zema, it īpaši tas sakāms par tiesvedību saistībā ar nodokļu tiesību normu pārkāpumiem. Publiskais iepirkums Portugālē ir visumā pārredzams. Tomēr, kā liecina dati no speciāli šim nolūkam izveidotās tiešsaistes platformas “BASE”, līgumslēdzējas iestādes Portugālē bieži izmanto tiešās piešķiršanas procedūru, kas 2013.–2015. gadā veidoja vidēji 87,3 % no visu publiskā iepirkuma līgumu skaita un 47 % no noslēgto līgumu vērtības kopsummas. Pārredzamības jautājums joprojām ir aktuāls koncesijas līgumu un publiskās un privātās partnerības projektu jomā, it īpaši vietējā un reģionālā līmenī. Finanšu ministrijas publiskās un privātās partnerības uzdevumgrupa (UTAP) pārrauga dažus publiskās un privātās partnerības projektus, kurus vada centrālās valsts pārvaldes iestādes, tomēr tās uzraudzībai nav pakļautas koncesijas, kā arī reģionāli un vietēji publiskās un privātās partnerības projekti. Kavējumi īstenošanā un šķēršļi jaunu ekonomikas dalībnieku ienākšanai tirgū joprojām negatīvi ietekmē reformas ostu sektorā. Uzņēmuma reģistrācija ir kļuvusi vienkāršāka, tomēr atļauju iegūšana (licencēšana) joprojām ir apgrūtinoša, un sarežģītas administratīvās procedūras negatīvi ietekmē ieguldītāju paļāvību. Joprojām aktuālas ir problēmas saistībā ar procedūrām par to, kā ienākt būvniecības tirgū un kā iegūt būvatļauju, un kā iedarbīgi īstenot vienkāršotus vides licencēšanas noteikumus. Regulējumā pastāvoši šķēršļi dažos uzņēmējdarbības pakalpojumu sektoros, piemēram, juridisko pakalpojumu jomā, liedz efektīvi piesaistīt resursus. Regulējums, kas reglamentē profesionālo institūciju darbību, jo īpaši to statūtus un iekšējās kārtības noteikumus, ir ierobežojošs un var pat apgrūtināt fiziskām un juridiskām personām pieeju attiecīgajām profesijām. Konkrēti tas ietekmē juristu profesijas, kurās cita starpā plaši izplatīti ir ierobežojumi attiecībā uz reklāmu un paralēlu darbību vairākās specialitātēs.

               (13)

               Portugāle atpaliek zinātnieku un uzņēmēju sadarbības un zinību komercializācijas jomā. Sadarbību starp universitātēm un uzņēmumu sektoru ļoti ierobežo tas, ka pastāv gan šķēršļi regulējumā, gan birokrātiski šķēršļi, un tas, ka augstākās izglītības sistēmā trūkst stimulu šādai sadarbībai. Tas kaitē augstskolu absolventu nodarbināmībai un inovācijai. Jaunuzsāktie īstermiņa augstākās tehniskās izglītības kursi (TeSP) ir radījuši jaunas iespējas sadarbībai starp tehniskajām augstskolām un reģiona ekonomikas dalībniekiem, tomēr universitāšu programmas joprojām nav iekļautas modernizācijas procesā.

               (14)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir sagatavojusi vispusīgu izvērtējumu par Portugāles ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2016. gada ziņojumā par Portugāli. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pēcpasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Portugālei adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to, cik minētās programmas ir nozīmīgas ilgtspējīgai fiskālai un sociālekonomiskai politikai Portugālē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka ir nepieciešams stiprināt ES vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākos valsts lēmumos. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–5. ieteikumā.

               (15)

               Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) ir atspoguļots galvenokārt tālāk izklāstītajā 1. ieteikumā.

               (16)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–5. ieteikumā,

         AR ŠO Portugālei 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.

               Nodrošināt, lai noturīgi tiktu novērsts pārmērīgais budžeta deficīts saskaņā ar attiecīgajiem lēmumiem vai ieteikumiem pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrā, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus un visu negaidīto papildu peļņu izmantojot budžeta deficīta un parāda samazināšanai. Pēc tam sasniegt ikgadēju fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP. Līdz 2017. gada februārim visos valsts pārvaldes līmeņos veikt vispusīgu pārbaudi par izdevumiem, kā arī stiprināt kontroli pār izdevumiem, izmaksu lietderību un atbilstošu budžeta plānošanu. Nodrošināt veselības sektora ilgtermiņa ilgtspējību, nepieļaujot primārās veselības aprūpes pieejamības mazināšanos. Samazināt pensiju sistēmas atkarību no budžeta līdzekļiem. Līdz 2016. gada beigām pārorientēt pašlaik noritošās valsts uzņēmumu reorganizācijas plānus.

               2.

               Apspriežoties ar sociālajiem partneriem, nodrošināt, ka minimālā darba samaksa atbilst mērķiem – nodarbinātības un konkurētspējas veicināšanai visās nozarēs.

               3.

               Nodrošināt, ka iedarbīgi tiek stimulēta ilgstošo bezdarbnieku ekonomiskā aktivitāte, un uzlabot koordināciju starp nodarbinātības dienestu un sociālajiem dienestiem. Stiprināt uzņēmumiem paredzētos stimulus darbinieku pieņemšanai darbā uz nenoteiktu laiku.

               4.

               Līdz 2016. gada oktobrim veikt pasākumus, kas kredītiestādēm atvieglotu bilances attīrīšanas veikšanu, un risināt jautājumu par ieņēmumus nenesošu aizdevumu lielo īpatsvaru. Samazināt uzņēmumu nodokļu regulējumā pastāvošo labvēlīgo attieksmi pret parādsaistībām un uzlabot finansējuma pieejamību jaunuzņēmumiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem, izmantojot kapitāla tirgu.

               5.

               Palielināt pārredzamību un efektivitāti publiskajā iepirkumā saistībā ar publisko un privāto partnerību un koncesijām. Līdz 2016. gada beigām uzlabot un paātrināt administratīvās un licencēšanas procedūras, paātrināt tiesvedību saistībā ar nodokļu tiesību normu pārkāpumiem un samazināt normatīvajā regulējumā pastāvošos šķēršļus, it īpaši attiecībā uz uzņēmējdarbības pakalpojumiem. Stimulēt augstskolu un komersantu sadarbību.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  OV C 96, 11.3.2016., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Strukturālā bilance, ko Komisija pārrēķinājusi uz stabilitātes programmā iekļautās informācijas pamata, ievērojot kopīgi saskaņotu metodiku.

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.