title: Komisijas Ieteikums (ES) 2019/780 (2019. gada 16. maijs) par praktisku kārtību drošības atļauju izsniegšanai infrastruktūras pārvaldītājiem (Dokuments attiecas uz EEZ.)

text:
               27.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               LI 139/390

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2019/780
      (2019. gada 16. maijs)
      par praktisku kārtību drošības atļauju izsniegšanai infrastruktūras pārvaldītājiem
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Direktīvas (ES) 2016/798 par dzelzceļa drošību (1) 12. pantā noteikta prasība infrastruktūras pārvaldītājiem saņemt drošības atļauju no tās dalībvalsts valsts drošības iestādes, kurā atrodas dzelzceļa infrastruktūra, lai infrastruktūras pārvaldītājiem būtu atļauts pārvaldīt un ekspluatēt dzelzceļa infrastruktūru. Šādai drošības atļaujai būtu jāapliecina infrastruktūras pārvaldītāja drošības pārvaldības sistēmas atzīšana, un tajā būtu jāietver procedūras un noteikumi, ar ko izpilda prasības, kas nepieciešamas dzelzceļa infrastruktūras drošai plānošanai, apkopei un ekspluatācijai.
                  Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūra (“Aģentūra”) 2017. gada 9. martā iesniedza Komisijai Ieteikumu ERA-REC-115-REC par atbilstības novērtēšanas kopīgo drošības metožu un uzraudzības kopīgo drošības metožu pārskatīšanu. Minētajā ieteikumā ietverti noteikumi par praktisku kārtību drošības atļauju izsniegšanai infrastruktūras pārvaldītājiem.

                  (2)

                  Komisijas Ekspertu grupa ceturtā dzelzceļa tiesību aktu kopuma tehniskā pīlāra jautājumos 2017. gada 5. jūlija sanāksmē Komisijai ieteica iepriekš minētos noteikumus iestrādāt ieteikumā, jo nav piemērota juridiskā pamata to iekļaušanai regulā. Šādā ieteikumā būtu doti norādījumi, kas nosaka praktisku kārtību drošības atļauju izsniegšanai infrastruktūras pārvaldītājiem. Šādiem kopīgiem norādījumiem, kas nosaka kopīgas izmantojamās metodes, būtu jāmazina valstīs piemērojamo atļauju piešķiršanas procedūru sarežģītība. Tie arī varētu nodrošināt, ka tiek efektīvāk sasniegti Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta mērķi un vienkāršota koordinēšana, kas saskaņā ar minēto pantu jāveic valstu drošības iestādēm. Tāpēc Komisija iesaka dalībvalstīm ievērot minētos noteikumus.

                  (3)

                  Lai mazinātu administratīvo slogu un izmaksas, kas pieteikuma iesniedzējam rodas pieteikuma administratīvās apstrādes procesā, 12. panta 1. punktā noteikts, ka valstu drošības iestādēm būtu jāizstrādā pieteikumu iesniegšanas norādījumu dokuments, kas nodrošina drošības atļauju izsniegšanas pārvaldību, ietverot izpildāmo procedūru.

                  (4)

                  Valstu drošības iestādēm termiņi, kuros sniedzama no pieteikuma iesniedzēja pieprasītā papildinformācija vai veicami apmeklējumi, pārbaudes vai revīzijas, būtu jānosaka, neskarot termiņu, kas Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 3. punktā atvēlēts pieteikuma novērtēšanai.

                  (5)

                  Ievērojot Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 5. punktu, pārrobežu infrastruktūras gadījumā attiecīgajām valstu drošības iestādēm būtu jākoordinē novērtēšana, lai, ciktāl iespējams, izvairītos no divkāršas novērtēšanas un lai nodrošinātu, ka lēmumi, ko pieņem saistībā ar dzelzceļa infrastruktūru, kura atrodas attiecīgajā dalībvalstī, ir konsekventi.

                  (6)

                  Infrastruktūras pārvaldītājiem savā darbībā var būt nepieciešams izmantot vilcienus, infrastruktūras kontroles ritekļus, sliežu ceļa mašīnas vai citus specializētus ritekļus dažādām vajadzībām, piemēram, infrastruktūras būvei vai tehniskajai apkopei vajadzīgo materiālu vai personāla pārvadāšanai, savu infrastruktūras aktīvu tehniskajai apkopei vai ārkārtas situāciju pārvaldībai. Šādos gadījumos būtu jāuzskata, ka infrastruktūras pārvaldītājs darbojas kā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums saskaņā ar savu drošības pārvaldības sistēmu un drošības atļauju un tam nav jāpiesakās atsevišķa vienotā drošības sertifikāta saņemšanai neatkarīgi no tā, vai infrastruktūras pārvaldītājs ir vai nav ritekļu īpašnieks.

                  (7)

                  Ir lietderīgi attiecībā uz infrastruktūras pārvaldītājiem saskaņot to problēmu klasifikāciju, kuras varētu rasties pieteikuma novērtēšanas procesā. Šādai saskaņošanai būtu jānodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs izprot valsts drošības iestādes izvirzīto problēmu nopietnību. Problēmu klasifikācija ir jo sevišķi svarīga valstu drošības iestāžu sadarbībā pārrobežu infrastruktūras gadījumā,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

         PRIEKŠMETS UN DARBĪBAS JOMA

                  1.

                  Šajā ieteikumā noteiktas vadlīnijas, atbilstīgi kurām novērtē pieteikumus, ko infrastruktūras pārvaldītāji iesnieguši valstu drošības iestādēm drošības atļauju saņemšanai vai šādu atļauju atjaunošanai vai atjaunināšanai, kā noteikts Direktīvas (ES) 2016/798 12. pantā.

         DEFINĪCIJAS

                  2.

                  Šajā ieteikumā ir izmantotas šādas definīcijas:

                              a)

                              “pieteikuma saņemšanas diena” ir pirmā darbdiena attiecīgajā dalībvalstī pēc apstiprinājuma par pieteikuma dokumentācijas saņemšanu;

                              b)

                              “priekšiesaiste” ir procedūras posms pirms pieteikuma iesniegšanas, kurā pieteikuma iesniedzējs no valsts drošības iestādes var pieprasīt papildinformāciju par drošības novērtēšanas procesa turpmākajiem posmiem;

                              c)

                              “nenoskaidrots problēmisks aspekts” ir neliela problēma, kas konstatēta, novērtējot drošības atļaujas pieteikumu, bet kura tomēr nav šķērslis atļaujas izsniegšanai un kuru var atlikt izskatīšanai turpmākas uzraudzības gaitā.

         VALSTS DROŠĪBAS IESTĀDES PIENĀKUMI

                  3.

                  Valsts drošības iestādei vajadzētu būt atbildīgai par novērtēšanas plānošanu, īstenošanu un uzraudzību, ko tā veic saistībā ar drošības atļauju izsniegšanu.

                  4.

                  Valsts drošības iestādei pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma būtu jāpiekrīt priekšiesaistei un jāsniedz visi pieteikuma iesniedzēja prasītie skaidrojumi par izpildāmo procedūru.

                  5.

                  Drošības atļauju izsniegšanas vajadzībām valsts drošības iestādei būtu jāapkopo šāda informācija:

                              a)

                              visa būtiskā informācija, kas attiecas uz dažādiem novērtēšanas procedūras posmiem, tostarp minētās procedūras gaitā pieņemto lēmumu pamatojums, piemēram, pārbaudes, un visi drošības atļaujā iekļaujamie ierobežojumi vai nosacījumi;

                              b)

                              novērtēšanas procedūras rezultāti, tostarp secinājumu kopsavilkums un attiecīgā gadījumā atzinums par drošības atļaujas izsniegšanu.

                  6.

                  Lai vienkāršotu drošības novērtēšanas plānošanu, valsts drošības iestādei būtu jāuzrauga visu derīgo drošības atļauju derīguma termiņš.

                  7.

                  Lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 1. punkta trešajai daļai, valsts drošības iestādei būtu jāpublicē un pastāvīgi jāatjaunina piemērošanas rokasgrāmata, tostarp paraugveidnes, kurā izskaidrotas prasības drošības atļaujas saņemšanai un sniegta informācija par vajadzīgajiem dokumentiem. Minētajos dokumentos būtu jāietver valsts noteikumi, kas attiecas uz infrastruktūras pārvaldītāju, un valsts procesuālie noteikumi. Šādai rokasgrāmatai vajadzētu būt bezmaksas un publicētai attiecīgās valsts drošības iestādes vietnē. Tajā būtu jānorāda arī kārtība saziņai starp valsts drošības iestādi un pieteikuma iesniedzēju.
                  Lai palīdzētu valstu drošības iestādēm veikt šo uzdevumu, Aģentūrai sadarbībā ar minētajām iestādēm būtu jāizstrādā, jāpublicē un pastāvīgi jāatjaunina piemērošanas rokasgrāmatas veidne.

                  8.

                  Valsts drošības iestādei būtu jāiedibina iekšējā kārtība vai procedūras drošības novērtēšanas procesa pārvaldībai. Minētajā kārtībā vai procedūrās būtu jāņem vērā nepieciešamība sadarboties ar citām kompetentajām valstu drošības iestādēm nolūkā izsniegt drošības atļauju pārrobežu infrastruktūras gadījumā, kā noteikts Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 5. punktā.

                  9.

                  Novērtējot pieteikumus, valstu drošības iestādēm citu veidu atļaujas, sertifikāti un citi attiecīgi dokumenti, ko iesniedz infrastruktūras pārvaldītāji vai to apakšuzņēmēji un kas piešķirti saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, būtu jāpieņem kā pierādījums šo uzņēmumu spējai izpildīt prasības, kas noteiktas Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2018/762 (2).

         PIETEIKUMA IESNIEGŠANA

                  10.

                  Neskarot Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 3. punktā noteikto termiņu valsts drošības iestādes lēmuma pieņemšanai, pieteikuma iesniedzējam pieteikums drošības atļaujas saņemšanai vai šādas atļaujas atjaunošanas vai atjaunināšanas pieteikums attiecīgi būtu jāiesniedz pirms:

                              a)

                              datuma, kad plānots sākt jebkādu jaunu dzelzceļa tīkla darbību;

                              b)

                              datuma, kad plānots sākt dzelzceļa tīkla darbību ar nosacījumiem, kas atšķiras no pašreizējā drošības atļaujā izklāstītajiem, pēc būtiskām infrastruktūras, signalizācijas vai energoapgādes apakšsistēmas vai ekspluatācijas un apkopes principu izmaiņām;

                              c)

                              pašreizējās drošības atļaujas derīguma termiņa beigu datuma.

                  11.

                  Iesniedzot pieteikumu jaunas drošības atļaujas saņemšanai, iesniedzējam būtu jāsniedz I pielikumā norādītā informācija.

                  12.

                  Iesniedzot drošības atļaujas atjaunināšanas vai atjaunošanas pieteikumu, iesniedzējam būtu jāsniedz I pielikumā norādītā informācija un jāapraksta izmaiņas, kas tā drošības pārvaldības sistēmā veiktas pēc pašreizējās atļaujas saņemšanas.
                  Ja šādas izmaiņas var ietekmēt drošības rādītājus vai nopietni apdraudēt drošību vai ja valsts drošības iestāde uzraudzības gaitā konstatējusi kādus citus problēmiskus aspektus, tai būtu jāizlemj, vai vajadzētu atkārtoti novērtēt visu pieteikuma dokumentāciju.

                  13.

                  Ja pieteikuma iesniedzējs lūdz priekšiesaisti, tam būtu jāsniedz valsts drošības iestādei I pielikuma 1.–5. punktā norādītā informācija.

                  14.

                  Ja iesniegtajā dokumentācijā ir tādu dokumentu kopijas, kurus izsniegušas citas struktūras, nevis valsts drošības iestāde, pieteikuma iesniedzējam dokumentu oriģināli būtu jāglabā vismaz 5 gadus pēc drošības atļaujas derīguma termiņa beigām. Atļaujas atjaunošanas vai atjaunināšanas gadījumā pieteikuma iesniedzējam visu dokumentu, kuri iesniegti saistībā ar minēto pieteikumu un kurus izsniegušas citas struktūras, nevis valsts drošības iestāde, oriģināli būtu jāglabā vismaz 5 gadus pēc atjaunotās vai atjauninātās drošības atļaujas derīguma termiņa beigām. Pieteikuma iesniedzējs šos dokumentu oriģinālus dara pieejamus pēc valsts drošības iestādes pieprasījuma.

         PROCEDŪRAS POSMI UN TERMIŅI

                  15.

                  Valsts drošības iestādei būtu jāpiemēro II pielikumā noteiktais process.

                  16.

                  Valsts drošības iestādei būtu jāizvērtē, vai pieteikumā ir ietverti I pielikuma 6.–8. punktā norādītie dokumenti. Tai bez liekas kavēšanās un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc pieteikuma saņemšanas dienas būtu jāinformē pieteikuma iesniedzējs par to, vai pieteikums ir pilnīgs.

                  17.

                  Ja pieteikums nav pilnīgs, valsts drošības iestādei būtu nekavējoties jāpieprasa vajadzīgā papildinformācija un jānorāda samērīgs termiņš, kas pieteikuma iesniedzējam atvēlēts atbildes sniegšanai. Papildinformācijas sniegšanai atvēlētajam termiņam vajadzētu būt pamatotam un samērīgam ar prasītās informācijas sniegšanas sarežģītību, un par šo termiņu būtu jāvienojas ar pieteikuma iesniedzēju, tiklīdz tam paziņots, ka tā pieteikuma dokumentācija nav pilnīga. Ja pieteikuma iesniedzējs termiņā, par kuru panākta vienošanās, nav sniedzis prasīto informāciju, valsts drošības iestāde var pieņemt lēmumu pagarināt termiņu, kas pieteikuma iesniedzējam atvēlēts atbildes sniegšanai, vai paziņot pieteikuma iesniedzējam, ka tā pieteikums ir noraidīts.

                  18.

                  Pat tad, ja pieteikuma dokumentācija ir pilnīga, valsts drošības iestāde katrā laikā pirms lēmuma pieņemšanas var pieprasīt no pieteikuma iesniedzēja plašāku informāciju. Tai būtu jānosaka samērīgs termiņš šādas informācijas sniegšanai.

                  19.

                  Drošības atļaujā būtu jāietver III pielikumā norādītā informācija.
                  Katrai drošības atļaujai būtu jāpiešķir unikāls identifikācijas numurs.

                  20.

                  Lai izpildītu Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 4. punktā paredzēto pienākumu, valsts drošības iestādei būtu jānosūta Aģentūrai III pielikumā norādītā informācija.

         INFORMĀCIJAS PĀRVALDĪBA

                  21.

                  Valsts drošības iestādei būtu jāreģistrē informācijas pārvaldības sistēmā un regulāri jāatjaunina visa būtiskā informācija par katru drošības novērtēšanas procesa posmu un minētās novērtēšanas rezultātu.

         INFRASTRUKTŪRAS PĀRVALDĪTĀJU OBJEKTU APMEKLĒJUMU UN PĀRBAUŽU KĀRTĪBA UN REVĪZIJU KĀRTĪBA

                  22.

                  Ja valsts drošības iestāde veic apmeklējumus, pārbaudes vai revīzijas, pieteikuma iesniedzējam būtu jānorāda savs pārstāvis un piemērojamie objekta drošības noteikumi un procedūras, kas jāievēro valsts drošības iestādes darbiniekiem, kuri atbild par apmeklējuma, pārbaudes vai revīzijas veikšanu. Valsts drošības iestādei un pieteikuma iesniedzējam būtu jāvienojas par apmeklējumu, pārbaužu un revīziju veikšanas laiku.

                  23.

                  Ja valsts drošības iestāde veic apmeklējumus, pārbaudes vai revīzijas, tai būtu jāsagatavo ziņojums par novērtēšanas gaitā konstatētajām problēmām un jānorāda, vai tās ir atrisinātas uz apmeklējuma, pārbaudes vai revīzijas gaitā gūto pierādījumu pamata, un gadījumā, ja tās ir atrisinātas – kādā veidā. Minētajā ziņojumā var ietvert arī citas problēmas, kuras pieteikuma iesniedzējam jāatrisina termiņā, par ko panākta vienošanās.

         VALSTU DROŠĪBAS IESTĀŽU SADARBĪBA PĀRROBEŽU INFRASTRUKTŪRAS GADĪJUMĀ

                  24.

                  Pieteikuma iesniedzējam vai pieteikumu iesniedzējiem pieteikumi, kas attiecas uz pārrobežu infrastruktūru, būtu jāiesniedz valstu drošības iestādēm attiecīgajās dalībvalstīs. Katrai attiecīgajai valsts drošības iestādei būtu jāizsniedz drošības atļauja savā teritorijā esošajai attiecīgajai infrastruktūrai.

                  25.

                  Valstu drošības iestādēm būtu jāapspriež visas ar drošības novērtēšanas procesu saistītās problēmas un visi papildinformācijas pieprasījumi, kas ietekmē novērtēšanas termiņu vai var ietekmēt darbu, kuru veic citas attiecīgās valstu drošības iestādes.

                  26.

                  Valsts drošības iestāde var pieprasīt no citām attiecīgajām valstu drošības iestādēm visu būtisko informāciju saistībā ar pieteikuma iesniedzēju.

                  27.

                  Attiecīgajām valstu drošības iestādēm būtu savstarpēji jāapmainās ar visu būtisko informāciju, kas var ietekmēt drošības novērtēšanas procesu, tostarp par to, kā tiek īstenoti attiecīgie valsts noteikumi, kurus attiecīgā dalībvalsts paziņojusi Komisijai.

                  28.

                  Attiecīgajām valstu drošības iestādēm būtu jālemj par apmeklējumu, pārbaužu un revīziju mērķiem un tvērumu, kā arī par katrai valsts drošības iestādei uzticēto uzdevumu. Šādu apmeklējumu, pārbaužu un revīziju ziņojumi būtu jāsagatavo sadarbības satvarā norādītajai valsts drošības iestādei un jādara pieejami citām attiecīgajām valstu drošības iestādēm.

                  29.

                  Pirms pieņemt lēmumu par drošības atļaujas izsniegšanu savā dalībvalstī esošajai attiecīgajai dzelzceļa infrastruktūrai, attiecīgajām valstu drošības iestādēm būtu jāveic šādas darbības:

                              a)

                              jāapspriež savu attiecīgo novērtējumu rezultāti;

                              b)

                              jāvienojas par visiem nenoskaidrotajiem problēmiskajiem aspektiem, kas atliekami izskatīšanai turpmākas uzraudzības gaitā;

                              c)

                              jāvienojas par visiem drošības atļaujā attiecīgi ietveramajiem izmantošanas ierobežojumiem vai nosacījumiem.

                  30.

                  Ja pieteikuma iesniedzējs ir veicis darbības nolūkā atrisināt konstatētos nenoskaidrotos problēmiskos aspektus, attiecīgajām valstu drošības iestādēm būtu jāpārbauda, vai šie problēmiskie aspekti ir atrisināti, un par to jāvienojas. Tālab valstu drošības iestādēm attiecīgā gadījumā būtu jāsadarbojas saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/761 (3) 8. panta 2. punktā minēto kārtību.

                  31.

                  Valstu drošības iestādēm būtu jāparedz nosacījums, ka drošības atļauju savā dalībvalstī esošajai attiecīgajai dzelzceļa infrastruktūrai tās izsniedz tikai tad, ja tiek izsniegtas visas citas drošības atļaujas, kas saistītas ar attiecīgo pārrobežu infrastruktūru.

                  32.

                  Valstu drošības iestādēm būtu jāreģistrē savas attiecīgās darbības un šie reģistri jādara pieejami citām attiecīgajām valstu drošības iestādēm.

         PROBLĒMU KLASIFIKĀCIJA

                  33.

                  Valsts drošības iestādei pieteikuma dokumentācijas novērtēšanas gaitā konstatētās problēmas būtu jāklasificē šādi:

                              a)

                              “1. tips”: problēmas, kuru risināšanā pieteikuma dokumentācijas izprašanai vajadzīga pieteikuma iesniedzēja atbilde;

                              b)

                              “2. tips”: problēmas, kuru risināšanai var būt vajadzīgs pieteikuma dokumentācijas grozījums vai pieteikuma iesniedzējam var būt jāveic neliela darbība; lēmums par veicamo darbību tiek atstāts pieteikuma iesniedzēja ziņā, un tā nav šķērslis drošības atļaujas izsniegšanai;

                              c)

                              “3. tips”: problēmas, kuru risināšanai pieteikuma iesniedzējam jāveic konkrēta darbība, ko var pabeigt vēlāk pēc drošības atļaujas piešķiršanas; problēmas risināšanai paredzēto darbību ierosina pieteikuma iesniedzējs un par to vienojas ar valsts drošības iestādi, kura problēmu konstatējusi;

                              d)

                              “4. tips”: problēmas, kuru risināšanai vajadzīgs pieteikuma dokumentācijas grozījums vai pieteikuma iesniedzējam jāveic konkrēta darbība; drošības atļauju nepiešķir, kamēr problēma nav atrisināta, vai problēmas risināšanas nolūkā drošības atļaujā ietver izmantošanas ierobežojumus vai nosacījumus; visas problēmas risināšanai paredzētās darbības ierosina pieteikuma iesniedzējs un par tām vienojas ar valsts drošības iestādi, kura problēmu konstatējusi.

                  34.

                  Kad pieteikuma iesniedzējs devis atbildi vai veicis darbību atbilstīgi konkrētajai problēmai, valsts drošības iestādei būtu atkārtoti jāizvērtē tās konstatētās problēmas, attiecīgā gadījumā tās jāpārklasificē un katrai konstatētajai problēmai jāpiešķir viens no šādiem statusiem:
                  a)   “neatrisināta problēma”– ja pieteikuma iesniedzēja sniegtie pierādījumi nav apmierinoši un vēl aizvien vajadzīga papildinformācija;
                  b)   “nenoskaidrots problēmisks aspekts uzraudzībai”– ja vēl aizvien pastāv kāds nenoskaidrots problēmisks aspekts;
                  c)   “slēgta problēma”– ja pieteikuma iesniedzēja atbilde ir apmierinoša un nav atlikuši nenoskaidroti problēmiski aspekti.

         NOVĒRTĒŠANĀ IESAISTĪTĀ PERSONĀLA KOMPETENCE

                  35.

                  Valsts drošības iestādei būtu jānodrošina, ka novērtēšanā iesaistītajam personālam ir šāda kompetence:

                              a)

                              zināšanas par attiecīgo tiesisko regulējumu;

                              b)

                              zināšanas par dzelzceļa sistēmas darbību;

                              c)

                              kritiski analītiskas spējas attiecīgā līmenī;

                              d)

                              drošības pārvaldības sistēmas vai līdzīgas pārvaldības sistēmas novērtēšanas pieredze dzelzceļa nozarē vai drošības pārvaldības sistēmas novērtēšanas pieredze nozarē, kurā ir līdzvērtīgas ekspluatācijas un tehniskās problēmas;

                              e)

                              problēmu risināšanas, saziņas un komandas darba prasmes;

                              f)

                              citāda konkrētajam novērtējumam nepieciešamā kompetence.

                        Ja norisinās komandas darbs, komandas locekļiem var būt dalīta kompetence.
                  Darbiniekiem, kas veic pārbaudes un revīzijas, būtu arī jāpierāda zināšanas un pieredze iztaujāšanā.

                  36.

                  Lai nodrošinātu 35. punkta pareizu piemērošanu, valsts drošības iestādei būtu jāievieš kompetences pārvaldības sistēma, kas ietver:

                              a)

                              kompetences profila izveidi katram darbam, amatam un uzdevumam;

                              b)

                              personāla pieņemšanu darbā atbilstīgi izveidotajiem kompetences profiliem;

                              c)

                              personāla kompetences uzturēšanu, pilnveidi un novērtēšanu atbilstīgi izveidotajiem kompetences profiliem.

         PĀRSKATĪŠANA

                  37.

                  Visus lēmumus, ar ko atsaka drošības atļaujas izsniegšanu vai paredz izmantošanas ierobežojumus vai nosacījumus, kas atšķiras no pieteikumā prasītajiem, pienācīgi pamato.

                  38.

                  Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pieteikumu iesniedzēji samērīgā termiņā var pieprasīt valstu drošības iestāžu lēmumu pārskatīšanu un ka valstu drošības iestādēm pēc pārskatīšanas pieprasījuma saņemšanas dienas ir atvēlēts pietiekami ilgs laiks savu lēmumu apstiprināšanai vai atcelšanai.

                  39.

                  Pārskatīšanas procedūra būtu jāīsteno objektīvi.

                  40.

                  Pārskatīšanas procedūrai būtu jāpievēršas problēmām, kas pamatojušas atšķirības starp valsts drošības iestādes lēmumu un pieteikuma iesniedzēja prasīto.

                  41.

                  Pārrobežu infrastruktūras gadījumā pārskatīšana būtu jāveic koordinācijā ar valstu drošības iestādēm, kuru atbildībā ir attiecīgā pārrobežu infrastruktūra.

                  42.

                  Ja lēmums, ar ko atsaka drošības atļaujas izsniegšanu vai paredz izmantošanas ierobežojumus vai nosacījumus, kas atšķiras no pieteikumā prasītajiem, tiek apstiprināts, pieteikuma iesniedzējs var iesniegt pārsūdzību kompetentajā jurisdikcijā saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

         NOBEIGUMA NOTEIKUMI

                  43.

                  Dalībvalstis, kuras nav sniegušas paziņojumu Aģentūrai un Komisijai saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/798 33. panta 2. punktu, tiek lūgtas īstenot šo ieteikumu no 2019. gada 16. jūnija. Visas dalībvalstis tiek lūgtas īstenot šo ieteikumu no 2020. gada 16. jūnija.

         Briselē, 2019. gada 16. maijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Violeta BULC

         (1)  OV L 138, 26.5.2016., 102. lpp.

         (2)  Komisijas 2018. gada 8. marta Deleģētā regula (ES) 2018/762, ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/798 izveido kopīgas drošības metodes, kas attiecas uz prasībām drošības pārvaldības sistēmām, un atceļ Komisijas Regulas (ES) Nr. 1158/2010 un (ES) Nr. 1169/2010 (OV L 129, 25.5.2018., 26. lpp.).

         (3)  Komisijas 2018. gada 16. februāra Deleģētā regula (ES) 2018/761, ar ko izveido kopīgas drošības metodes uzraudzībai, ko valstu drošības iestādes veic pēc vienotā drošības sertifikāta vai drošības atļaujas izdošanas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/798, un atceļ Komisijas Regulu (ES) Nr. 1077/2012 (OV L 129, 25.5.2018., 16. lpp.).

         I PIELIKUMS

            Drošības atļaujas pieteikuma saturs

                        Piezīme.

                     Valstu drošības iestādes tiek mudinātas pieprasīt visu šajā pielikumā norādīto informāciju (tostarp pieteikumam pievienojamos dokumentus), izņemot informāciju, kas apzīmēta ar “F” (fakultatīvi). Ja infrastruktūras pārvaldītājam jāizstrādā korektīvās rīcības plāns, kas minēts 8. punktā, informācija par to jāsniedz obligāti.

               1.   Pieteikuma veids

         1.1.   Jauna atļauja
         1.2.   Atļaujas atjaunošana
         1.3.   Atļaujas atjaunināšana
         1.4.   Iepriekšējās atļaujas identifikācijas numurs (tikai atjaunošanas vai atjaunināšanas pieteikuma gadījumā)
         2.   Informācija par infrastruktūru
            (izvēlēties vienu vai vairākus elementus)

         2.1.   Eiropas transporta tīkls (TEN-T)
         2.1.1.   TEN-T visaptverošais tīkls
         2.1.2.   TEN-T kravas pārvadājumu pamattīkls
         2.1.3.   TEN-T pasažieru pārvadājumu pamattīkls
         2.1.4.   Tīkls ārpus TEN-T

         2.2.   Energoapgāde
         2.2.1.   Gaisvadu kontakttīkls
         2.2.2.   Trešā sliede
         2.2.3.   Ceturtā sliede
         2.2.4.   Neelektrificēta infrastruktūra
         2.3.   Vilcienu vadība un signalizācija
         2.3.1.   A klases sistēma
         2.3.2.   B klases sistēma
         2.4.   Cita (precizēt)
         3.   Dzelzceļa tīkla darbības

         3.1.   Pakalpojumu sniegšanas/darbības paredzamais sākuma datums (F)
         3.2.   Dalībvalsts vai dalībvalstis, kur atrodas infrastruktūra
         4.   Informācija par pieteikuma iesniedzēju

         4.1.   Juridiskais nosaukums
         4.2.   Akronīms (F)
         4.3.   Pilna pasta adrese
         4.4.   Tālrunis
         4.5.   Fakss (F)
         4.6.   E-pasts
         4.7.   Tīmekļa vietne (F)
         4.8.   Valsts reģistrācijas numurs
         4.9.   PVN identifikācijas numurs (F)
         4.10.   Cita attiecīga informācija (F)
         5.   Informācija par kontaktpersonu

         5.1.   Vārds
         5.2.   Uzvārds
         5.3.   Amats vai pienākumi
         5.4.   Pilna pasta adrese
         5.5.   Tālrunis
         5.6.   Fakss (F)
         5.7.   E-pasts
         5.8.   Saziņas valoda vai valodas
         PIETEIKUMAM PIEVIENOJAMIE DOKUMENTI
         6.   Dokumenti, kas iesniegti par novērtējuma daļu, kura attiecas uz drošības pārvaldības sistēmu

         6.1.   Drošības pārvaldības sistēmas apraksts un citi dokumenti, kas pierāda atbilstību Deleģētās regulas (ES) 2018/762 II pielikumā noteiktajām prasībām.
         6.2.   Informācijas mijnorādes starp drošības pārvaldības sistēmu (sk. 6.1. punktu) un Deleģētās regulas (ES) 2018/762 II pielikumu, ietverot norādes par to, kur drošības pārvaldības sistēmas dokumentācijā izpildītas attiecīgās prasības, kuras noteiktas piemērojamajā savstarpējas izmantojamības tehniskajā specifikācijā, kas attiecas uz satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēmu.
         7.   Dokumenti, kas iesniegti par novērtējuma daļu, kura attiecas uz valsti

         7.1.   Apraksts vai cita liecība par to, kā drošības pārvaldības pasākumos ievēroti attiecīgie valsts noteikumi, kas paziņoti saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/798 8. pantu.
         7.2.   Informācijas mijnorādes starp drošības pārvaldības sistēmu (sk. 6.1. punktu) un attiecīgajos valsts noteikumos paredzētajām prasībām (minētas 7.1. punktā).
         8.   Korektīvās rīcības plāns vai plāni

         8.1.   Faktiskais stāvoklis, kādā ir rīcības plāns vai plāni, ko infrastruktūras pārvaldītājs izstrādājis, lai novērstu visas būtiskās neatbilstības un atrisinātu visus citus problēmiskos aspektus, kas kopš iepriekšējā novērtējuma konstatēti, veicot uzraudzības darbības.
         8.2.   Faktiskais stāvoklis, kādā ir rīcības plāns vai plāni, ko infrastruktūras pārvaldītājs izstrādājis, lai pēc iepriekšējā novērtējuma atrisinātu nenoskaidrotos problēmiskos aspektus.

         II PIELIKUMS

            Drošības novērtēšanas process

         1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
         1.1.   Valsts drošības iestādei būtu jāizstrādā strukturēts un pārbaudāms process, kas aptver visu darbību un kurā ņemti vērā šajā pielikumā noteiktie elementi. Drošības novērtēšanas procesam vajadzētu būt iteratīvam, kā norādīts diagrammā (sk. papildinājuma 1. attēlu), proti, valsts drošības iestādei vajadzētu būt tiesīgai pamatoti pieprasīt plašāku informāciju vai informācijas atkārtotu iesniegšanu saskaņā ar šo ieteikumu.
         2.   PIETEIKUMA SAŅEMŠANA
         2.1.   Pēc drošības atļaujas pieteikuma saņemšanas valsts drošības iestādei būtu nekavējoties oficiāli jāapstiprina pieteikuma saņemšana un jāreģistrē dokumentācija nolūkā nodrošināt informācijas pārvaldību katrā novērtēšanas procesa posmā.
         2.2.   Valsts drošības iestādei novērtēšanas procesa veikšanai būtu jāatvēl kompetenti resursi.
         3.   SĀKOTNĒJA CAURLŪKOŠANA
         3.1.   Pēc pieteikuma saņemšanas valsts drošības iestādei būtu nekavējoties jāveic turpmāk norādīto elementu sākotnēja caurlūkošana:

                     a)

                     vai pieteikuma iesniedzējs ir sniedzis pamatinformāciju, kas prasīta tiesību aktos vai vajadzīga pieteikuma efektīvai apstrādei;

                     b)

                     vai pieteikuma dokumentācija ietver pietiekamus pierādījumus un vai tās struktūra un iekšējās mijnorādes ir tādas, lai to būtu iespējams pienācīgi novērtēt, ņemot vērā prasības drošības pārvaldības sistēmai un attiecīgos paziņotos valsts noteikumus. Valsts drošības iestāde veic pieteikumā ietverto pierādījumu faktiskā satura sākotnēju pārskatīšanu, kuras mērķis ir dot drošības pārvaldības sistēmas kvalitātes, pietiekamības un piemērotības sākotnēju vērtējumu;

                     c)

                     attiecīgā gadījumā – vai norādīts faktiskais stāvoklis, kādā ir rīcības plāns (vai plāni), ko infrastruktūras pārvaldītājs izstrādājis, lai novērstu visas būtiskās neatbilstības un atrisinātu visus citus problēmiskos aspektus, kas kopš iepriekšējā novērtējuma konstatēti, veicot uzraudzības darbības;

                     d)

                     attiecīgā gadījumā – vai norādīts faktiskais stāvoklis, kādā ir rīcības plāns (vai plāni), ko infrastruktūras pārvaldītājs izstrādājis, lai pēc iepriekšējā novērtējuma atrisinātu nenoskaidrotos problēmiskos aspektus.

               3.2.   Pēc 3.1. punktā minētās sākotnējās caurlūkošanas valsts drošības iestādei par savu novērtējuma daļu būtu jāizlemj, vai ir kāda joma, kurā vajadzīga plašāka informācija. Ja plašāka informācija ir vajadzīga, valsts drošības iestādei būtu nekavējoties jāpieprasa informācija tādā apmērā, kādu tā uzskata par samērīgu un nepieciešamu novērtējuma pamatošanai.
         3.3.   Valsts drošības iestādei būtu jāizlasa pietiekami liels pieteikuma fragments, lai pārbaudītu tā satura saprotamību. Ja pieteikuma saturs acīmredzami nav saprotams, valsts drošības iestādei būtu jāizlemj, vai pieteikums jānosūta atpakaļ iesniedzējam, prasot uzlabojumus.
         3.4.   Novērtējot infrastruktūras pārvaldītāja spēju ekspluatēt vilcienus, infrastruktūras kontroles ritekļus, sliežu ceļa mašīnas vai citus specializētus ritekļus, attiecīgā gadījumā ar apakšuzņēmēju palīdzību, valsts drošības iestādei būtu jāatsaucas uz attiecīgajām prasībām, kas noteiktas Deleģētās regulas (ES) 2018/762 I pielikumā, jo īpaši tā 1., 5.1., 5.2. un 5.5. punktā.
         4.   DETALIZĒTA NOVĒRTĒŠANA
         4.1.   Pēc sākotnējās caurlūkošanas pabeigšanas valsts drošības iestādei būtu jāveic detalizēta pieteikuma dokumentācijas novērtēšana (sk. papildinājuma 2. attēlu), šādā nolūkā izmantojot prasības drošības pārvaldības sistēmai un attiecīgos paziņotos valsts noteikumus.
         4.2.   Saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/798 18. panta 1. punktu valsts drošības iestādei 4.1. punktā minētā detalizētā novērtēšana būtu jāveic profesionāli, objektīvi un samērīgi un jāsniedz izdarīto secinājumu dokumentēts pamatojums.
         4.3.   Novērtēšanā nosaka, vai ir izpildītas prasības drošības pārvaldības sistēmai un attiecīgie paziņotie valsts noteikumi jeb vai jāpieprasa plašāka informācija. Lai drošas dzelzceļa ekspluatācijas labad nodrošinātu, ka pieteikuma iesniedzējs ir izpratis un spēj izpildīt prasības atbilstīgi dzelzceļa pārvadājumu darbību veidam, valsts drošības iestādei novērtēšanas gaitā arī būtu jātiecas no drošības pārvaldības sistēmas procesu rezultātiem gūt pierādījumus, ka ir izpildītas prasības drošības pārvaldības sistēmai un attiecīgie paziņotie valsts noteikumi, šādā nolūkā attiecīgā gadījumā izmantojot atlases metodes.
         4.4.   Visas 4. tipa problēmas būtu jāatrisina tā, lai valsts drošības iestāde risinājumu atzītu par apmierinošu un tā rezultātā attiecīgā gadījumā pirms drošības atļaujas izsniegšanas varētu atjaunināt pieteikuma dokumentāciju.
         4.5.   Nenoskaidrotos problēmiskos aspektus var atlikt izskatīšanai uzraudzības gaitā vai, pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja priekšlikumu pieteikuma dokumentācijas atjaunināšanai, ar pieteikuma iesniedzēju var vienoties par veicamajām darbībām, un var arī īstenot abus pasākumus. Šādā gadījumā problēma tiek oficiāli atrisināta pēc drošības atļaujas izsniegšanas.
         4.6.   Valsts drošības iestādei būtu jānodrošina pārredzamība par to, kā tā lemj par katras konstatētās problēmas nopietnību.
         4.7.   Ja valsts drošības iestāde konstatē 33. punktā minētu problēmu, tai būtu jāsniedz konkrēta informācija un jāpalīdz pieteikuma iesniedzējam izprast, cik detalizēta atbilde no tā tiek gaidīta. Šādā nolūkā valsts drošības iestādei būtu jāveic šādas darbības:

                     a)

                     jāsniedz precīza atsauce uz attiecīgajām prasībām drošības pārvaldības sistēmai un attiecīgajiem paziņotajiem valsts noteikumiem un jāpalīdz pieteikuma iesniedzējam izprast konstatētās problēmas;

                     b)

                     jānorāda saistīto normatīvo aktu un noteikumu attiecīgā daļa;

                     c)

                     jānorāda, kāpēc nav izpildīta atsevišķa prasība drošības pārvaldības sistēmai vai paziņotais valsts noteikums, ieskaitot saistītos tiesību aktus, ja tādi ir;

                     d)

                     jāvienojas ar pieteikuma iesniedzēju par turpmākām saistībām, papildu dokumentiem un visu citu papildinformāciju, kas vajadzīga atbilstīgi drošības pārvaldības sistēmai izvirzītās prasības vai paziņotā valsts noteikuma detalizācijas līmenim;

                     e)

                     jānosaka tāds atbilstības nodrošināšanas termiņš, kas ir pamatots un samērīgs ar prasītās informācijas sniegšanas sarežģītību, un par to jāvienojas ar pieteikuma iesniedzēju.

               4.8.   Piemērojot Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 3. punktu, gadījumā, ja pieteikuma iesniedzējs ilgstoši kavējas sniegt prasīto informāciju, valsts drošības iestādei būtu jāpieņem lēmums pagarināt termiņu, kas pieteikuma iesniedzējam atvēlēts atbildes sniegšanai, vai pēc brīdinājuma noraidīt pieteikumu.
         4.9.   Termiņu, kādā jāpieņem lēmums par drošības atļaujas izsniegšanu, ar valsts drošības iestādes lēmumu un ar pieteikuma iesniedzēja piekrišanu var pagarināt līdz prasītās informācijas iesniegšanai tikai kādā no šiem gadījumiem:

                     a)

                     1. tipa problēmas atsevišķi vai kopā neļauj turpināt novērtēšanu vai tās daļas;

                     b)

                     4. tipa problēmas vai daudzas 3. tipa problēmas, kuras kopā var uzskatīt par 4. tipa problēmu, neļauj izsniegt drošības atļauju.

               4.10.   Lai pieteikuma iesniedzēja rakstiskās atbildes būtu apmierinošas, tām būtu pietiekami jākliedē paustās bažas un jāpierāda, ka ierosinātā kārtība atbildīs attiecīgajiem kritērijiem vai paziņotajiem valsts noteikumiem.
         4.11.   Ja atbilde tiek uzskatīta par neapmierinošu, būtu precīzi jāpaskaidro iemesls, norādot, kāda plašāka informācija vai pierādījumi pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz, lai atbildi varētu uzskatīt par apmierinošu.
         4.12.   Ja rodas bažas, ka pieteikumu varētu noraidīt vai ka lēmuma pieņemšanai būs vajadzīgs laikposms, kas pārsniedz novērtēšanai atvēlēto termiņu, valsts drošības iestāde var apsvērt iespējamos ārkārtas pasākumus.
         4.13.   Ja tiek secināts, ka pieteikums atbilst visām prasībām vai ka ir maz ticams, ka turpmāk izdosies saņemt apmierinošas atbildes uz nenoskaidrotajiem jautājumiem, valsts drošības iestādei būtu jāpabeidz novērtēšana, veicot šādas darbības:

                     a)

                     jākonstatē, vai ir izpildīti visi kritēriji vai arī vēl ir nenoskaidroti jautājumi;

                     b)

                     jānorāda visi nenoskaidrotie problēmiskie aspekti;

                     c)

                     jānorāda visi drošības atļaujā ietveramie izmantošanas ierobežojumi un nosacījumi;

                     d)

                     attiecīgā gadījumā jāziņo par turpmākiem pasākumiem saistībā ar uzraudzības darbību gaitā konstatētām nozīmīgām neatbilstībām, kā minēts Deleģētās regulas (ES) 2018/761 5. pantā;

                     e)

                     jānodrošina, ka drošības novērtēšanas process ir piemērots pareizi;

                     f)

                     jāapkopo novērtēšanas rezultāti, ietverot secinājumu kopsavilkumu un attiecīgā gadījumā atzinumu par drošības atļaujas izsniegšanu.

               4.14.   Valsts drošības iestādei būtu rakstiski jāreģistrē un jāpamato visi konstatējumi un vērtējumi nolūkā veicināt pārbaudes procesu un lēmumu pieņemšanas procesu, kā arī jāsniedz palīdzība saistībā ar visām pārsūdzībām pret lēmumu izsniegt drošības atļauju vai noraidīt pieteikumu.
         5.   LĒMUMU PIEŅEMŠANA
         5.1.   Pamatojoties uz pabeigtās novērtēšanas secinājumiem, būtu jāpieņem lēmums izsniegt drošības atļauju vai noraidīt pieteikumu. Ja drošības atļauju izsniedz, var norādīt dažus nenoskaidrotos problēmiskos aspektus. Drošības atļauju neizsniedz, ja kāda 4. tipa problēma ir konstatēta, bet nav atrisināta novērtēšanas gaitā.
         5.2.   Valsts drošības iestāde var pieņemt lēmumu ierobežot drošības atļaujas darbības jomu, norādot izmantošanas ierobežojumus vai nosacījumus, ja šādi izmantošanas ierobežojumi vai nosacījumi atrisina 4. tipa problēmu, kura neļautu izsniegt drošības atļauju. Drošības atļauja pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma būtu jāatjaunina pēc tam, kad tā iesniegtajā pieteikuma dokumentācijā atrisināti visi nenoskaidrotie problēmiskie aspekti.
         5.3.   Pieteikuma iesniedzējs būtu jāinformē par valsts drošības iestādes lēmumu, tostarp par novērtēšanas rezultātiem, un attiecīgi jāizsniedz drošības atļauja.
         5.4.   Ja pieteikums ir noraidīts vai ja drošības atļaujā ietverti izmantošanas ierobežojumi vai nosacījumi, kas nav norādīti pieteikumā, valsts drošības iestādei būtu jāinformē pieteikuma iesniedzējs par šādu lēmumu, norādot tā pamatojumu, un par procedūru, saskaņā ar kuru pieprasa lēmuma pārskatīšanu vai pārsūdz lēmumu.
         6.   NOVĒRTĒŠANAS NOSLĒGŠANA
         6.1.   Valsts drošības iestādei administratīvā procedūra būtu jānoslēdz, nodrošinot, ka visi dokumenti un ieraksti ir pārskatīti, sakārtoti un arhivēti. Lai pastāvīgi uzlabotu novērtēšanas procesu, valsts drošības iestādei būtu jāapkopo vēsturiskā informācija un gūtās atziņas turpmākai izmantošanai novērtēšanas vajadzībām.
         7.   ĪPAŠI NOTEIKUMI PAR DROŠĪBAS ATĻAUJAS ATJAUNOŠANU
         7.1.   Lai nodrošinātu atļaujas nepārtrauktību, drošības atļauju pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma var atjaunot pirms tās derīguma termiņa beigām.
         7.2.   Ja iesniegts atjaunošanas pieteikums, valsts drošības iestādei būtu jāpārbauda detalizēta informācija par izmaiņām, salīdzinot ar pierādījumiem, kas sniegti iepriekšējā pieteikumā, un jāņem vērā agrāku uzraudzības darbību rezultāti, kā minēts Deleģētās regulas (ES) 2018/761 5. pantā, lai prioritizētu vai precīzi izvēlētos attiecīgās prasības drošības pārvaldības sistēmai un paziņotos valsts noteikumus, pēc kuriem novērtējams atjaunošanas pieteikums.
         7.3.   Valsts drošības iestādei atkārtota novērtēšana būtu jāveic proporcionāli ierosināto izmaiņu pakāpei.
         8.   ĪPAŠI NOTEIKUMI PAR DROŠĪBAS ATĻAUJAS ATJAUNINĀŠANU
         8.1.   Saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/798 12. panta 2. punktu drošības atļauju atjaunina ikreiz, kad ierosinātas būtiskas izmaiņas, kas skar infrastruktūru, signalizāciju vai energoapgādi, ko izmanto saistībā ar infrastruktūru, vai šādas infrastruktūras, signalizācijas vai energoapgādes ekspluatācijas un apkopes principus.
         8.2.   Ja infrastruktūras pārvaldītājs, kas ir drošības atļaujas turētājs, grasās veikt kādas 8.1. punktā minētās izmaiņas, tas nekavējoties sniedz attiecīgu paziņojumu valsts drošības iestādei.
         8.3.   Pēc 8.2. punktā minētā infrastruktūras pārvaldītāja sniegtā paziņojuma valsts drošības iestāde:

                     a)

                     pārbauda, vai ir skaidri raksturotas ar jebkādu iespējamu pieteikumu saistītās izmaiņas un novērtēti iespējamie drošības apdraudējumi;

                     b)

                     ar infrastruktūras pārvaldītāju apspriež nepieciešamību atjaunināt drošības atļauju.

               8.4.   Valsts drošības iestāde var uzdot pieteikuma iesniedzējam papildu jautājumus. Ja valsts drošības iestāde piekrīt, ka ierosinātās izmaiņas nav būtiskas, tā rakstiski paziņo pieteikuma iesniedzējam, ka atjaunināšana nav vajadzīga, un ierakstu par lēmumu saglabā reģistrētajā dokumentācijā.
         8.5.   Ja iesniegts atjaunināšanas pieteikums, valsts drošības iestādei būtu jāveic šādas darbības:

                     a)

                     jāpārbauda detalizēta informācija par izmaiņām, salīdzinot ar pierādījumiem, kas sniegti iepriekšējā pieteikumā un uz kuru pamata izsniegta pašreizējā drošības atļauja;

                     b)

                     jāņem vērā agrāku uzraudzības darbību rezultāti, kā minēts Deleģētās regulas (ES) 2018/761 5. pantā, jo īpaši jautājumi, kas attiecas uz pieteikuma iesniedzēja spēju efektīvi īstenot un uzraudzīt izmaiņu pārvaldības procesu;

                     c)

                     atjaunināšanas pieteikuma novērtēšanas vajadzībām jāprioritizē vai precīzi jāizvēlas attiecīgās prasības drošības pārvaldības sistēmai un paziņotie valsts noteikumi.

               8.6.   Valsts drošības iestādei atkārtota novērtēšana būtu jāveic proporcionāli ierosināto izmaiņu pakāpei.
         8.7.   Valsts drošības iestādei iesniegta drošības atļaujas atjaunināšanas pieteikuma rezultātā nebūtu jāpagarina atļaujas derīguma termiņš.
         8.8.   Valsts drošības iestādei pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma būtu jāizlemj, vai drošības atļauja jāatjaunina, ja nosacījumi, saskaņā ar kuriem drošības atļauja izsniegta, tiks mainīti, neietekmējot infrastruktūru, signalizāciju vai energoapgādi, ko izmanto saistībā ar infrastruktūru, vai šādas infrastruktūras, signalizācijas vai energoapgādes ekspluatācijas un apkopes principus.

            Papildinājums

               DROŠĪBAS NOVĒRTĒŠANAS PROCESS

               1. attēls

               Drošības novērtēšanas process

               DETALIZĒTS NOVĒRTĒŠANAS PROCESS

               2. attēls

               Detalizēts novērtēšanas process

         III PIELIKUMS

            Drošības atļaujas saturs

         1.   Drošības atļaujas identifikācijas numurs

         2.   Infrastruktūras pārvaldītāja identifikācija

         2.1.   Juridiskais nosaukums
         2.2.   Valsts reģistrācijas numurs
         2.3.   PVN identifikācijas numurs
         3.   Valsts drošības iestādes identifikācija

         3.1.   Organizācija
         3.2.   Dalībvalsts
         4.   Informācija par atļauju

         4.1.   Jauna atļauja
         4.2.   Atļaujas atjaunošana
         4.3.   Atļaujas atjaunināšana
         4.4.   Iepriekšējās atļaujas identifikācijas numurs (tikai atjaunošanas vai atjaunināšanas gadījumā)
         4.5.   Derīguma termiņa sākuma un beigu datums
         4.6.   Informācija par infrastruktūru
         5.   Piemērojamie valsts tiesību akti

         6.   Izmantošanas ierobežojumi un nosacījumi

         7.   Papildinformācija

         8.   Izsniegšanas datums un iestādes pilnvarotais parakstītājs/zīmogs

            Papildinājums
            Ieteicams izmantot turpmāk norādīto drošības atļaujas standartmodeli.

                           DROŠĪBAS ATĻAUJA

                        Drošības atļauja, kas apliecina drošības pārvaldības sistēmas atzīšanu Eiropas Savienībā atbilstīgi Direktīvai (ES) 2016/798 un piemērojamajiem valsts tiesību aktiem

                           IDENTIFIKĀCIJAS NUMURS:

                  1.   INFRASTRUKTŪRAS PĀRVALDĪTĀJS, KAM ATĻAUJA IZSNIEGTA

                        Juridiskais nosaukums:

                        Infrastruktūras pārvaldītāja nosaukums:

                        Akronīms:

                        Valsts reģistrācijas numurs:

                        PVN identifikācijas numurs:

                  2.   IESTĀDE, KAS IZSNIEGUSI ATĻAUJU

            Iestāde:
            Dalībvalsts:
            3.   INFORMĀCIJA PAR ATĻAUJU

                        Šī ir

                                    —

                                    jauna atļauja

                        ☐

                        Iepriekšējās atļaujas ES identifikācijas numurs:

                        …

                                    —

                                    atjaunota atļauja

                        ☐

                                    —

                                    atjaunināta atļauja

                        ☐

                        Derīga no:

                        līdz:

                        Informācija par infrastruktūru:

                  4.   PIEMĒROJAMIE VALSTS TIESĪBU AKTI

            5.   IZMANTOŠANAS IEROBEŽOJUMI UN NOSACĪJUMI

            6.   PAPILDINFORMĀCIJA

                        Izsniegšanas datums

                        Paraksts

                        Iekšējais atsauces numurs

                        Iestādes zīmogs


title: Padomes Ieteikums (2019. gada 22. maijs) par visaptverošu pieeju valodu mācīšanai un apguvei

text:
               5.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/15

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 22. maijs)
      par visaptverošu pieeju valodu mācīšanai un apguvei
      (2019/C 189/03)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 165. un 166. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Paziņojumā “Eiropas identitātes stiprināšana ar izglītību un kultūru” (1) Eiropas Komisija izklāsta redzējumu par Eiropas izglītības telpu, kurā robežas nav šķērslis kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai, apmācībai un pētniecībai, par standartu ir kļuvusi laika pavadīšana citā dalībvalstī, lai studētu, mācītos vai strādātu, daudz vairāk iedzīvotāju papildus dzimtajai valodai runā vēl divās citās valodās un cilvēki pārliecinoši sevi identificē kā eiropiešus, kā arī apzinās Eiropas kopīgo kultūras un valodu mantojumu un tā daudzveidību.

                  (2)

                  Gēteborgas samitā par taisnīgām darbvietām un izaugsmi rīkotajā neoficiālajā darba sanāksmē valstu vai to valdību vadītāji apsprieda, kāda, domājot par Eiropas nākotni, ir izglītības un kultūras loma. Eiropadomes 2017. gada 14. decembra secinājumos (2) dalībvalstis, Padome un Komisija tiek aicinātas saskaņā ar savām attiecīgajām kompetencēm turpināt darbu šajā jomā.

                  (3)

                  Secinājumos, kas tika pieņemti Barselonā 2002. gada 15. un 16. martā, Eiropadome aicināja uz turpmāku rīcību izglītības jomā, lai uzlabotu pamatprasmes, jo īpaši jau no agras bērnības mācot vismaz divas svešvalodas.

                  (4)

                  Rakstpratības kompetence un daudzvalodu kompetence ir definētas starp astoņām pamatkompetencēm Padomes ieteikumā par pamatkompetencēm mūžizglītībā (3).

                  (5)

                  Daudzvalodu kompetence (4) ir centrālais Eiropas izglītības telpas redzējuma elements. Ņemot vērā, ka Savienības teritorijā pieaug mobilitāte izglītības, apmācības un nodarbinātības jomās, ka uz Savienību arvien vairāk migrē iedzīvotāji no trešām valstīm un palielinās vispārējā sadarbība pasaules mērogā, izglītības un apmācības sistēmām ir jāpārvērtē izaicinājumi valodu mācīšanas un apguves jomā un iespējas, ko sniedz Eiropas valodu daudzveidība.

                  (6)

                  Aktīvāka un labāka valodu apguve un mācīšana varētu stiprināt Eiropas dimensiju izglītībā un apmācībā. Tādējādi varētu sekmēt Eiropas identitātes veidošanu visā tās daudzveidībā, papildinot vietējo, reģionālo un nacionālo identitāti un tradīcijas, un veicināt labāku Savienības un tās dalībvalstu izpratni. Daudzvalodu kompetence nodrošina labāku izpratni par citām kultūrām, tādējādi veicinot pilsoniskuma un demokrātijas kompetenču attīstību.

                  (7)

                  Gandrīz puse no visiem eiropiešiem (5) norāda, ka spēj sarunāties vienīgi savā pirmajā valodā (6). Nepietiekama daudzvalodu kompetence rada sarežģījumus un traucē veidot jēgpilnu saziņu starp publiskās pārvaldes iestādēm un iedzīvotājiem, jo īpaši pierobežu reģionos (7).

                  (8)

                  Tikai četri no katriem desmit skolēniem vidējās izglītības iegūšanas laikā sasniedz vidējo līmeni pirmajā svešvalodā, proti, spēj risināt vienkāršu sarunu. Otrajā svešvalodā šo valodas prasmes līmeni sasniedz tikai viena ceturtā daļa skolēnu (8). Salīdzinoša valodu analīze izglītībā un apmācībā parādīja, ka vairumam dalībvalstu ir grūti valodu jomā nodrošināt pienācīgus mācīšanās rezultātus. Lai gan problēmas pastāv visos izglītības sektoros, īpaši akūtas tās ir profesionālajā izglītībā un apmācībā, kur uzsvars uz valodu apguvi ir mazāks.

                  (9)

                  Ierobežota daudzvalodu kompetence joprojām ir viens no galvenajiem šķēršļiem, kas liedz izmantot Eiropas izglītības, apmācības un jauniešu programmu piedāvātās iespējas. Turpretī labāka daudzvalodu kompetence ļaus iedzīvotājiem vairāk izmantot iekšējā tirgus piedāvātās iespējas, piemēram, darba ņēmēju pārvietošanās brīvību, kā arī pieņemt pamatotāku lēmumu par iespējām citās ES valstīs.

                  (10)

                  Daudzvalodu kompetence rada konkurences priekšrocības gan uzņēmumiem, gan darba meklētājiem – ar noteikumu, ka tā ir daļa no plašāka vajadzīgo prasmju spektra. Pastāv pozitīva korelācija starp svešvalodu prasmēm un varbūtību, ka persona ir nodarbināta. Tomēr jaunākā profesionālās tālākizglītības apsekojuma (CVTS 2016) dati liecina, ka tikai 7,9 % uzņēmumu (kuri darbiniekiem nodrošina apmācību) savus darbiniekus nosūta uz valodu kursiem (no 22,1 % Slovākijā līdz 0,5 % Īrijā).

                  (11)

                  Lai, domājot par nākotnes sabiedrību un darba vidi, saglabātu pašreizējos dzīves standartus, veicinātu augstus nodarbinātības rādītājus un sekmētu sociālo kohēziju, cilvēkiem ir vajadzīgs piemērots prasmju un kompetenču kopums. Labākas daudzvalodu kompetences iegūšanas rezultātā Savienībā varētu pieaugt mobilitāte un sadarbība. Tāpat tas ir svarīgs aspekts, cenšoties nodrošināt imigrantu bērnu, studentu un pieaugušo pilnīgu integrāciju.

                  (12)

                  Ir jāpēta jauni mācīšanās veidi, kas būtu piemēroti sabiedrībai, kura kļūst arvien mobilāka un digitālāka. Jo īpaši digitālā attīstība dod iespēju arvien vairāk un vairāk valodu mācīties un praktizēt ārpus skolas un mācību programmām. Patlaban pastāvošās vērtēšanas procedūras šo attīstību neatspoguļo visā pilnībā.

                  (13)

                  Eiropas sociālo tiesību pīlāra pirmais princips nosaka: ikvienam ir tiesības uz kvalitatīvu un iekļaujošu vispārīgo un profesionālo izglītību un mūžizglītību, lai varētu saglabāt un iegūt prasmes, kas ļauj pilnā mērā piedalīties sabiedrības dzīvē un veiksmīgi mainīt darbu darba tirgū. Daudzvalodu kompetence ir viena no pamatkompetencēm, kas varētu veicināt nodarbināmību, personīgu piepildījumu, aktīvu pilsoniskumu, starpkultūru izpratni un sociālo iekļaušanu; to definē kā “spēju atbilstoši un efektīvi izmantot dažādas valodas komunikācijai”.

                  (14)

                  Vairāk nekā puse dalībvalstu savā teritorijā juridiskos vai administratīvos nolūkos oficiāli atzīst reģionālas vai minoritāšu valodas, tostarp zīmju valodas. Vairākas no šīm valodām tiek lietotas ne tikai konkrēto valstu teritorijā. Lai Eiropas valodu ainava būtu pilnīga, ir jāņem vērā imigrantu vai bēgļu kopienu valodas.

                  (15)

                  Skolas sāk arvien labāk apzināties, ka ir jānodrošina, lai visi bērni neatkarīgi no izcelsmes un dzimtās valodas ļoti labā līmenī apgūtu mācību valodu – ja vajadzīgs, ar īpašu atbalsta pasākumu palīdzību. Tādējādi tiek veicināts taisnīgums un vienlīdzīgas iespējas un mazināts priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas risks.

                  (16)

                  Valodas izpratne skolās varētu ietvert to, ka tiek apzinātas un saprastas visu skolēnu rakstpratības un daudzvalodu kompetences – tostarp to valodu, kuras skolā netiek mācītas. Skolas pēc vajadzības var izšķirt dažādu līmeņu daudzvalodu kompetenci, ņemot vērā kontekstu un mērķus un atbilstoši katra izglītojamā apstākļiem, vajadzībām, spējām un interesēm.

                  (17)

                  Vairāk nekā puse visu Eiropas Savienības izglītības sistēmu kā problēmu min to, ka trūkst dažu priekšmetu, tostarp moderno svešvalodu, skolotāju, un vairākas dalībvalstis ir īstenojušas reformas vai iniciatīvas, kuru mērķis ir novērst valodu skolotāju trūkumu. Minētās reformas un iniciatīvas varētu ietvert stipendijas, kuru mērķis ir pedagoga darbā iesaistīt valodu programmu absolventus, kuriem ir citāda profesionālā pieredze, vai arī skolotāju izglītības programmu reformēšanu.

                  (18)

                  Iniciatīvas, kuru mērķis ir uzlabot pamatkompetences skolas izglītībā, tostarp, labāk sasaistot faktisko dzīves pieredzi ar mācībām akadēmiskajā vidē, izmantojot digitālās tehnoloģijas un sniedzot atbalstu inovācijai skolās, ir sekmējušas to, ka lielāka uzmanība tiek pievērsta mācīšanās rezultātiem. Ar šādām iniciatīvām tika atbalstīta arī daudzvalodu kompetences iegūšana.

                  (19)

                  Dažādās izglītojamo kategorijās ir sekmīgi izmantota mācību satura un valodas integrēta apguve, proti, priekšmetu mācīšana svešvalodā un valodu apguvei paredzēti digitāli un tiešsaistes rīki. Valodu skolotāji visā Eiropā varētu paaugstināt profesionālo kvalifikāciju, gan uzlabojot savu digitālo kompetenci, gan iemācoties, kā pedagoģisko darbu vislabāk papildināt ar dažādu metodiku un jaunām tehnoloģijām. Šā mērķa īstenošanā noderīga būtu atvērto izglītības resursu inventarizācija, kurā ņem vērā Eiropas Padomes darbu.

                  (20)

                  Daudzvalodu kompetences definēšana un attīstība Eiropā tiek atbalstīta ar dažādām iniciatīvām. Eiropas vienotā valodu prasmes līmeņa noteikšanas sistēma atbalsta visu valodu apguvi un mācīšanu – tā ir pārredzams, saskanīgs un visaptverošs atsauces instruments, ar kuru vērtēt un salīdzināt kompetences līmeņus. Šajā sistēmā tiek izdalīti pamatlīmenis, vidējais līmenis un augstākais līmenis; augstākais līmenis nozīmē, ka persona var šajā valodā strādāt vai mācīties. Lai sistēmu padarītu pieejamāku plašai sabiedrībai, 2018. gadā instrumentu papildināja ar jauniem deskriptoriem, kas paredzēti mediācijai, zīmju valodām un citām jomām, un ar deskriptoru salīdzināšanu jauniešiem.

                  (21)

                     Europass valodu pase ir standartizēta veidne valodu prasmju pašnovērtējumam, kurā izmanto Eiropas vienoto valodu prasmes līmeņa noteikšanas sistēmu. Tā palīdz iedzīvotājiem paziņot par savām valodu prasmēm mobilitātes periodā gan izglītības, gan darba vai apmācības nolūkos, vienlaikus arī palīdzot darba devējiem izprast darbaspēka valodu prasmes.

                  (22)

                  Eiropas atzinības zīme valodu apguvē (9) tiek piešķirta par izcilību un inovāciju valodu mācīšanā visās valstīs, kas piedalās šajā iniciatīvā. Tādējādi skolas un citas iestādes tiek motivētas izmantot jaunu metodiku un stratēģijas, lai īstenotu vietējas, reģionālas, valsts vai Eiropas līmeņa prioritātes. Šī iniciatīva ir palīdzējusi uzlabot informētību par Eiropas sadarbību valodu mācīšanas un apguves jomā un veicinājusi daudzvalodību izglītības sektoros.

                  (23)

                  Visas dalībvalstis ir atzinušas, ka Savienībā ir jāveicina daudzvalodība un jāattīsta daudzvalodu kompetence. Lai sniegtu precīzāku priekšstatu par daudzvalodu kompetenci Savienībā, Eiropas Komisija strādās pie priekšlikuma par jauniem Eiropas izglītības un apmācības kritērijiem, kā arī datu vākšanas iespējām, un tajā var tikt ietverts Eiropas kritērijs valodu kompetenču jomā. Padome šos kritērijus apspriedīs un lems par tiem saistībā ar jaunā stratēģiskā satvara izglītības un apmācības jomā pēc 2020. gada izveidi.

                  (24)

                  Atzīstot, ka daudzvalodu kompetence tiek iegūta visa mūža garumā un ka šādas iespējas būtu jānodrošina visos dzīves posmos, šajā ieteikumā uzmanība ir veltīta jo īpaši pamatizglītībai un vidējai izglītībai, un apmācībai, tostarp, ja iespējams, agrīnai pirmsskolas izglītībai un aprūpei un sākotnējai profesionālajai izglītībai un apmācībai.

                  (25)

                  Šajā ieteikumā pilnībā ir ievēroti subsidiaritātes un proporcionalitātes principi.

            IESAKA DALĪBVALSTĪM
      Atbilstoši valstu tiesību aktiem un Eiropas tiesību aktiem, pieejamajiem resursiem un valstu apstākļiem un ciešā darbībā ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām:

                  1.

                  Izpētīt veidus, kā palīdzēt jauniešiem līdz vispārējās vai profesionālās vidējās izglītības un apmācības pabeigšanai – papildus mācību valodai –, ja iespējams, iegūt tādu kompetences līmeni vēl vismaz vienā Eiropas valodā, kas viņiem ļauj šo valodu praktiski lietot sociāliem, mācību un profesionāliem mērķiem, un mudināt apgūt papildu (trešo) valodu līmenī, kas viņiem ļauj brīvi sazināties (10).

                  2.

                  Piemērot visaptverošas pieejas, kas uzlabotu valodu mācīšanu un apguvi attiecīgi valsts, reģionālā, vietējā vai skolas līmenī un attiecīgā gadījumā izmantojot politikas piemērus, kas izklāstīti pielikumā.

                  3.

                  Nodrošināt, lai tiktu ietverti visi pamatizglītības un vidējās izglītības sektori, sākot pēc iespējas agri un iekļaujot sākotnējo profesionālo izglītību un apmācību.

                  4.

                  Šādu visaptverošu pieeju ietvaros atbalstīt valodu izpratnes attīstību skolās un profesionālās izglītības un apmācības iestādēs:

                              a)

                              aktīvi atbalstot un atzīstot izglītojamo personu un skolotāju mobilitāti, tostarp izmantojot attiecīgo Savienības finansējuma programmu sniegtās iespējas;

                              b)

                              skolā nostiprinot visu izglītojamo personu – un īpaši to, kas nāk no migrantu, bēgļu vai nelabvēlīgas vides – mācību valodu kompetenci kā turpmākas mācīšanās un izglītības sasniegumu pamatu;

                              c)

                              palīdzot izglītojamām personām paplašināt savas kompetences mācību valodā, šajā nolūkā atbalstot skolotājus, lai viņi savā attiecīgajā mācību jomā ņemtu vērā konkrētas valodas lietojumu, tostarp vairotu izpratni par dažādiem valodas reģistriem un specifisku vārdu krājumu;

                              d)

                              veicinot kontinuitāti valodu izglītībā starp dažādiem skolas līmeņiem;

                              e)

                              augstu vērtējot izglītojamo personu valodu daudzveidību un to izmantojot kā mācību resursu, tostarp valodas izglītībā iesaistot arī vecākus, citus aprūpētājus un plašāku vietējo sabiedrību;

                              f)

                              apsverot iespējas novērtēt un apstiprināt tādu valodu kompetences, kuras nav ietvertas mācību programmā, bet izriet no ikdienējas mācīšanās (piemēram, ja izglītojamām personām ir migrantu, bēgļu vai divvalodu izcelsme) vai izglītības iegūšanas oficiālajā skolu sistēmā citā valstī, kurā izglītojamais agrāk dzīvojis, piemēram, paplašinot to valodu klāstu, kuras var pievienot izglītojamo skolas pabeigšanas kvalifikācijā;

                              g)

                              stiprinot Eiropas vienotā valodu prasmes līmeņa noteikšanas sistēmas izmantošanu, jo īpaši lai inspirētu attīstību valodu mācību programmās, testēšanā un novērtēšanā;

                              h)

                              nodrošinot atbalstu skolām, lai tās definētu savu pieeju valodu apguvei, vienlaikus ievērojot valsts tiesību aktus, un palīdzot skolām aktīvi novērtēt un izmanot savu valodu daudzveidību;

                              i)

                              piedāvājot iespējas skolām un mācību centriem stiprināt savu Eiropas perspektīvu, piemēram, pastāvīgi izmantojot Eiropas atzinības zīmi valodu apguvē, izstrādājot skolas zīmes ar konkrētu Eiropas perspektīvu un organizējot valsts pasākumus valodu daudzveidības jomā.

                  5.

                  Palīdzēt skolotājiem, pasniedzējiem, inspektoriem un skolu vadītājiem attīstīt valodas izpratni:

                              a)

                              vajadzības gadījumā veicot ieguldījumus valodu skolotāju sākotnējā izglītībā un tālākizglītībā, lai uzlabotu viņu kompetences un lai piesaistītu un noturētu personālu nolūkā arī turpmāk nodrošināt plašu valodu piedāvājumu pamatizglītībā un vidējā izglītībā, un apmācībā;

                              b)

                              uzlabojot brīvprātīgu sadarbību starp iestādēm, kas ir atbildīgas par valodu skolotāju sākotnējo izglītību un tālākizglītību;

                              c)

                              skolotāju un skolu vadītāju sākotnējā izglītībā un profesionālās kvalifikācijas paaugstināšanas procesā ietverot sagatavošanos valodu daudzveidībai klasē;

                              d)

                              veicinot to, lai pedagoģijas programmās studējošie daļu mācību laika mācītos ārvalstīs, vienlaikus sekmējot visu skolotāju, pasniedzēju, inspektoru un skolu vadītāju mobilitāti;

                              e)

                              veicinot mācību mobilitātes integrēšanu un atzīšanu valodu skolotāju izglītībā, lai ikviens diplomu nesen ieguvis valodas skolotājs iegūtu, vēlams, pus gadu ilgu mācīšanās vai mācīšanas pieredzi ārvalstīs, jo īpaši ar programmas Erasmus+ starpniecību;

                              f)

                              veicinot e-mērķsadarbību (11) un citus virtuālās sadarbības veidus, kā arī klātienes tīklu veidošanu, lai bagātinātu mācīšanās pieredzi skolās un pilnveidotu skolotāju un skolēnu daudzvalodu kompetenci;

                              g)

                              veicinot sadarbīgu mācīšanu starp valodu skolotājiem un citu mācību priekšmetu skolotājiem.

                  6.

                  Mudināt pētīt un lietot inovatīvas, iekļaujošas un daudzvalodu mācību metodes, tostarp, piemēram, digitālu rīku izmantošanu, savstarpēju sapratni un veidus, kā mācību priekšmetus mācīt, izmantojot svešvalodu (mācību satura un valodas integrēta apguve), un ieviest jauninājumus skolotāju sākotnējā izglītībā.

                  7.

                  Nodrošināt, ka dažādos izglītības un apmācības posmos iegūtās valodu kompetences tiek pārraudzītas, papildinot esošo informāciju par valodu apguves nodrošināšanu.

                  8.

                  Ar esošo sistēmu un rīku palīdzību ziņot par pieredzi un panākumiem valodu apguves veicināšanā.

            ATZINĪGI VĒRTĒ KOMISIJAS IECERI

                  9.

                  Atbalstīt šā ieteikuma turpmākos pasākumus, atvieglojot savstarpēju mācīšanos starp dalībvalstīm un sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādājot daudzvalodu rīkus un resursus, piemēram:

                              a)

                              norādes par to, kā valodu mācīšanu un vērtēšanu saistīt ar Eiropas vienoto valodu prasmes līmeņa noteikšanas sistēmu (12);

                              b)

                              uz faktiem balstītus metodiskos materiālus par jauniem mācīšanās un atbalstošu pieeju veidiem arī tām valodām, kas nav ietvertas mācību programmā;

                              c)

                              izglītības darbiniekiem paredzētus digitālus rīkus valodu apguvei un profesionālajai attīstībai valodu apguves jomā, piemēram, apjomīgus atvērtus tiešsaistes kursus, pašnovērtēšanas rīkus (13), tīklus, tostarp e-mērķsadarbību un platformas School Education Gateway sadaļu Teacher Academy;

                              d)

                              metodiku un rīkus, ar kuriem palīdzētu pārraudzīt daudzvalodu kompetenci Savienībā.

                  10.

                  Stiprināt skolēnu, profesionālajā izglītībā un apmācībā iesaistīto izglītojamo personu, pasniedzēju, inspektoru un skolu vadītāju mobilitāti programmas Erasmus+ ietvaros un kopumā atbalstīt to, ka Savienības finansējums, piemēram, Erasmus+, “Apvārsnis 2020”, Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds vai Eiropas strukturālie un investīciju fondi, tiek vajadzības gadījumā izmantots šā ieteikuma un tā pielikuma īstenošanai, nekādi neskarot sarunas par nākamo daudzgadu finanšu shēmu.

                  11.

                  Valodu apguves jomā stiprināt sadarbību ar Eiropas Padomi un Eiropas Moderno valodu centru, lai sekmētu inovatīvu metožu izmantošanu valodu mācīšanā un apguvē un lai vairotu izpratni, ka mūsdienu sabiedrībās ir ļoti svarīgi mācīties valodas.

                  12.

                  Par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar šā ieteikuma īstenošanu ziņot, izmantojot galvenokārt esošās sistēmas un rīkus.

         Briselē, 2019. gada 22. maijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            C.B. MATEI

         (1)  COM(2017) 673 final.

         (2)  EUCO 19/1/17 REV 1.

         (3)  OV C 189, 4.6.2018., 1. lpp.

         (4)  Eiropas Padome terminu “daudzvalodība” (angļu valodā – plurilingualism) lieto, lai atsauktos uz indivīdu daudzvalodu kompetencēm, savukārt Eiropas Savienības oficiālajos dokumentos “daudzvalodību” (angļu valodā – multilingualism) izmanto, lai aprakstītu gan indivīda kompetences, gan situāciju sabiedrībā. Tas daļēji ir tāpēc, ka citās valodās, izņemot angļu un franču valodu, ir grūti nošķirt plurilingual un multilingual.

         (5)  Eiropieši un viņu valodas – īpašā Eirobarometra apsekojuma kopsavilkums, 2012. gads.

         (6)  Pirmā valoda – valodas variants vai varianti, kuri apgūti un lietoti agrā bērnībā (aptuveni līdz divu vai trīs gadu vecumam) un kuros pirmo reizi apgūta spēja lietot cilvēku valodu. Šis termins ir ieteicamāks nekā “dzimtā valoda”, kas bieži ir nepiemērots, jo pirmā valoda ne vienmēr ir tikai mātes valoda (angļu valodā – mother tongue).

         (7)  Komisijas paziņojums par izaugsmes un kohēzijas veicināšanu ES pierobežas reģionos, COM(2017) 534.

         (8)  Eiropas Komisija (2012) – Pirmais Eiropas apsekojums par valodu kompetencēm, kopsavilkums.

         (9)  Eiropas atzinības zīmi valodu apguvē piešķir valstu līmenī un atbalsta ar programmas Erasmus+ starpniecību.

         (10)  Klasisko valodu apguve, piemēram, sengrieķu un latīņu, var būt daļa no izglītojamās personas valodu klāsta.

         (11)  E-mērķsadarbība ir drošā interneta platformā mitināta kopiena, kurā iesaistās skolotāji – no pirmsskolas izglītības līdz pat vidējās izglītības līmenim.

         (12)  Balstoties uz pieredzi un zināšanām, ko ieguvusi Eiropas Padome, minēto sistēmu izstrādājot un atjauninot, un ko ieguvis Eiropas Moderno valodu centrs un Eiropas Komisija, šo darbu izmantojot kopīgi finansētos projektos skolotāju izglītošanas jomā:

         (13)  Patlaban Europass piedāvā rīku savas valodu kompetences novērtēšanai, un tā darbība un efektivitāte tiks izvērtēta Europass lēmuma īstenošanas gaitā.

         PIELIKUMS
         Valodas izpratne skolās – izstrādāt visaptverošas pieejas valodu apguvei
         Ar visaptverošām pieejām valodai varētu veicināt ieteikuma par valodu apguvi īstenošanu. Šajā pielikumā ir apkopoti vairāki pedagoģijas principi un paraugprakses veidi, kuru kopīgais nolūks ir veicināt vispārīgu valodas izpratni skolās un galīgais mērķis – uzlabot valodu apguves rezultātus.
         Valodas mācīšana ir nozīmīgs elements visos mācību priekšmetos, ņemot vērā to, cik daudzveidīgi valodu lieto mācību stundās un cik būtiska ir valodas loma mācību priekšmetu satura apguvē un izpratnē. Labu akadēmiskās valodas prasmju iegūšana ir cieši saistīta ar priekšmeta zināšanu un izpratnes attīstību.
         Valodas izpratne skolās un profesionālās izglītības un apmācības iestādēs varētu veicināt to, ka valodu apguve tiek saprasta kā dinamisks un nepārtraukts process – pirmās valodas un tās dažādo reģistru un stilu apguve norit nepārtraukti un ir cieši saistīta ar citu valodu mācīšanos dažādos prasmju līmeņos, kas atbilst katra izglītojamā apstākļiem, vajadzībām un interesēm.
         Valodas izpratne skolās un profesionālās izglītības un apmācības iestādēs varētu veicināt pārdomas par valodas dimensiju visos skolu organizācijas, mācīšanas un praktisku pasākumu līmeņos: rakstpratības attīstībā, svešvalodu apguvē, priekšmetu mācīšanā un lai atzītu citas valodas, ko skolēni izmanto saziņā ar vecākiem un plašākā skolas vidē, u. c.
         Šādu redzējumu par valodas izpratni var veicināt cieša dažādo skolas kopienas locekļu sadarbība, kas ideālā gadījumā noritētu atbilstoši skatījumam uz skolu kā mācību iestādi vai atbilstoši “visas skolas” pieejai.
         Lai veicinātu valodas izpratni skolās un profesionālās izglītības un apmācības iestādēs, ir noteikti turpmāk minētie paraugprakses piemēri.
         1.   Daudzvalodība skolās un profesionālās izglītības un apmācības iestādēs

                     —

                     Labvēlīga attieksme pret valodu daudzveidību var palīdzēt radīt valodai draudzīgu vidi, kurā vairāku valodu apguvi un lietošanu uzlūko kā bagātību un resursu. Var paplašināt un sekmēt izpratni par valodu apguves nozīmi un izglītības, kognitīvajiem, sociālajiem, starpkultūru, profesionālajiem un ekonomiskajiem ieguvumiem, kurus sniedz plašāka valodu klāsta lietošana.

                     —

                     Valodas kompetences un valodas izpratnes attīstību mācību programmās var integrēt paralēli. Valodu un citu mācību priekšmetu savstarpēja integrēšana var nodrošināt autentiskāku mācīšanos, kas vērsta uz reālām dzīves situācijām.

                     —

                     Izglītojamo motivāciju mācīties valodas var veicināt, sasaistot izglītības saturu ar viņu dzīvi un interesēm – ņemot vērā ikdienēju mācīšanos un veicinot sinerģijas ar aktivitātēm ārpus mācību programmas. Saikni starp valodas lietošanu ikdienas dzīvē un skolām vai profesionālās izglītības un apmācības iestādēm var stiprināt, nodrošinot to, ka tiek atzīta iepriekšējā valodu apguve, un piedāvājot iespēju skolas beigšanas dokumentos iekļaut daudzvalodu kompetenci, kas izriet no ikdienējas mācīšanās (piemēram, ja izglītojamām personām ir migrantu, bēgļu vai divvalodu izcelsme) vai izglītības iegūšanas oficiālajā skolu sistēmā citā valstī, kurā izglītojamais agrāk dzīvojis.

                     —

                     Skolā var piešķirt vērtību visam izglītojamā valodu klāstam, to atbalstīt un izmantot arī kā pedagoģisku resursu visu izglītojamo turpmākajā mācību procesā. Skolēni var cits citam palīdzēt mācīties, izskaidrot savu valodu(-as) un valodas salīdzināt.

                     —

                     Papildus galvenajām pasaulē saziņai lietotajām valodām skolas varētu piedāvāt plašāku valodu klāstu. Jaunu valodu pievienošana apgūstamo valodu klāstam var atšķirties atkarībā no tā, vai valstī ir divas vai vairāk valsts valodas, un no tā, vai ir izteikta interese veicināt kādas kaimiņvalsts valodas mācīšanos.

                     —

                     Partnerību izveide starp agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes iestādēm un skolām pierobežu reģionos veicinās to, ka bērni no agra vecuma mācās kaimiņvalsts valodu, un mazinās valodas barjeras pierobežu reģionos.

                     —

                     Turpināt mudināt skolas un profesionālās izglītības un apmācības iestādes izmantot Eiropas Valodu dienu un Eiropas atzinības zīmi valodu apguvē, lai veicinātu valodu apguvi un valodu daudzveidību. Veicināt skolas zīmes ar konkrētu Eiropas dimensiju, lai sekmētu Eiropas perspektīvu skolām un mācību centriem.

               2.   Efektīva un inovatīva mācīšana, kas sekmē valodu apguvi

                     —

                     Lai sekmētu valodu apguvi, mācīšanu un vērtēšanu, varētu pilnībā izmantot digitālo rīku potenciālu. Ar tehnoloģijām var ievērojami sekmēt valodu klāsta paplašināšanu, nodrošināt iespējas saskarei ar valodu, un tehnoloģijas var būt ļoti noderīgas nolūkā veicināt tās valodas, kuras skolās nemāca. Šajā sakarā būtiski mācību elementi var būt kritiskās domāšanas un plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes attīstīšana un atbilstoša un droša tehnoloģiju izmantošana.

                     —

                     Virtuāla starpskolu sadarbība, izmantojot e-mērķsadarbību un citus virtuālās sadarbības veidus, var sniegt jauniešiem iespēju sekmēt valodu apguvi, sastrādāties ar vienaudžiem no citas valsts un sagatavoties mobilitātei ārzemēs mācību, apmācības vai brīvprātīgā darba nolūkā.

                     —

                     Skolēnu mobilitāte, tostarp Erasmus+ ietvaros, varētu kļūt par pastāvīgu mācību procesa daļu. Tai būtu jāaptver arī virtuāla un plašāka mēroga personāla mobilitāte.

                     —

                     Lai pārraudzītu un novērtētu valodas apguvi, skolotāji, pasniedzēji un izglītojamie var jaukti izmantot diagnostisku, attīstošu un apkopojošu vērtēšanu; lai sekotu līdzi progresam, izmanto individuālus valodu prasmju portfeļus, piemēram, Eiropas Valodu portfeli vai Europass valodu pasi.

               3.   Atbalsts skolotājiem un pasniedzējiem

                     —

                     Moderno valodu pasniedzējus viņu sākotnējās izglītības un/vai turpmākās profesionālās izaugsmes laikā varētu mudināt piedalīties apmaiņas programmās ar valstīm, kurās runā viņu mācītajā valodā. Katrs nesen izglītību beigušais valodu pasniedzējs varētu būt pavadījis, vēlams, pusgadu, mācoties vai mācot ārzemēs.

                     —

                     Skolotāji un pasniedzēji, kuri nemāca modernās valodas, bet gan citus priekšmetus, varētu iegūt valodas izpratni un zināšanas par valodu didaktiku un apgūt stratēģijas, ar kurām palīdzēt izglītojamajiem.

                     —

                     Izmantojot iespējas, ko nodrošina apmaiņas programmas starp dalībvalstīm, valodu mācīšanā varētu iesaistīt valodu asistentus.

                     —

                     Lai nodrošinātu skolotāju profesionālo pilnveidi un informētību par jaunākajām inovācijām pedagoģijā, skolotājiem varētu darīt pieejamas profesionālās kvalifikācijas paaugstināšanas iespējas (izmantojot tīklus, praktizējošas kopienas, apjomīgus valodu kursus tiešsaistē, zināšanu centrus, uz sadarbību balstītas tiešsaistes mācības, sadarbīgu pētniecisko darbību u. c.).

               4.   Partnerības un saiknes plašākā skolas vidē ar mērķi veicināt valodu apguvi

                     —

                     Skolas un profesionālās izglītības un apmācības iestādes varētu sadarboties ar vecākiem attiecībā uz to iespējām atbalstīt bērnus valodu apguvē, jo īpaši gadījumos, kad bērni aug saskarē ar vairāk nekā vienu valodu vai mājās un skolā lieto dažādas valodas.

                     —

                     Skolas un profesionālās izglītības un apmācības iestādes var veidot partnerības ar valodu centriem/valodu laboratorijām, publiskām bibliotēkām, kultūras centriem vai citām kultūras apvienībām, universitātēm un pētniecības centriem, lai radītu iesaistošāku mācību vidi, bagātinātu valodu klāstu, uzlabotu un ieviestu jaunas mācīšanas metodes.

                     —

                     Skolas, profesionālās izglītības un apmācības iestādes un pašvaldības var apvienot resursus nolūkā veidot valodu centrus ar plašāku valodu piedāvājumu, lai saglabātu mazāk runātas valodas un/vai valodas, kuras skolā nemāca.

                     —

                     Sadarbība ar darba devējiem reģiona vai plašākā mērogā var palīdzēt vairot izpratni par daudzvalodu kompetences nozīmi darba dzīvē un palīdzēt nodrošināt, ka efektīvi iegūta daudzvalodu kompetence veicina nodarbināmību.

                     —

                     Pierobežu reģionos varētu veicināt pārrobežu partnerības izglītības un apmācības iestāžu starpā. Studentu, skolotāju, pasniedzēju un administratīvā personāla, kā arī doktorantu un pētnieku mobilitāti varētu atvieglot, piedāvājot informāciju un kursus kaimiņvalstī runātajās valodās. Veicinot daudzvalodību šo pārrobežu partnerību ietvaros, absolventus var sagatavot iesaistei darba tirgū abpus robežai.

                     —

                     Veicināt sadarbību starp skolotāju izglītības iestādēm.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2018. gada 7. decembris) par Iestāžu un filiāļu datu reģistru (ECB/2018/36)

text:
               17.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 21/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2018. gada 7. decembris)
      par Iestāžu un filiāļu datu reģistru
      (ECB/2018/36)
      (2019/C 21/01)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 2. un 5. punktu un 132. panta 1. punkta trešo ievilkumu,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 5.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Iestāžu un filiāļu datu reģistrs (RIAD) ir juridisko vienību un citu statistikas vajadzībām atbilstošo institucionālo vienību atsauces datu kopīgs datu kopums, uz kura vākšanu balsta darbības procesus visā Eurosistēmā un Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) un Vienotā uzraudzības mehānisma (VUM) uzdevumu izpildi. RIAD reģistrēto informāciju sniedz Eurosistēmas dalībnieki un dalībvalstu, kuru valūta nav euro, nacionālās centrālās bankas (NCB), ja šādas NCB brīvprātīgi piedalās RIAD darbībā.

                  (2)

                  Dalībvalstu, kuru valūta nav euro, NCB, kuras piedalās RIAD darbībā, būtu jāsadarbojas vienai ar otru, ar Eurosistēmas NCB un Eiropas Centrālo banku, sniedzot, atjauninot un apstiprinot RIAD reģistrētos atsauces datus par iestādēm saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2018/876 (ECB/2018/16) (1), un saskaņā ar savstarpējības principu jāpiekļūst un jādalās ar datiem par savām iekšzemes iestādēm..

                  (3)

                  Visas ECBS ciešas un efektīvas sadarbības interesēs saistībā ar RIAD pārvaldību un saskaņā ar Pamatnostādnes (ES) 2018/876 (ECB/2018/16) 9. apsvērumu būtu jāpieņem ieteikums, kas papildinātu minēto pamatnostādni.

                  (4)

                  Uz RIAD datu sniegšanu attiecas ECBS konfidencialitātes režīms vai ar statistiku nesaistīto RIAD datu gadījumā – citi konfidencialitātes aizsardzības noteikumi, un uz datu apmaiņu to dalībvalstu starpā, kuru valūta nav euro, var attiekties papildu juridiski ierobežojumi nacionālajā līmenī,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      I.   Definīcija

      Šajā ieteikumā jēdzienam “iestāde” ir Pamatnostādnes (ES) 2018/876 (ECB/2018/16) 2. panta 1. punktā definētā nozīme.
      II.   Statistiskās informācijas sniegšana

      Šī ieteikuma adresāti piemēro Pamatnostādnes (ES) 2018/876 (ECB/2018/16) noteikumus, kas adresēti dalībvalstu kuru valūta ir euro, NCB.
      III.   Nobeiguma noteikums

      Šis ieteikums adresēts dalībvalstu, kuru valūta nav euro, NCB.

         Frankfurtē pie Mainas, 2018. gada 7. decembrī

               ECB prezidents

            Mario DRAGHI

         (1)  Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2018/876 (2018. gada 1. jūnijs) par Iestāžu un filiāļu datu reģistru (ECB/2018/16) (OV L 154, 18.6.2018., 3. lpp.).


title: Padomes Ieteikums (2019. gada 9. jūlijs) par Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētāja iecelšanu

text:
               12.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 9. jūlijs)
      par Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētāja iecelšanu
      (2019/C 235/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 283. panta 2. punktu un 139. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Protokolu Nr. 4 par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem un jo īpaši tā 11. panta 2. punktu,
      AR ŠO IESAKA EIROPADOMEI:
      par Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētāju uz astoņu gadu pilnvaru termiņu no 2019. gada 1. novembra iecelt Christine LAGARDE kundzi.

         Briselē, 2019. gada 9. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. LINTILÄ