title: Ieteikums PADOMES LĒMUMS par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības nodrošināšanu Rumānijai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0199(01)

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 21.4.2009COM(2009) 199 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējās palīdzības piešķiršanu RumānijaiPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības nodrošināšanu RumānijaiIeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējās palīdzības piešķiršanu RumānijaiunPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības nodrošināšanu RumānijaiPASKAIDROJUMA RAKSTSIEVADSPēdējo gadu laikā Rumānija piedzīvoja strauju ekonomisko izaugsmi, vidēji 6,5 % kopš 2002. gada, sasniedzot pat 7,1 % 2008. gadā. Izaugsmi galvenokārt veicināja iekšzemes pieprasījums pēc patēriņa un ieguldījumiem, kā arī ārvalstu finansētu finanšu starpniecības pakalpojumu uzplaukums un spēcīgs algu pieaugums. Liels ārējo aizņēmumu apjoms radīja ārējā parāda ātru uzkrāšanos, 2008. gada beigās sasniedzot 53 % no IKP, un plaša mēroga aizdevumi ārvalstu valūtā palielināja mājsaimniecību un uzņēmumu ienākumu atkarību no pēkšņām valūtas kursa svārstībām. Iekšzemes pieprasījuma spiedienu arvien vairāk pastiprināja procikliska fiskālā politika, valsts neto aizņēmuma apjomam no 1,2 % no IKP 2005. gadā pieaugot līdz 5,4 % no IKP 2008. gadā, neatkarīgi no atkārtotiem Padomes atzinumiem un Komisijas 2008. gada jūnija ieteikuma par politiku, ar ko aicināja veikt fiskālo konsolidāciju un uzlabot budžeta pārvaldību.Globālā ekonomikas lejupslīde un paaugstināta izvairīšanās no riska iekšzemes svārstību dēļ ir ievērojami samazinājusi kapitāla plūsmas uz Rumāniju. Palielinoties spiedienam uz valūtas kursu, kopš 2007. gada augusta valūtas kursa kopējais kritums bija vairāk nekā 30 %. Salīdzinājumā ar rādītāju, kas izteikts ar divciparu skaitli, par pirmajiem trim ceturkšņiem iekšzemes pieprasījums 2008. gada IV ceturksnī samazinājās par vairāk nekā 4 % salīdzinājumā ar iepriekšējā gada attiecīgo periodu ( yoy ), ko galvenokārt izraisīja privātā patēriņa kritums. Turklāt ārējo konkurētspēju un ražīguma attīstību kavēja lēnā strukturālo reformu īstenošana, kuras uzsāka kopš pievienošanās ES. Valdība arī saskaras ar aizvien lielākām grūtībām obligāciju tirgū, ko gandrīz pilnībā veido īstermiņa vērtspapīri, un vidējā likme kopš pagājušā gada ir palielinājusies aptuveni par 300 bāzes punktiem.Ņemot vērā šos apstākļus, Rumānijas iestādes[1] 2009. gada 6. martā lūdza EK atbalstu maksājumu bilancei un ar līdzīgu lūgumu vērsās arī SVF un Pasaules bankā. Lai arī pašlaik Rumānijā nav smagas krīzes, minētās institūcijas uzskata, ka šajā posmā ir pamatoti piešķirt ārējo finansiālo atbalstu, lai uzlabotu Rumānijas ārvalstu valūtas rezerves, paredzot ievērojamas grūtības ārējā finansējumā valsts un privātajā sektorā nākamajos divos gados. Īstenojot programmu, arī nostiprinātu uzticību Rumānijas spējai izpildīt tās ārējās saistības.Komisija kopā ar Padomes prezidentvalsti 9. martā paziņoja, ka ES ir gatava kopā ar SVF piedalīties saskaņotas finansējuma paketes nodrošināšanā, lai stiprinātu Rumānijas maksājumu bilances stabilitāti. Tomēr tika uzsvērts, ka finansiālā palīdzība ir atkarīga no Rumānijas iestāžu pārliecinošas apņemšanās īstenot atbalsta politikas programmu.Pamatojoties uz apspriedēm ar Komisiju un SVF, Rumānijas iestādes nosūtīs Komisijai un SVF priekšlīgumu, kurā informēs par ekonomikas stabilizācijas programmas galvenajiem elementiem. Padome piešķirs Rumānijai finansiālo palīdzību tikai tad, ja tā būs saņēmusi šādu priekšlīgumu. Stabilizācijas programmas galvenais mērķis ir mazināt sekas, ko izraisījis privātā kapitāla ieplūdes krass samazinājums, un vienlaikus īstenot politikas pasākumus, lai novērstu ārējo un fiskālo nelīdzsvarotību, kā arī stiprināt finanšu sektoru. Saskaņā ar šo programmu deviņu lielāko ārvalstīm piederošu banku mātesuzņēmumi, kuri darbojas Rumānijā, apņēmās izpildīt saskaņotas saistības saglabāt savas vispārējās pozīcijas (pamatkapitālu un spēkā esošos aizdevumus) Rumānijā un vajadzības gadījumā nodrošināt papildu kapitālu.MAKROEKONOMISKāS NORISES UN PROGNOZESPēc spēcīgas IKP izaugsmes vairāku gadu gaitā (kopš 2002. gada — vidēji 6,5 % gadā) 2008. gada IV ceturksnī novērots krass izaugsmes kritums līdz 2,9 % yoy . To galvenokārt veicināja privātā patēriņa samazināšanās par gandrīz 4 % yoy vienlaikus ar banku aizdevumu gandrīz pilnīgu pārtraukšanu. Bruto ieguldījumi pamatkapitālā krasi samazinājās no vairāk nekā 30 % yoy I ceturksnī līdz mazāk par 3 % IV ceturksnī. Piedāvājuma sektorā lejupslīdi izraisīja samazinājums rūpniecības nozarē par aptuveni 8 %, pēc 5,5 % pieauguma 2008. gada I ceturksnī. Celtniecības un pakalpojumu sektorā arī novērota strauja lejupslīde.Arī iekšzemes pieprasījuma krasā pazemināšanās IV ceturksnī izraisīja importa apjoma kritumu, ikgada izaugsmes rādītāji gada beigās samazinājās (-18 % yoy ), uzrādot aizvien lielāku lejupslīdi 2009. gada janvārī (-28% yoy , izsakot Rumānijas lejās). Būtiski samazinājās arī eksporta apjomi (-8 % yoy 2008. gada decembrī un -13 % 2009. gada janvārī). Kopumā tekošā konta deficīts aizvien saglabājās augstā līmenī, no 13,5 % no IKP 2007. gadā sarūkot tikai līdz 12,3 % no IKP 2008. gadā. Attiecībā uz finansējumu ārvalstu tiešie ieguldījumi (ĀTI) sedza aptuveni 54 % no tekošā konta deficīta 2008. gadā. Atlikušos līdzekļus galvenokārt finansēja, izmantojot ārējo parādu (galvenokārt privātajā sektorā), kas 2008. gada beigās pieauga aptuveni līdz 53 % no IKP.-  Ekonomiskā uzplaukuma laikā darbaspēka trūkums, ko izraisīja plašas emigrācijas plūsmas, un salīdzinoši liela daļa nekvalificēta darbaspēka veicināja algu un cenu spirāles veidošanos, algu pieaugumam pārsniedzot nelielo ražīguma pieaugumu. Algu pieaugums saglabājās stabils 2008. gada pirmajos divos ceturkšņos (nominālajām algām palielinoties par aptuveni 25 % yoy ), bet pēc tam samazinājās, 2009. gada janvārī sarūkot līdz 13 % yoy . Neraugoties uz preču un pārtikas cenu kritumu, PCI inflācija atkal pieauga no 6,3 % 2008. gada decembrī līdz 6,9 % 2009. gada februārī, jo nominālais faktiskais maiņas kurss šajā periodā samazinājās par 8 %.Ņemot vērā saimnieciskās darbības kraso lejupslīdi 2008. gada IV ceturksnī un iespējamo turpmāko pasaules ekonomiskās situācijas pasliktināšanos, paredzams, ka samazinājuma dēļ patēriņa un ieguldījumu sektorā IKP izaugsme 2009. gadā būs negatīva, t.i., aptuveni -4%, ko daļēji kompensēs ar ārējā deficīta korekciju.VALSTS FINANSESPieprasījuma uzplaukuma periodā, no 2005. līdz 2008. gadam, neievērojot atkārtotus ieteikumus Padomes 2008. februāra atzinumos par Rumānijas konverģences programmu un Komisijas 2008. gada jūnija ieteikumu par politiku, Rumānija īstenoja prociklisku fiskālo politiku, faktiskais deficīts pieauga no 1,2 % no IKP 2005. gadā līdz 5,4 % no IKP 2008. gadā, vidējais reālais IKP pieaugums bija 6,5 %. Šādas sekas radās galvenokārt nepilnīgas vispārējās budžeta plānošanas un izpildes dēļ. Papildu ieņēmumi parasti tika izlietoti, veicot budžeta grozījumus gada laikā, un netika veidoti nekādi papildu ietaupījumi gadījumam, ja situācija pasliktinātos. Nepilnības valsts pārvaldē arī veicināja atkārtotu plānu neizpildi saistībā ar kapitālizdevumiem, un daļu no līdzekļiem, kas bija paredzēti ieguldījumam, vēlāk novirzīja tādiem kārtējiem izdevumiem kā algas valsts sektorā un sociālie pārvedumi. Atalgojuma pieaugums valsts sektorā izraisīja atalgojuma pieaugumu privātajā sektorā, un atalgojuma līmenis bija augstāks valsts sektorā. Laikposmā no 2005. līdz 2008. gadam algu izmaksas valsts sektorā nominālajā izteiksmē divkāršojās. Visbeidzot, lieli izdevumu apjomi reģistrēti gada pēdējās nedēļās, nopietni ietekmējot budžeta uzticamību un paredzamību. Neraugoties uz Komisijas 2008. gada jūnija ieteikumiem par politiku, nav notikusi nekāda virzība saistošas vidēja termiņa fiskālās programmas īstenošanā.Valdības iesniegtajā un februāra beigās Parlamenta pieņemtajā 2009. gada budžetā ietverti vairāki pasākumi, kuru mērķis ir samazināt deficītu no 5,4 % no IKP 2008. gadā līdz 2,0 % no IKP 2009. gadā, pieņemot, ka reālā IKP izaugsme būs 2,5%. Pasākumi ietver nepieņemšanu darbā un dažādu prēmiju likvidēšanu valsts sektorā, izdevumu samazināšanu preču un pakalpojumu sektorā, algu palielināšanas ierobežošanu valsts sektorā un pensiju indeksāciju atbilstīgi inflācijai, nevis algas izmaiņām. No otras puses, valdība plāno būtiski palielināt publisko ieguldījumu. Tomēr jau budžeta pieņemšanas dienā bija skaidrs, ka šāds deficīta mērķis nebija reālistisks, jo īpaši ņemot vērā to, ka pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs un ieņēmumu prognozes bija pārāk optimistiskas. Turklāt ar izdevumiem saistītu pasākumu īstenošana ir pakļauta iespējamiem riskiem, jo nav izstrādāta visaptveroša izdevumu politikas reforma.FINANšU TIRGIRumānijas finanšu sistēmā dominē banku nozare, kura pēdējos pāris gados attīstījusies ļoti strauji. Kopējais neto aktīvu apjoms Rumānijas banku nozarē 2008. gada beigās sasniedza 315 miljardus Rumānijas leju (62 % no IKP). Bankas lielākoties pieder ārvalstniekiem. 2008. gada decembrī kredītiestādes ar dominējošu ārvalstu kapitālu (tostarp ārvalstu banku filiāles) kontrolēja aptuveni 88 % no visu Rumānijā darbojošos kredītiestāžu kopējiem neto aktīviem. Visvairāk Rumānijā ir pārstāvētas Austrijas, Grieķijas, Francijas un Itālijas bankas.Dažu pēdējo gadu laikā Rumānijas banku nozare veicināja strauju kredītu pieaugumu, un aizdevumu/noguldījumu attiecība 2008. gadā pieauga līdz 122 %. Lai arī kredītu pieauguma sākotnējais līmenis bija zems, aizdevumu palielinājums galvenokārt ārvalstu valūtā (aptuveni 59 % no kopējā iekšzemes kredīta privātajā sektorā 2009. gada janvārī) noteica to, ka Rumānijas banku nozare kļuva lielā mērā atkarīga no ārvalstu finansējuma. 2008. gada otrajā pusē aizdevumu izsniegšana krasi samazinājās, gada kredītu pieaugumam samazinoties no vairāk nekā 60 % 2008. gada jūnijā līdz 36,5 % 2008. gada decembrī.Lai arī pašlaik šķiet, ka banku nozare ir salīdzinoši stabila un ar labu kapitāla nodrošinājumu (kapitāla pietiekamības rādītājs 2008. gada beigās bija 12,3 %), finansiālā stabilitāte Rumānijā varētu tikt apdraudēta. Tā kā makroekonomiskā situācija pasliktinās, visticamāk, turpmākajos mēnešos strauji paaugstināsies ienākumus nenesošu kredītu procents. Turklāt, tā kā Rumānijas privātais sektors ir lielā mērā atkarīgs no aizdevumiem ārvalstu valūtā, jebkāda turpmāka vietējās valūtas— lejas —vērtības pazemināšanās nopietni ietekmētu mājsaimniecību un uzņēmumu bilances.MAKSāJUMU BILANCE UN āRēJāS FINANSēšANAS PRASīBASRumānijas ekonomikas uzplaukumam pēdējos gados bija raksturīga liela ārējā nesabalansētība un neilgtspējīga ārēju saistību uzkrāšanās. Tekošā konta deficīts palielinājās no 5,8 % no IKP 2004. gadā līdz 13,5 % no IKP 2007. gadā, un saglabājās virs 12 % no IKP 2008. gadā. Tādējādi bruto ārējais parāds sasniedza 55 % no IKP 2008. gada beigās.Rumānijas finanšu tirgos dominēja nepārtraukts spiediens kopš 2008. gada oktobra sākuma. Parādsaistību atmaksa, Rumānijas ekonomikas vājie pamati un augstas riska pakāpes obligācijas ( sub-investment grade ) spēcīgi ietekmē valūtas, starpbanku, vērtspapīru un obligāciju tirgus. Ir sagaidāms, ka saglabāsies ievērojamas problēmas ārējā finansējuma jomā, jo ir pamats domāt, ka ārvalstu tiešie ieguldījumi un cita veida ienākošās plūsmas finanšu un kapitāla kontos 2009.–2011. gadā pilnībā nesegs pastāvīgo tekošā konta deficītu (tas gan samazinās) un vajadzību atjaunot ievērojama apjoma īstermiņa un ilgtermiņa parādus ārvalstu valūtā.Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Rumānijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta. Tādēļ Komisija iesaka Padomei pieņemt lēmumu par savstarpējas palīdzības piešķiršanu. Lēš, ka kopējās finansējuma vajadzības līdz 2011. gada I ceturksnim sasniegs aptuveni 20 miljardus euro. Minētajā summā ietilpst finansējums paredzamajam turpmākajam tekošā konta deficītam, nepilnīgai to aizdevumu atjaunošanai, kuriem tuvojas maksājumu termiņš, dažiem kapitāla aizplūdumiem un oficiālo starptautisko rezervju uzkrāšanai saprātīgā līmenī. Var pieņemt, ka pēc tam, kad tiks piešķirta savstarpējā palīdzība, ārvalstu bankas simtprocentīgi atjaunos aizdevumus, kas ir saskaņā ar galveno ārvalstu banku nodomiem saglabāt pieejamību Rumānijā (kā to apliecina to 2009. gada 26. marta kopīgais paziņojums); tāpat pieņem, ka 2009. gadā atjaunos 50 % no korporatīvajiem mātesuzņēmumu ārējiem aizdevumiem un no Rumānijas banku ārējiem aizņēmumiem. Attiecībā uz 2010. un 2011. gadu pieņem, ka tiks atjaunotas visas (100%) saistības pret ārvalstīm, kam pienācis atmaksas termiņš, kas atbilst gaidāmajai finanšu tirgu stabilizācijai, un ka atsāksies Rumānijas galveno eksporta tirgu atveseļošanās. Neraugoties uz to, ka izvirzīts mērķis panākt pietiekami lielas ārvalstu valūtas rezerves (vairāk nekā 100 % no īstermiņa ārējā parāda, kas vēl atmaksājams), pieņēmumi par citiem kapitāla aizplūdumiem, piemēram, nerezidentu depozītu aizplūdumu, tirdzniecības kredītu samazināšanos un portfeļieguldījumu aizplūdumu, ir piesardzīgi, lai aprēķinos paredzētu papildu rezervi. Pieņemts, ka IKP pieaugums 2009. gadā būs 4 % un 2010. gadā — 0 %. Lēš, ka tekošā konta deficīts 2009. gadā būs 7½% no IKP un 2010. gadā — 6½% no IKP.ES ATBALSTS SASKAņā AR MAKSāJUMU BILANCES PALīDZīBAS MEHāNISMU Kā DAļA NO STARPTAUTISKā ATBALSTATā kā Rumānijā ir radušās nopietnas maksājumu bilances problēmas, un tikai gadījumā, ja Rumānijas varas iestādes cieši apņemas īstenot plašu fiskālās, finanšu sistēmas un strukturālo pielāgojumu programmu, Komisija pēc konsultēšanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju 2009. gada 17. martā iesaka Padomei piešķirt savstarpējo palīdzību, kā paredzēts Līguma 119. pantā.Turklāt pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju Komisija arī ierosina, ka pēc tam, kad pēc Komisijas priekšlikuma būs pieņemts minētais Padomes lēmums par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai, Padomei būtu jāpieņem lēmums, ar kuru Rumānijai no dalībvalstīm paredzētā ES palīdzības mehānisma (ko reglamentē Padomes 2002. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002) piešķir vidēja termiņa finansiālu palīdzību līdz 5 miljardu euro apmērā, lai sekmētu tās maksājumu bilances ilgtspējīgumu.Pašreizējos apstākļos, ko raksturo kapitāla ieplūdes samazinājums un liela ārējā un fiskālā nelīdzsvarotība, būtu lietderīgi Rumānijai piešķirt vidēja termiņa finansiālo palīdzību saskaņā ar palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (ņemot vērā Regulu (EK) Nr. 332/2002). Tiešais mērķis ir sekmēt ārējā deficīta pienācīgu korekciju, tādējādi atvieglojot pārmērīgu spiedienu uz valūtas kursu, kas pretējā gadījumā izraisītu smagas sekas uzņēmumu bilancēs un mājsaimniecību kontos, radot straujāku recesiju un grūtības banku sektorā.Ir novērtēts, ka kopējās finansējuma vajadzības līdz 2011. gada I ceturksnim ir 20 miljardi euro. ES palīdzību Rumānijai piešķir līdztekus SVF atbalstam saskaņā ar rezerves vienošanos par aizdevumu 11,40 miljardu SDR apmērā (aptuveni 12,95 miljardi euro, 1085 % no Rumānijas SVF kvotas). Papildu daudzpusēju atbalstu 2 miljardu euro apmērā nodrošinās šādā veidā: papildus ierastajai aizdevumu izsniegšanai Pasaules banka piešķirs 1 miljardu euro, un EIB un ERAB — kopā 1 miljardu euro.2009. gada 26. martā mātesuzņēmumi deviņām lielākajām ārvalstu bankām, kas darbojas Rumānijā, kopīgi apņēmās saglabāt savu vispārējo pieejamību Rumānijā programmas periodā un atbalstīt savus meitasuzņēmumus Rumānijā, lai saglabātu to finansiālo stabilitāti tirgus satricinājumu un ekonomiskās lejupslīdes apstākļos. Minētās saistības atkārtoti apstiprinās, proti, galvenās iesaistītās bankas nosūtīs individuālas atbalsta vēstules Rumānijas Valsts Bankai (RVB), kura kopā ar valsts uzraudzības iestādēm cieši pārraudzīs, kā tiek izpildītas saistības. ES finansiālo palīdzību nodrošina, atbalstot Rumānijas iestāžu ciešo apņemšanos īstenot visaptverošu ekonomikas programmu. Par šo programmu vienošanās panākta kopā ar Rumānijas iestādēm.Komisijai, organizējot vizītes un izskatot Rumānijas iestāžu regulāri iesniegtos ziņojumus, kopā ar EFK regulāri jāpārbauda, vai tiek ievēroti ekonomiskās politikas nosacījumi, saskaņā ar kuriem šī palīdzība piešķirta. Visā programmas īstenošanas gaitā Komisija arī sniegs ieteikumus par politiku un tehnisku palīdzību konkrētās jomās. Minētās programmas galvenie elementi ir šādi.a) Fiskālā konsolidācijaValdība ir apņēmusies veikt papildu fiskālos pielāgojumus, lai panāktu korekciju 1,1 % no IKP papildus pasākumiem, ar kuriem nodrošina korekciju 3 % no IKP un kuri iekļauti 2009. gada februārī pieņemtajā 2009. gada budžetā. Pamatojoties uz papildu budžeta pasākumiem un uz to, ka pārskatītajā prognozē konstatēts samazinājums par 4 % no IKP 2009. gadā, iestāžu mērķis ir panākt, lai kopējais valsts deficīts būtu 5,1 % no IKP, norādot uz to, ka salīdzinājumā ar 2008. gada rezultātiem tiks veikts nozīmīgs strukturālais pielāgojums. Ņemot vērā izmaiņas ekonomiskajā situācijā un turpmākos pasākumus, Parlaments 2009. gada II ceturksnī apstiprinās grozīto 2009. gada budžetu.Fiskālo konsolidāciju veiks galvenokārt attiecībā uz izdevumiem. Valdības primāros izdevumus samazinās par papildu 0,85 procentu punktiem no IKP salīdzinājumā ar 2009. gada budžetā sākotnēji noteikto rādītāju. To panāks i) samazinot sabiedriskā sektora algu izdevumus (par paredzētajiem 4 – 4½% salīdzinājumā ar 2008. gada līmeni), atliekot 2009. gadā paredzēto sabiedriskā sektora algu kopējo pieaugumu (kopā — par 5 %) vai veicot līdzvērtīgu nodarbināto skaita samazinājumu un samazinot nodarbinātību sabiedriskajā sektorā, tostarp aizpildot tikai 1 no 7 atbrīvotajām amatvietām; ii) vēl vairāk samazinot izdevumus par precēm un pakalpojumiem un par subsīdijām publiskiem uzņēmumiem; iii) nelielā mērā samazinot kapitāla izdevumus attiecībā uz tādām vienībām kā transporta līdzekļi un biroja aprīkojums, kā arī izstrādājot reālistisku grafiku ES atbalstītiem ieguldījumu projektiem. Tomēr lēš, ka 2009. gadā būtiski pieaugs ieguldījums publiskajā sektorā salīdzinājumā ar 2008. gadu (aptuveni 6½ % no IKP 2009. gadā salīdzinājumā ar 5¾% no IKP 2008. gadā). Attiecībā uz ieņēmumiem paredzams, ka papildu 0,25 % no IKP radīs pasākumi, kuru mērķis ir atcelt noteiktus nodokļu atvieglojumus un kompensācijas (jo īpaši attiecībā uz dienesta automašīnām, kā arī pārvērtētu pamatlīdzekļu vērtības samazināšanu). Valdība ir apņēmusies turpināt fiskālo konsolidāciju, kuras pamatā ir izdevumu faktori, un turpmāk samazināt deficītu līdz 4,1 % no IKP 2010. gadā, savukārt 2011. gadā — līdz mazāk par 3 % no IKP.Programmas īstenošanas gaitā Komisija sniegs regulārus norādījumus un konsultācijas Rumānijas iestādēm, lai nodrošinātu deficīta ilgtspējīgu korekciju.b) Fiskālās pārvaldības reformaTiks īstenoti pasākumi budžeta stratēģijas un procedūras uzlabošanai, jo tas sekmēs budžeta deficīta samazināšanas ilglaicīgumu. Galvenais aspekts būs likums par fiskālo atbildību, kas cita starpā paredzēs izstrādāt procedūras uzlabotai daudzgadu budžeta izveidei, noteikt ierobežojumus budžeta grozīšanai gada gaitā un paredzēt fiskālos noteikumus, lai uzlabotu budžeta izpildi un panāktu pilnīgu atbilstību SIP noteiktajām prasībām. Ar minēto likumu jāizveido arī fiskālā padome, lai nodrošinātu neatkarīgu un kvalificētu pārbaudi.Lai uzlabotu budžeta uzticamību un paredzamību, tiks restrukturizēta atalgojuma sistēma sabiedriskajā sektorā, tostarp vienādojot un vienkāršojot algu skalu un reformējot prēmiju sistēmu. To darīs, lai risinātu būtiskākās problēmas atalgojuma sistēmā sabiedriskajā sektorā: no kopējā atalgojuma pārāk lielu daļu veido prēmijas, nav vienotas algu skalas un ir pārāk daudz likumu, kuri reglamentē algas kompensācijas sistēmas dažādās daļās.Lai palīdzētu uzlabot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, tiks reformēti pensiju sistēmas galvenie elementi. Izmaiņas paredz virzīties uz valsts pensiju indeksāciju atbilstīgi patēriņa cenām un ierobežot pensiju patstāvīgu palielināšanu, pakāpeniski noteikt lielāku pensionēšanās vecumu nekā pašreizējos plānos (īpaši attiecībā uz sievietēm), ņemot vērā mūža ilguma izmaiņas. Turklāt noteiks, ka sabiedriskā sektorā strādājošo grupām, uz kurām pašlaik neattiecas pensiju iemaksas, pakāpeniski šādas iemaksas būs jāveic. Programmā paredzēts turpināt īstenot otro pensiju līmeni, regulāri paaugstinot iemaksas, kā sākotnēji plānots.c) Monetārā un finanšu sektora politikaMonetārā politika arī turpmāk tiks orientēta uz cenu stabilitāti un Rumānijas Valsts Bankas noteiktā inflācijas mērķa sasniegšanu (pašlaik 3,5% ±1 % 2009. gada beigās). Attiecībā uz finanšu sektoru Rumānijas Valsts Banka veiks „stresa testus” atsevišķu banku bilancēm un aizdevumu portfeļiem saskaņā ar dažādiem scenārijiem, ievērojot ES pamatnostādnes par novērtēšanu, kuras izmantos, lai novērtētu pašu kapitāla iespējamo pieaugumu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka maksātspējas koeficienti saglabājas virs 10 % rādītāja visā programmas laikā. Tiklīdz „stresa testi” būs pabeigti, saskaņā ar saistībām pienācīgi atbalstīt savus meitasuzņēmumus (kā to apliecina to 2009. gada 26. marta kopīgais paziņojums) banku mātesuzņēmumiem pieprasīs līdz 2009. gada septembra beigām nodrošināt pietiekamus līdzekļus, lai segtu iespējamās nepilnības, kas konstatētas, veicot „stresa testus”.Turklāt programmā paredzēts grozīt banku un likvidācijas likumus, lai varētu laikus un efektīvi reaģēt uz satricinājumiem banku nozarē. Grozījumu galvenais mērķis ir palielināt to banku administratoru pilnvaras, kam noteikts īpašs administratīvais režīms. Līdztekus banku jautājumiem ar citiem pasākumiem centīsies nostiprināt Rumānijas Valsts Bankas pilnvaras, lai tā varētu pieprasīt, ka banku nozīmīgākie akcionāri palielina akciju kapitālu un finansiāli atbalsta banku, un lai tā varētu aizliegt vai ierobežot peļņas sadali. Pastiprinās finanšu pārraudzību atbilstīgi attiecīgajiem ES tiesību aktiem. Turklāt tiks ieviestas konkrētākas prasības ziņošanai par likviditāti un, kad būs pienācis īstais brīdis, tiesību aktos noteikto minimālo kapitāla pietiekamības rādītāju palielinās no 8 % līdz 10 %. Turklāt tiks grozītas procedūras attiecībā uz depozītu garantiju aktivizēšanu, lai vienkāršotu un paātrinātu izmaksāšanu. Saskaņā ar grozījumiem depozītu garantiju aktivizēs pēc Rumānijas Valsts Bankas lēmuma 21 dienas laikā. Visbeidzot, lai nodrošinātu pietiekamu likviditāti, Rumānijas Valsts Banka ir apņēmusies paplašināt to aktīvu loku, kas ir pieņemami kā nodrošinājums.d) Strukturālās reformasEkonomikas programmā ietvers arī strukturālus reformas pasākumus saskaņā ar tām politikas jomām, kuras ietvertas konkrētos ieteikumos Rumānijai, kurus sniegusi Padome Lisabonas stratēģijas kontekstā. Reformas ietver tādus politikas virzienus, ar kuriem paredzēts uzlabot valsts pārvaldes efektivitāti un rezultativitāti, uzlabot valsts izdevumu kvalitāti, pienācīgāk izmantot un intensīvāk apgūt ES līdzekļus, uzlabot uzņēmējdarbības vidi, kā arī apkarot nelegālu darbu. Komisija arī sekmē vietējās kapacitātes palielināšanu ar strukturālo fondu starpniecību, īpašu daļu no tiem paredzot tehniskajai palīdzībai.Šī programma ir minēta ekonomiskās politikas nosacījumos, kas ir ietverti Komisijas ieteikumā Padomes lēmumam. Ekonomikas politikas detalizēti nosacījumi saistībā ar ES aizdevumu izmaksām tiks noteikti saprašanās memorandā, kas noslēdzams ar Rumānijas iestādēm. Šo programmu arī pilnībā atspoguļos atjauninātajā Rumānijas konverģences programmā.Ierosinātais lēmuma darbības termiņš būtu trīs gadus pēc stāšanās spēkā. Lai nodrošinātu vajadzīgo elastīgumu pašreizējos tirgus apstākļos, tiek ierosināts atļaut izmantot procentu mijmaiņas darījumus aizdevumu operācijām, kas finansē aizdevumu. Lai neapdraudētu ES budžetu, iespējamā mijmaiņas darījuma partneriem būtu jābūt ar visaugstāko kredītkvalitāti.Saskaņā ar noteikumiem Komisijas 2009. gada 8. aprīļa priekšlikumā Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm, Komisijai, tostarp Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai un Eiropas Revīzijas palātai ir tiesības nosūtīt savus ierēdņus vai pienācīgi pilnvarotus pārstāvjus, lai veiktu tehniskas vai finanšu kontroles, vai revīziju, ko tā uzskata par vajadzīgu attiecībā uz šādas palīdzības pārvaldību. Tiek nodrošināta tādu iespējamo un faktisko krāpšanas un pārkāpumu gadījumu, korupcijas gadījumu vai jebkuru citu nelikumīgu darbību izmeklēšana un atbilstīgas turpmākas darbības veikšana, kuri saistīti ar EK maksājumu bilances palīdzības pārvaldīšanu un ir pretstatā EK finanšu interesēm. Par visiem šādiem gadījumiem, kā arī par attiecīgajiem pasākumiem, kurus veikušas valsts kompetentās iestādes, nekavējoties ziņos Komisijai. Arī saprašanās memorandā un aizdevuma līgumā ietvers jaunos tehniskos noteikumus, kuri paredzēti Komisijas priekšlikumā Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 332/2002.Līdztekus tam, ka šīs programmas priekšnosacījums ir attiecīgas politikas īstenošana, Komisija arī turpmāk uzraudzīs, kā sokas ar tiesu reformu un korupcijas apkarošanu saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu. Šī mehānisma darbības ilgums nav atkarīgs no palīdzības programmas ilguma. 2009. gada februāra vidusposma ziņojumā secināts, ka Rumānijas iestādēm ar jaunu sparu jāatsāk tiesu reforma un cīņa pret korupciju, lai labotu nesenajos mēnešos piedzīvotās lejupslīdes tendences. Konkrēti tas nozīmē, ka jāpieņem kodeksi, kas vajadzīgi, lai pilnveidotu tiesību sistēmu, un, ātri izskatot konkrētas augsta līmeņa korupcijas lietas, jāparāda, ka tiesību sistēma spēj neatkarīgi un efektīvi īstenot tiesību aktus.Līdztekus tam, ka šīs programmas priekšnosacījums ir attiecīgas politikas īstenošana, Komisija arī turpmāk uzraudzīs pirsmpievienošanās un pēcpievienošanās ES pārvedumu pareizu izmantošanu, cita starpā veicot atbilstības novērtējumus un regulāru pārskatīšanu.IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējās palīdzības piešķiršanu RumānijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 119. pantu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,tā kā:1.  Rumānijas kapitāla un finanšu tirgos pēdējā laikā novērota aizvien lielāka spriedze, kas atspoguļo pasaules ekonomisko lejupslīdi un augošās bažas par Rumānijas ekonomikas stabilitāti, jo tai ir liels ārējais deficīts, turklāt turpina palielināties budžeta deficīts. Palielinājies arī spiediens uz valūtas kursu, kas var ievērojami apdraudēt banku nozares stabilitāti.2.  Šādos apstākļos Rumānijas valdība un Rumānijas Valsts Banka (RVB) ir sagatavojušas daudzpusīgu stratēģiju, kas nostiprinātu makroekonomikas politiku un samazinātu spriedzi finanšu tirgos; šī stratēģija izklāstīta priekšlīgumā, kuru Komisija saņēma […]. Minētās ekonomiskās programmas stūrakmens ir fiskālā deficīta samazināšana no 5,4 % no IKP 2008. gadā līdz 5,1 % no IKP 2009. gadā un līdz mazāk par 3 % no IKP līdz 2011. gadam. Tiks īstenoti pasākumi budžeta stratēģijas un procedūras uzlabošanai, jo tas sekmēs budžeta deficīta samazināšanas ilglaicīgumu. Šī ekonomikas programma un jo īpaši tajā ietvertie mērķi attiecībā uz budžetu tiks iestrādāti valsts budžetā, kā arī konverģences programmā.3.  Padome regulāri pārskata Rumānijas īstenoto ekonomikas politiku, proti, kad tiek sagatavoti ikgadējie pārskati par Rumānijas atjaunināto konverģences programmu un valsts reformu programmas īstenošanu un kārtējais pārskats par Rumānijas sekmēm, kas ietverts konverģences ziņojumā un ikgadējā progresa ziņojumā.4.  Ir sagaidāms, ka saglabāsies ievērojamas problēmas ārējā finansējuma jomā, jo ir pamats domāt, ka ārvalstu tieši ieguldījumi un cita veida ienākošās plūsmas finanšu un kapitāla kontos 2009.–2011. gadā pilnībā nesegs pastāvīgo tekošā konta deficītu (tas gan samazinās) un vajadzību atjaunot ievērojama apjoma īstermiņa un ilgtermiņa aizņēmumus ārvalstu valūtā. Lēš, ka kopējās ārējā finansējuma vajadzības līdz 2011. gada I ceturksnim sasniegs aptuveni 20 miljardus euro. Var pieņemt, ka pēc tam, kad tiks piešķirta savstarpējā palīdzība, ārvalstu bankas simtprocentīgi atjaunos aizdevumus, kas ir saskaņā ar galveno ārvalstu banku nodomiem saglabāt pieejamību Rumānijā (kā to apliecina to 2009. gada 26. marta kopīgais paziņojums); tāpat pieņem, ka 2009. gadā atjaunos 50 % no korporatīvajiem mātesuzņēmumu ārējiem aizdevumiem un no Rumānijas banku ārējiem aizņēmumiem. Attiecībā uz 2010. un 2011. gadu pieņem, ka tiks atjaunotas visas (100%) saistības pret ārvalstīm, kam pienācis atmaksas termiņš, kas atbilst gaidāmajai finanšu tirgu stabilizācijai, un ka atsāksies Rumānijas galveno eksporta tirgu atveseļošanās. Neraugoties uz to, ka izvirzīts mērķis panākt pietiekami lielas ārvalstu valūtas rezerves (vairāk nekā 100 % no īstermiņa ārējā parāda, kas vēl atmaksājams), pieņēmumi par citiem kapitāla aizplūdumiem, piemēram, nerezidentu depozītu aizplūdumu, tirdzniecības kredītu samazināšanos un portfeļieguldījumu aizplūdumu, ir piesardzīgi, lai aprēķinos paredzētu papildu rezervi.5.  Rumānijas iestādes Eiropas Savienībai un starptautiskām finanšu institūcijām ir lūgušas ievērojamu finansiālu palīdzību, lai atbalstītu maksājumu bilances ilgtspējību un atjaunotu pienācīgu starptautisko valūtas rezervju apjomu.6.  Rumānijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, tāpēc savstarpējā palīdzība, kuru steidzamā kārtā piešķir Kopiena, ir pamatota,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsKopiena piešķir Rumānijai savstarpēju palīdzību.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu RumānijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002[2], ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm, un jo īpaši tās 3. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju (EFK),tā kā:7.  Padome ar lēmumu […] ir nolēmusi piešķirt Rumānijai savstarpēju palīdzību.8.  Neraugoties uz cerētajiem uzlabojumiem tekošā konta bilancē, saskaņā ar Komisijas, SVF un Rumānijas iestāžu 2009. gada marta aprēķiniem līdz 2011. gada I ceturksnim Rumānijai būs vajadzīgs ārējais finansējums aptuveni 20 miljardu euro apmērā, jo — kā liecina jaunākās norises finanšu tirgos — ir iespējama kapitāla un finanšu konta stāvokļa strauja pasliktināšanās.9.  Ir pamatoti, izmantojot vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 332/2002, piešķirt Rumānijai Kopienas atbalstu līdz 5 miljardiem euro. Šī palīdzība jāsniedz līdztekus Starptautiskā Valūtas fonda aizdevumam 11,40 miljardu SDR apmērā (apmēram 12,95 miljardi euro) saskaņā ar rezerves vienošanos, ko plānots apstiprināt 2009. gada 6. maijā. Arī Pasaules banka ir piekritusi Rumānijai izsniegt aizdevumu 1 miljarda euro apmērā, savukārt EIB un ERAB sniegs papildu atbalstu — pavisam 1 miljardu euro.10.  Kopienas palīdzība jāpārvalda Komisijai. Saprašanās memorandā ir jāiekļauj konkrētie ekonomikas politikas nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās ar Rumānijas iestādēm pēc konsultācijām ar EFK. Sīkāki finanšu nosacījumi aizdevuma līgumā ir jāprecizē Komisijai.11.  Komisijai, organizējot vizītes un izskatot Rumānijas regulāri iesniegtos ziņojumus, regulāri jāpārbauda, vai tiek ievēroti ekonomiskās politikas nosacījumi, ar kuriem saskaņā šī palīdzība piešķirta.12.  Visā programmas īstenošanas gaitā Komisija sniegs ieteikumus par politiku un tehnisku palīdzību konkrētās jomās.13.  Eiropas Revīzijas palātai ir tiesības veikt jebkādas finanšu kontroles vai revīziju, ko tā uzskata par vajadzīgu attiecībā uz šādas palīdzības pārvaldību. Komisijai, tostarp Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai, ir tiesības nosūtīt savus ierēdņus vai pienācīgi pilnvarotus pārstāvjus, lai veiktu tehniskas vai finanšu kontroles vai revīziju, ko tā uzskata par vajadzīgu attiecībā uz Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības pārvaldību.14.  Līdztekus tam, ka šīs programmas priekšnosacījums ir attiecīgas politikas īstenošana, Komisija arī turpmāk uzraudzīs, kā sokas ar tiesu reformu un korupcijas apkarošanu saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu. Šī mehānisma darbības ilgums nav atkarīgs no palīdzības programmas ilguma. Līdztekus tam, ka šīs programmas priekšnosacījums ir attiecīgas politikas īstenošana, Komisija arī turpmāk uzraudzīs pirsmpievienošanās un pēcpievienošanās ES pārvedumu pareizu izmantošanu, cita starpā veicot atbilstības novērtējumus un regulāru pārskatīšanu.15.  Šo palīdzību sniedz, lai atbalstītu Rumānijas maksājumu bilances ilgtspējību un lai tādējādi palīdzētu Rumānijai sekmīgi īstenot valdības ekonomikas politikas programmu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants16.  Kopiena nodod Rumānijas rīcībā vidēja termiņa aizdevumu, kura maksimālais apjoms ir 5 miljardi euro, ar maksimālo vidējo dzēšanas termiņu uz pieciem gadiem.17.  Kopienas finansiālā palīdzība ir pieejama trīs gadus, sākot no pirmās dienas pēc tam, kad ir stājies spēkā šis lēmums.2. pants18.  Šo palīdzību Komisija pārvalda tā, lai tas atbilstu Rumānijas saistībām un Padomes ieteikumiem, jo īpaši konkrētiem ieteikumiem šai dalībvalstij saistībā ar valsts reformu programmas un konverģences programmas īstenošanu.19.  Komisija, apspriedusies ar EFK, vienojas ar Rumānijas iestādēm par īpašiem ekonomiskās politikas nosacījumiem, ar kuriem saskaņā šī finanšu palīdzība tiek piešķirta, kā to paredz 3. panta 5. punkts. Šos nosacījumus paredz saprašanās memorandā atbilstīgi 1. punktā minētajām saistībām un ieteikumiem. Sīkākus finanšu nosacījumus aizdevuma līgumā precizē Komisija.20.  Sadarbībā ar EFK Komisija regulāri pārbauda, vai tiek ievēroti ekonomiskās politikas nosacījumi, ar kuriem saskaņā šī palīdzība piešķirta. Šajā nolūkā Rumānijas iestādes nodod Komisijas rīcībā visu vajadzīgo informāciju un pilnībā sadarbojas ar Komisiju. Komisija EFK informēs par iespējamu aizņēmumu refinansēšanu vai finanšu nosacījumu pārstrukturēšanu.4. Rumānija ir gatava pieņemt un īstenot papildu konsolidācijas pasākumus, lai nodrošinātu makroekonomisko stabilitāti, ja šādi pasākumi ir nepieciešami palīdzības programmas laikā. Rumānijas iestādes pirms jebkādu papildu pasākumu pieņemšanas konsultējas ar Komisiju.3. pants21.  Kopienas finansiālo palīdzību Komisija nodod Rumānijas rīcībā ne vairāk kā piecās daļās, kuru apjoms jānosaka saprašanās memorandā.22.  Pirmo daļu piešķir ar nosacījumu, ka stājas spēkā aizdevuma līgums un saprašanās memorands.23.  Ja tas vajadzīgs aizdevuma finansēšanai, ir atļauti pienācīgi procentu mijmaiņas darījumi ar visaugstākās kredītkvalitātes partneriem.24.  Lēmumu par turpmāko daļu piešķiršanu Komisija pieņem pēc atzinuma saņemšanas no EFK.25.  Pārējo daļu izmaksa notiks, ja apmierinoši tiks izpildīta Rumānijas valdības jaunā ekonomikas programma, kas jāiekļauj Rumānijas konverģences programmā un valsts reformu programmā, un jo īpaši, ja tiks izpildīti specifiskie ekonomikas politikas nosacījumi, kas paredzēti saprašanās memorandā. Tie inter alia ir šādi:26.  pieņemt precīzi noteiktu vidēja termiņa fiskālo programmu, kas paredzēta, lai līdz 2011. gadam samazinātu kopējo valsts deficītu līdz ne vairāk kā Līgumā paredzētajam atsauces līmenim 3 % apmērā no IKP;27.  pieņemt un izpildīt grozīto 2009. gada budžetu (līdz 2009. gada II ceturksnim), kura mērķis ir kopējais valsts budžeta deficīts, kas nepārsniedz 5,1 % no IKP atbilstīgi EKS 95;28.  samazināt sabiedriskā sektora algu izdevumus nominālā izteiksmē salīdzinājumā ar 2008. gadu, atliekot 2009. gadā paredzēto sabiedriskā sektora algu kopējo pieaugumu par 5 % nominālā izteiksmē (vai veicot līdzvērtīgu nodarbināto skaita samazinājumu) un samazinot nodarbinātību sabiedriskajā sektorā, tostarp aizpildot tikai 1 no 7 atbrīvotajām amatvietām;29.  vēl vairāk samazināt izdevumus par precēm un pakalpojumiem un par subsīdijām publiskiem uzņēmumiem;30.  uzlabot budžeta pārvaldību, pieņemot un īstenojot saistošu vidēja termiņa fiskālo programmu, nosakot ierobežojumus budžeta grozīšanai gada gaitā, pieņemot fiskālos noteikumus un izveidojot fiskālo padomi, kas veiktu neatkarīgu un kvalificētu pārbaudi;31.  reformēt atalgojuma sistēmu sabiedriskajā sektorā, tostarp vienādot un vienkāršot algu skalu un reformēt prēmiju sistēmu;32.  reformēt pensiju sistēmas galvenos elementus, proti, virzīties uz pensiju indeksāciju atkarībā no patēriņa cenām, nevis algām, pakāpeniski noteikt lielāku pensionēšanās vecumu nekā pašreizējos plānos, īpaši sievietēm, un pakāpeniski attiecināt pensiju iemaksas uz tām sabiedriskā sektorā strādājošo grupām, kas pašlaik šādas iemaksas neveic;33.  grozīt banku un likvidācijas likumus, lai varētu laikus un efektīvi reaģēt uz satricinājumiem banku nozarē. Grozījumu galvenais mērķis ir palielināt to banku administratoru pilnvaras, kam noteikts īpašs administratīvais režīms. Līdztekus banku jautājumiem ir jāpalielina Rumānijas Valsts Bankas pilnvaras, lai tā varētu pieprasīt, ka banku nozīmīgākie akcionāri palielina akciju kapitālu un finansiāli atbalsta banku, un lai tā varētu aizliegt vai ierobežot peļņas sadali. Pastiprinās finanšu pārraudzību atbilstīgi attiecīgajiem ES tiesību aktiem. Turklāt tiks ieviestas konkrētākas prasības ziņošanai par likviditāti un, kad būs pienācis īstais brīdis, tiesību aktos noteikto minimālo kapitāla pietiekamības rādītāju palielinās no 8 % līdz 10 %. Turklāt jāgroza depozītu garantiju aktivizēšanas procedūras, lai vienkāršotu un paātrinātu izmaksu. Saskaņā ar grozījumiem depozītu garantiju aktivizēs pēc Rumānijas Valsts Bankas lēmuma 21 dienas laikā. Visbeidzot, lai nodrošinātu pietiekamu likviditāti, Rumānijas Valsts Banka ir apņēmusies paplašināt to aktīvu loku, kas ir pieņemami kā nodrošinājums;34.  veikt strukturālus reformas pasākumus jomās, kas minētas konkrētos ieteikumos Rumānijai, kuri sniegti Lisabonas stratēģijas kontekstā. Tie ietver pasākumus, lai uzlabotu valsts pārvaldes efektivitāti un rezultativitāti, uzlabotu valsts izdevumu kvalitāti un ES līdzekļu pienācīgu izmantošanu un intensīvāku apgūšanu, samazinātu administratīvo, fiskālo un juridisko slogu uzņēmumiem un apkarotu nedeklarētu nodarbinātību, tādējādi paplašinot nodokļu bāzi.35.  Lai nodrošinātu, ka tiek nevainojami izpildīti nosacījumi, no kuriem atkarīgs Kopienas atbalsts, un palīdzētu ilgtspējīgā veidā novērst nelīdzsvarotību, Komisija pastāvīgi sniegs konsultācijas un padomus par fiskālajām, finanšu tirgu un strukturālajām reformām.36.  Rumānija atver īpašu kontu Rumānijas Valsts Bankā, lai pārvaldītu no Kopienas saņemto vidēja termiņa finansiālo palīdzību.4. pantsŠis lēmums ir adresēts Rumānijai.5. pantsTo publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPĀRSKATS PAR IETEKMI UZ BUDŽETU(sk. iekšējo noteikumu 16. pantu)POLITIKAS JOMA: SADAĻA 01 — EKONOMIKA UN FINANSESDARBĪBA: FINANŠU DARĪJUMI UN INSTRUMENTIDARBĪBAS NOSAUKUMS: ES VIDĒJA TERMIŅA PALĪDZĪBA RUMĀNIJAI1. PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: ATTIECĪGĀ BUDŽETA POZĪCIJA UN SADAĻA01 04 01 01 EK garantija Kopienas aizdevumiem, kas paredzēti maksājumu bilances atbalstam2. JURIDISKAIS PAMATSEK līguma 119. pants un EK līguma 308. pants; Padomes 2002. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002.3. FINANŠU GADA VISPĀRĒJIE RĀDĪTĀJI (EURO)Šis postenis ir Eiropas Savienības nodrošinātu garantiju struktūra. Tas ļauj Komisijai apkalpot parādus (kapitālu, procentus un citus izdevumus) parādnieku (šajā gadījumā Rumānijas) saistību nepildīšanas gadījumā.Budžeta iegrāmatojums („p.m.”), kas atspoguļo budžeta garantiju, tiks izmantots vienīgi tad, ja garantija faktiski tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek pieprasīta.3.a – Kārtējais gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) |Pārvedumi |Papildu apropriācija |Apropriācijas kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.b – Pārnestās summasNeattiecasSA |Pārnestās summas |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.c – Nākamais finanšu gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) | p.m. |Pārvedumi |Papildu apropriācija |Apropriācijas kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa | p.m. |4. DARBĪBAS APRAKSTSIerosinātā vidēja termiņa finansiālā palīdzība Rumānijai ir Kopienas aizdevums 5 miljardu euro apmērā (ko finansēs no Kopienas aizņēmumiem starptautiskajos kapitāla tirgos). To sniegs papildus starptautiskiem finansēšanas pasākumiem (paralēli SVF aizdevumam 11,40 miljardu SDR apmērā, kas ir aptuveni 12,95 miljardi euro), izmantojot rezerves finanšu mehānismu. Pasaules banka ir piekritusi Rumānijai izsniegt aizdevumu 1 miljarda euro apmērā, un arī EIB un ERAB piešķirs kopā 1 miljardu euro. Kopienas vidēja termiņa finansiālā palīdzība Rumānijai ir paredzēta, lai atbalstītu Rumānijas maksājumu bilances ilgtspējību, kura ir nopietni apdraudēta, un lai tādējādi atbalstītu arī valdības jauno ekonomikas programmu, kuras nolūks cita starpā ir atjaunot investoru uzticību un mazināt spriedzi, kas pēdējā laikā vērojama finanšu tirgos. Tajā pašā laikā, ievērojot būtiskos starptautiskos sakarus (tostarp banku savstarpējos sakarus), šī palīdzība sekmē finanšu stabilitāti arī aiz saņēmējas valsts robežām. Šis jaunais ekonomikas pasākumu kopums ietver paātrinātu deficīta samazināšanu 2009.–2011. gadā, kas mazinātu vajadzību pēc valdības finansējuma. Visbeidzot, šī palīdzība — kuru, apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pārvalda Komisija — ir veids, kā nodrošināt, lai ES saglabātu savu aktīvo līdzdalību Rumānijas ekonomikas politikas pilnveidē un lai šī politika atbilstu gan Rumānijas saistībām ES, gan Padomes ieteikumiem, jo īpaši attiecībā uz valsts reformu programmas un konverģences programmas izpildi.2009. gada 26. martā mātesuzņēmumi deviņām lielākajām ārvalstu bankām, kas darbojas Rumānijā, kopīgi apņēmās saglabāt savu vispārējo pieejamību Rumānijā programmas periodā un atbalstīt savus meitasuzņēmumus Rumānijā, lai saglabātu to finansiālo stabilitāti tirgus satricinājumu un ekonomiskās lejupslīdes apstākļos. Papildus Kopienas, SVF, Pasaules bankas, EIB un ERAB sniegtajai palīdzībai šis paziņojums apliecina, cik plašs ir Rumānijas iestādēm sniegtais atbalsts.Kopienas aizņēmumus, kas Rumānijai paredzētā aizdevuma palielināšanas nolūkā iegūti kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām, sedz Kopienas garantija. Aizdevums ir iegūts kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām. Aizdevuma pamatsumma, kuru piešķirs Rumānijai, ir 5 miljardi euro.Eiropas Savienības sniegtās garantijas struktūra ir tāda, kas dod iespēju Komisijai apkalpot šo parādu arī tad, ja Rumānija nepilda savas saistības.Lai izpildītu savas saistības, Komisija pagaidu kārtā šo parādu var apkalpot, izmantojot savus skaidras naudas līdzekļus. Šādā gadījumā jāpiemēro 12. pants Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2000/597/EK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 31.5.2000., 1. lpp.).5. PIEŅEMTĀ APRĒĶINU METODENeattiecas6. MAKSĀJUMU GRAFIKS (EURO)NeattiecasPozīcija | Apropriācijas | Maksājumi |N gads | n+1 gads | n+2 gads | n+3 gads | Turpmākie finanšu gadi |N gads |n+1 gads |N gads |n+1 gads |Kopā |[1] Saskaņā ar EFK 2008. gada 29. septembrī pieņemtajiem statūtiem par ārpuskopienas aizdevumiem ES dalībvalstīm, lai lūgtu atbalstu, finanšu ministrs Gheorghe Pogea nosūtīja vēstuli komisāram Joaquin Almunia . Līdzīgu vēstuli EFK loceklis Stefan Nanu adresēja Odile Renaud Basso un Marco Buti , attiecīgi EFK sekretāram un EFK komisijas loceklim.[2] OV L 53, 23.2.2002., 1. lpp.


title: Ieteikums PADOMES LĒMUMS attiecībā uz Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1990. gada 23. jūlija Konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās akta I pielikumu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0839(01)

Ieteikums Padomes lēmums attiecībā uz Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1990. gada 23. jūlija Konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju  /* COM/2007/0839 galīgā redakcija - CNS 2007/0283 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 20.12.2007COM(2007) 839 galīgā redakcija2007/0283 (CNS)IeteikumsPADOMES LĒMUMSattiecībā uz Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1990. gada 23. jūlija Konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekcijuPriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko groza Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās akta I pielikumu(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSLai Bulgārija un Rumānija pievienotos konvencijām (un protokoliem), ko dalībvalstis ir noslēgušas, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu (iepriekš Līguma par Eiropas Savienību K.3. pants) vai EK līguma 293. pantu, ar 2005. gada Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu[1] ieviesa vienkāršotu sistēmu šādai integrācijai. Šobrīd vairs nav vajadzības apspriest un noslēgt īpašus pievienošanās protokolus šīm konvencijām (kas būtu jāratificē 27 valstīm), kā tas notika agrāk – minētā akta 3. panta 3. punkts paredz, ka, stājoties spēkā Pievienošanās aktam, Bulgārija un Rumānija pievienojas šīm konvencijām un protokoliem.Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā un 3. panta 4. punktā ir paredzēts, ka Padome pieņem lēmumu, lai noteiktu datumu, kurā šīs konvencijas attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju stāsies spēkā, un lai veiktu šo konvenciju pielāgojumus, kas vajadzīgi sakarā ar minēto divu jauno dalībvalstu pievienošanos (jebkurā gadījumā iekļaujot šo konvenciju pieņemšanu bulgāru un rumāņu valodā, lai šīs versijas būtu „vienlīdz autentiskas”). Apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, Padome rīkojas pēc Komisijas ieteikuma.Pievienošanās akta I pielikumā iekļauts attiecīgo konvenciju un protokolu saraksts.Sarakstā ir iekļauta 1990. gada 23. jūlija Konvencija 90/436/EEK par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju (tā sauktā Arbitrāžas konvencija), 1995. gada 21. decembra Konvencija par Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanos Arbitrāžas konvencijai un 1999. gada 25. maija Protokols, ar ko groza Arbitrāžas konvenciju.Pirms Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Eiropas Savienībai tās dalībvalstis 2004. gada 8. decembrī parakstīja Konvenciju par Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Arbitrāžas konvencijai.Tāpēc ir lietderīgi nodrošināt Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos Arbitrāžas konvencijai, kas grozīta ar 2004. gada 8. decembra konvenciju, un konvencija jāiekļauj Pievienošanās akta I pielikumā. Tālab, ievērojot Pievienošanās akta 3. panta 6. punktu, Komisija ir sagatavojusi priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko iekļauj sarakstā 2004. gada 8. decembra konvenciju par desmit jauno dalībvalstu pievienošanos Konvencijai 90/436/EEK.Komisijas ieteikuma Padomes lēmumam nolūks ir veikt vajadzīgos pielāgojumus saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos iepriekš minētajai konvencijai atbilstīgi Pievienošanās akta 3. panta 4. punktam.2007/0283 (CNS)IeteikumsPADOMES LĒMUMSattiecībā uz Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1990. gada 23. jūlija Konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekcijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 3. panta 4. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu[2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[3],tā kā:(1) Briselē 1990. gada 23. jūlijā parakstīja Konvenciju 90/436/EEK par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju[4] (turpmāk tekstā — „Arbitrāžas konvencija”), un tā stājās spēkā 1995. gada 1. janvārī.(2) Arbitrāžas konvencija tika grozīta ar 1999. gada 25. maijā parakstīto protokolu[5], kas stājās spēkā 2004. gada 1. novembrī.(3) Austrija, Somija un Zviedrija pievienojās Arbitrāžas konvencijai ar konvenciju[6], ko parakstīja 1995. gada 21. decembrī.(4) Čehija, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija pievienojās Arbitrāžas konvencijai ar konvenciju[7], ko parakstīja 2004. gada 8. decembrī.(5) 2005. gada Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā ir noteikts, ka Bulgārija un Rumānija pievienojas starp dalībvalstīm noslēgtajām konvencijām un protokoliem, kas minēti Pievienošanās akta I pielikumā, tostarp Arbitrāžas konvencijai. Minētie dokumenti attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju stāsies spēkā Padomes noteiktajā datumā.(6) Saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 3. panta 4. punktu Padome veic visus grozījumus, kas nepieciešami saistībā ar pievienošanos minētajām konvencijām un protokoliem,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsArbitrāžas konvencijā veic šādus grozījumus.(1) Konvencijas 2. panta 2. punkta a) līdz y) apakšpunktu aizstāj ar šādiem.i) Beļģijā:a) impôt des personnes physiques/personenbelasting,b) impôt des sociétés/vennootschapsbelasting,c) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting,d) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders,e) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting;ii) Bulgārijā:a) данък върху доходите на физическите лица,b) корпоративен данък;iii) Čehijā:a) daň z příjmů fyzických osob,b) daň z příjmů právnických osob;iv) Dānijā:a) indkomstskat til staten,b) den kommunale indkomstskat,c) den amtskommunale indkomstskat;v) Vācijā:a) Einkommensteuer,b) Körperschaftsteuer,c) Gewerbesteuer, ciktāl šī nodokļa pamatā ir tirdzniecības peļņa;vi) Igaunijā:a) tulumaks;vii) Grieķijā:a) foros eisodimatos fysikon prosopon,b) foros eisodimatos nomikon prosopon,c) eisfora yper ton epicheiriseon ydrefsis kai apochetefsis;viii) Spānijā:a) Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas,b) Impuesto sobre Sociedades,c) Impuesto sobre la Renta de no Residentes;ix) Francijā:a) impôt sur le revenu,b) impôt sur les sociétés;x) Īrijā:a) Income Tax,b) Corporation Tax;xi) Itālijā:a) imposta sul reddito delle persone fisiche,b) imposta sul reddito delle società,c) imposta regionale sulle attività produttive;xii) Kiprā:a) Φόρος Εισοδήματος,b) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίας;xiii) Latvijā:a) uzņēmumu ienākuma nodoklis,b) iedzīvotāju ienākuma nodoklis;xiv) Lietuvā:a) Gyventojų pajamų mokestis,b) Pelno mokestis;xv) Luksemburgā:a) impôt sur le revenu des personnes physiques,b) impôt sur le revenu des collectivités,c) impôt commercial, ciktāl šī nodokļa pamatā ir tirdzniecības peļņa;xvi) Ungārijā:a) személyi jövedelemadó,b) társasági adó,c) osztalékadó;xvii) Maltā:a) taxxa fuq l-income;xviii) Nīderlandē:a) inkomstenbelasting,b) vennootschapsbelasting;xix) Austrijā:a) Einkommensteuer,b) Körperschaftsteuer;xx) Polijā:a) podatek dochodowy od osób fizycznych,b) podatek dochodowy od osób prawnych;xxi) Portugālē:a) imposto sobre o rendimento das pessoas singulares,b) imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas,c) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas;xxii) Rumānijā:a) impozitul pe venit,b) impozitul pe profit,c) impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți;xxiii) Slovēnijā:a) dohodnina,b) davek od dobička pravnih oseb;xxiv) Slovākijā:a) daň z príjmov právnických osôb,b) daň z príjmov fyzických osôb;xxv) Somijā:a) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna,b) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund,c) kunnallisvero/kommunalskatten,d) kirkollisvero/kyrkoskatten,e) korkotulon lähdevero/källskatten å ränteinkomst,f) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig;xxvi) Zviedrijā:a) statlig inkomstskatt,b) kupongskatt,c) kommunal inkomstskatt;xxvii) Apvienotajā Karalistē:a) Income Tax,b) Corporation Tax.(2) Konvencijas 3. panta 1. punktā pievieno šādus ievilkumus:-  Bulgārijā:Министъра на финансите или негов упълномощен представител,-  Rumānijā:Agenţia Naţionala de Administrare Fiscala.2. pantsArbitrāžas konvencija, kas grozīta ar 1999. gada 25. maija protokolu, 1995. gada 21. decembra un 2004. gada 8. decembra konvencijām un šo lēmumu, un kas sagatavota bulgāru un rumāņu valodā un pievienota šim lēmumam, ir autentiska saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem kā citi Arbitrāžas konvencijas teksti un protokols.3. pantsArbitrāžas konvencija, kas grozīta ar 1999. gada 25. maija protokolu, 1995. gada 21. decembra un 2004. gada 8. decembra konvencijām un šo lēmumu, stājas spēkā 2007. gada 1. janvārī starp Bulgāriju, Rumāniju un pārējām dalībvalstīm, kurās Arbitrāžas konvencija ir spēkā. Tā stājas spēkā starp Bulgāriju, Rumāniju un katru no pārējām dalībvalstīm dienā, kad Arbitrāžas konvencija stājas spēkā attiecīgajā dalībvalstī.4. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs[…]PIELIKUMSKonvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju, kas grozīta ar 1999. gada 25. maija protokolu, 1995. gada 21. decembra un 2004. gada 8. decembra konvencijām, teksts bulgāru un rumāņu valodā.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko groza Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās akta I pielikumuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 3. panta 6. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[8],tā kā:(1) 2005. gada Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā ir noteikts, ka Bulgārija un Rumānija pievienojas starp dalībvalstīm noslēgtajām konvencijām un protokoliem, kas minēti tā I pielikumā.(2) Pirms Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Eiropas Savienībai tās dalībvalstis 2004. gada 8. decembrī parakstīja Konvenciju par Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos 1990. gada 23. jūlija Konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju[9] (turpmāk tekstā — „Arbitrāžas konvencija”).(3) Ir jānodrošina Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Arbitrāžas konvencijai, kas grozīta ar 2004. gada 8. decembra konvenciju. Šajā nolūkā minētā konvencija ir jāiekļauj 2005. gada Pievienošanās akta I pielikumā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pants2005. gada Pievienošanās akta I pielikumā veic šādu grozījumu.Pielikuma 2. punktu papildina ar šādu ievilkumu:„ - 2004. gada 8. decembra Konvencija par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju (OV C 160, 30.6.2005., 1. lpp.).”2. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 157 21.6.2005., 203. lpp.[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV C […], […], […]. lpp.[4] OV L 225, 20. 8.1990., 10. lpp.[5] OV C 202, 16.7.1999., 1. lpp.[6] OV C 26, 31.1.1996., 1. lpp.[7] OV C 160, 30.6.2005., 1. lpp.[8] OV C […], […], […]. lpp.[9] OV L 225, 20. 8.1990., 10. lpp.


title: Ieteikums Padomes lēmums ar ko piešķir savstarpējo palīdzību Ungārijai  - Priekšlikums Padomes lēmums ar ko piešķir ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai

text:
               LV

                        EIROPAS KOPIENU KOMISIJA

               Briselē, 30.10.2008.

               COM(2008) 716 galīgā redakcija

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko piešķir savstarpējo palīdzību Ungārijai

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko piešķir ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai

               (iesniegusi Komisija)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Ievads

               Kopš 2006. gada vidus Ungārijas iestādes ievērojamus pūliņus veltījušas tam, lai koriģētu lielo iekšējo un ārējo bilances nelīdzsvarotību. Lai gan pēdējo 2 gadu laikā ir panākti taustāmi rezultāti, tostarp ir ievērojami samazinājies valsts budžeta deficīts un pakāpeniski mazinājies arī tekošā konta deficīts, kopš 2008. gada oktobra sākuma Ungārijas finanšu tirgos vērojama ļoti liela spriedze. Tas ir saistīts ar Ungārijas salīdzinošo lielo finansiālo neaizsargātību, kuras iemesls ir lielais ārējais parāds (teju 100 % no IKP), ko nesen vēl palielināja aizdevumi ārvalstu valūtā privātajam sektoram, un valsts parāda attiecība, kas ir augstākā reģionā (ap 66 % no IKP). Iestādes bez vilcināšanās paziņoja par visaptverošiem politikas pasākumiem, lai atjaunotu investoru uzticību un mazinātu spriedzi finanšu tirgos. Šie pasākumi ietver paātrinātu deficīta samazināšanu gan 2008., gan 2009. gadā, kas samazinātu vajadzību pēc valdības finansējuma, un vairākas mērķtiecīgas darbības, lai "atdzīvinātu" valsts parāda tirgu un palielinātu likviditāti valūtas mijmaiņas darījumu tirgū. Tomēr var gaidīt kapitāla un finanšu konta stāvokļa strauju pasliktināšanos 2008. un sevišķi 2009. gadā, ko ierosinājusi krīze finanšu tirgos, tāpēc šajā laikā valstij būs vajadzīga ievērojama finansiālā palīdzība, iespējams, pat 20 miljardu euro apmērā līdz 2009. gada beigām.

               2.Makroekonomiskās norises un prognozes

               2006. gada vidū sāka darboties fiskālās konsolidācijas programma, lai koriģēto lielo fiskālo un ārējo nelīdzsvarotību, kas izveidojusies iepriekšējos gados (2006. gadā valsts budžeta deficīts bija 9,3 %, bet tekošā konta deficīts — 7,5 %). Pasākumi cita starpā ietvēra izdevumu iesaldēšanu, valsts ieguldījumu samazināšanu, nodokļu palielināšanu un cenu subsīdiju samazināšanu. Rezultātā valsts sektora devums tautsaimniecībā ievērojami samazinājās, jo īpaši tādās jomās kā veselības aprūpe, izglītība un pārvalde. 2007. gadā privātajā sektorā bija vērojama zināma pretestība ekonomiskajai lejupslīdei, ko veicināja piekļuve jauniem kredītiem. Pateicoties ievērojamam eksporta palielinājumam (aptuveni 16 %), joprojām nedaudz palielinājās ieguldījumi, lai gan uzņēmumu peļņa samazinājās, jo būtiski pieauga ar algām saistītās izmaksas. Patēriņa pieaugums bija mērens — par 0,7 %, neraugoties uz to, ka reālās algas samazinājās, jo līdztekus naftas un pārtikas cenu kāpumam bija vērojams arī regulēto cenu pieaugums un pievienotās vērtības nodokļa palielinājums. Kopumā ikgadējais IKP pieaugums palēninājās no 4,1 % 2006. gadā līdz 1,1 % 2007. gadā, bet inflācija divkāršojās, sasniedzot teju 8 %, kas ir krietni vairāk par oficiālo inflācijas mērķi.

               Bija paredzams, ka, pakāpeniski mazinoties fiskālo pasākumu ietekmei, 2008. gadā atsāksies ekonomikas rosība un 2–3 gadu laikā izdosies sasniegt potenciālo izaugsmi (nedaudz mazāk par 3 %). Tomēr lejupslīde ES un pārējā pasaulē izrādījās daudz lielāka, nekā prognozēts, un tas ievērojami mazināja izredzes uz labiem eksporta rezultātiem, kas pēdējos gados bijis Ungārijas ekonomikas galvenais dzinējspēks. Pašreizējās finanšu grūtības un ar tām saistītie stingrākie kredītnosacījumi paātrināja lejupslīdi un vēl vairāk pasliktināja izaugsmes izredzes. Privātais patēriņš un mājsaimniecību ieguldījumi visvairāk cieš no stingrākiem kredītnosacījumiem, savukārt uzņēmumu ieguldījumi varētu saglabāties, pateicoties līdzekļu ieplūšanai no ES fondiem (struktūrfondiem un kohēzijas fonda). Tādējādi var prognozēt, ka gada vidējais IKP pieaugums 2008. gadā būs krietni zemāks par 2 % un 2009. gadā krasi samazināsies, savukārt 2010. gadā prognozēta lēna uzlabošanās. Ņemot vērā lielās neskaidrības, kas saistās ar pašreizējo finanšu tirgus situāciju, pastāv pat risks, ka IKP 2009. gadā varētu sarukt, kam vēlāk sekotu gausa atkopšanās.

               3.Valsts finanses

               2007. gadā valsts budžeta deficīts bija 5 % no IKP, kas ir krass samazinājums salīdzinājumā ar 9,3 % no IKP 2006. gadā. Tas bija rezultāts fiskālās konsolidācijas programmai, ko 2006. gadā uzsāka atkārtoti ievēlētā valdība, tostarp virknei nodokļu palielinājumu un cenu subsīdiju samazinājumu, izdevumu iesaldēšanai (jo īpaši algām publiskajā sektorā) un valsts ieguldījumu nominālam samazinājumam. 2008. gada jūlija vidū, balstoties uz to, ka centrālās valdības ieņēmumi pirmajā pusgadā bija labāki, nekā plānots, valdība samazināja prognozēto deficītu līdz 3,8 % no IKP (salīdzinājumā ar mērķvērtību 4 % no IKP, kas minēta jaunākajā konverģences programmas atjauninājumā un ko apstiprinājusi Padome).

               Reaģējot uz satricinājumiem Ungārijas finanšu tirgos, valdība 10. oktobrī paziņoja par 12 soļu rīcības plānu, lai veicinātu tirgu stabilitāti. Īpaši jāatzīmē, ka plānā paredzēts samazināt budžeta deficīta mērķus: no 3,8 % līdz 3,4 % no IKP 2008. gadā un no 3,2 % līdz 2,9 % un vēlāk pat līdz 2,6 % no IKP 2009. gadā. Lai 2008. gadā sasniegtu vērienīgāku deficīta mērķi — 3,4 % no IKP —, īstenos šādus pasākumus: i) samazināt izdevumus dažās valdības programmās, kā arī samazināt līdzfinansēšanai paredzētos izdevumus, jo ES fondu apgūšana norit lēnāk, nekā plānots (0,15 % no IKP), un ii) vajadzības gadījumā pastāvīgi iesaldēt neizmantotās budžeta rezerves (0,3 % no IKP). 2009. gadā paredzētais deficīta mērķis ir par 0,6 % no IKP zemāks, un to plānots sasniegt, īstenojot šādus pasākumus: i) atteikties no plānotajām nodokļu izmaiņām, jo oficiāli bija paredzēts, ka 2009. gadā tas samazinās ieņēmumus par 0,55 % no IKP, bet saglabāt kompensējošos izdevumus; ii) papildus samazināt izdevumus 0,6 % apmērā no IKP (samazinot tēriņus valdības programmām un budžeta iestāžu darbības izmaksas, kā arī atliekot dažu sociālo pārvedumu indeksāciju), kas ietverti pārskatītajā budžeta projektā, kuru iesniedza 18. oktobrī; iii) veikt papildu pasākumus aptuveni 1 % apmērā no IKP, proti, samazināt 13. pensijas un algas izmaksu valsts sektorā, kā arī iesaldēt algas publiskajā sektorā.

               Valdības 12 soļu rīcības plāns paredz arī spēcināt fiskālās pārvaldības reformu procesu. Pārskatīto likumdošanas dokumentu parlamentam iesniedza 17. oktobrī. Tajā iestrādāti daži svarīgi elementi no opozīcijas partiju priekšlikumiem (piemēram, noteikt daudzgadu izdevumu griestus centrālās valdības apakšsektoram un izveidot Fiskālo padomi pie Budžeta likumdošanas biroja. Pārskatītajā plānā paredzēts, ka gada budžetu veidos, balstoties uz 3 gadu plānu, ievērojot vidēja termiņa skaitliskās normas. Paredzēts, ka jauno likumdošanas priekšlikumu pieņems ar vienkāršu balsu vairākumu.

               4.Finanšu tirgi

               Lai gan gandrīz visu 2008. gadu norises Ungārijas finanšu tirgos visā visumā līdzinājās norisēm citos reģiona tirgos (dažubrīd gan bija lielāka nestabilitāte
                  1
               ), oktobra sākumā tirgos bija vērojama liela spriedze — valsts obligāciju primārā tirgus iesaldēšana, ļoti krass kritums biržā un strauja valūtas maiņas kursa pazemināšanās, kā rezultātā palielinājās atšķirība starp valsts obligāciju ienesīgumu un kredītsaistību nepildīšanas mijmaiņas līgumu (CDS) ienesīgumu. Šķiet, tas ir saistīts ar likviditātes trūkumu finanšu sistēmā, jo īpaši attiecībā uz valūtas maiņas likviditāti, kas ir kļuvusi dārgāka, jo ir radies iespaids, ka darījumu partneru risks ir palielinājies, un ir pieaugusi vēlme izvairīties no riska saistībā ar Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm.

               Pēc oktobra sākuma tirgus satricinājumiem iestādes paziņoja par vairākiem pasākumiem, kuru tiešais mērķis bija mazināt finanšu spriedzi. Papildus budžeta plānu „apcirpšanai”, kas samazina neto vajadzības pēc finansējuma, šie pasākumi ietvēra šādus elementus: 1) investīciju noteikumu atvieglošana pensiju fondiem; 2) jauna valūtas mijmaiņas mehānisma izveide Ungārijas valsts bankā (MNB) 13. oktobrī, lai valūtas mijmaiņas darījumu veicējus mazāk apdraudētu ar darījuma partneriem saistīts risks; 3) jauna rezerves mehānisma izveide bankām no 16. oktobra, ar kura starpniecību MNB var nodrošināt vienas dienas (overnight) euro un forintu mijmaiņas darījumus. Šo jauno mehānismu balsta vienošanās par atpirkšanas darījumiem ar ECB, kas nozīmē, ka ECB sniegs MNB iespēju aizņemties līdz 5 miljardiem euro; 4) 16. oktobrī MNB paziņoja arī par pasākumiem, lai atbalstītu iekšzemes obligāciju tirgu, vienojoties ar primārajiem tirgotājiem; 5) 22. oktobrī MNB paaugstināja procentu likmi par 300 bāzes punktiem, lai apturētu vietējās valūtas vērtības krišanos (no oktobra sākuma Ungārijas forinta vērtība pret euro bija kritusies par 14 %).

               Papildus minētajam Ungārijas parlaments 13. oktobrī palielināja noguldījumu apdrošināšanas slieksni no 6 miljoniem forintu līdz 13 miljoniem forintu. Lēš, ka jaunais limits aptvers aptuveni 90 % no attiecīgajiem noguldījumiem. Līdztekus likumdošanas pasākumiem tika pausta politiska apņemšanās vajadzības gadījumā garantēt visus noguldījumus. Turklāt Ungārijas iestādes ir pastiprinājušas sadarbību ar valsts Finansiālās stabilitātes komiteju (izveidota 2004. gadā) un izvērsušas pārrobežu kontaktus starp pārraugiem.

               5.Maksājumu bilance un ārējās finansēšanas prasības

               Eksporta neto apjoma pieaugums, ko veicināja strauja izaugsme visā pasaulē, pēdējos gados bija galvenais IKP pieauguma dzinulis un lielā mērā sekmēja arī to, ka pakāpeniski samazinājās tekošā konta deficīta attiecība pret IKP — no 7,5 % 2006. gadā līdz 6,4 % 2007. gadā. Cits būtisks faktors 2007. gadā bija tāds, ka ievērojami samazinājās valdības vajadzības pēc finansējuma. Kapitāla kontā bija vērojams aizvien lielāks pārpalikums, kas 2007. gadā sasniedza 1,1 % no IKP, daļēji tādēļ, ka aizvien vairāk tika apgūti ES līdzekļi, tāpēc kopējās neto ārējās saistības stabilizējās, lai gan visnotaļ augstā līmenī (97 % no IKP). Tajā pašā laikā pieauga parāda instrumentu īpatsvars ārējā deficītā. Tas cita starpā atspoguļo lielos ārvalstu tiešos ieguldījumus un rezidentu ieguldījumu aizplūšanu, kas ar laiku varētu pozitīvi ietekmēt ienākumu bilanci tekošajā kontā. Lai gan 2008. gada pirmajā pusgadā parādu neradoša finansējuma īpatsvars nedaudz samazinājās (līdz aptuveni trešdaļai), īstermiņa parāda īpatsvars (dzēšanas termiņš mazāks par 1 gadu) kopējā parādā pieauga līdz aptuveni 23 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka pieauga finanšu sektora ārējās saistības, kas tagad ir 35 % no IKP (savukārt valsts ārējā parāda īpatsvars ir 30 %).

               Paredzams, ka tekošais konts šogad un jo īpaši nākamgad turpinās samazināties, ņemot vērā neseno forinta vērtības samazināšanos un importa pieauguma kraso sarukumu 2009. gadā. Domājams, ka uzlabosies kapitāla konta stāvoklis, jo palielinās jau piešķirto ES līdzekļu apgūšana. No otras puses, ņemot vērā jaunākos notikumus, jo īpaši kopš oktobra sākuma, var gaidīt, ka neto ieguldījumu aizplūšana (ieskaitot atvasinātos finanšu instrumentus) paātrināsies, jo īpaši tādēļ, ka krasi samazinās valsts un banku ārējie aizņēmumi, kas savukārt sekmēs kapitāla un finanšu konta stāvokļa būtisku pasliktināšanos 2008. un īpaši 2009. gadā. Ņemot vērā iepriekš minēto, lai atbalstītu maksājumu bilanci un panāktu pienācīgu starptautisko valūtas rezervju apjomu, SVF un Komisija uzskata, ka Ungārijai būs vajadzīga ievērojama finansiālā palīdzība īsā un vidējā termiņā, proti, 20 miljardi euro līdz 2009. gada beigām.

               Tāpēc Komisija uzskata, ka Ungārijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, un iesaka Padomei pieņemt lēmumu par savstarpējas palīdzības piešķiršanu.

               6.ES atbalsts saskaņā ar maksājumu bilances palīdzības mehānismu kā daļa no starptautiskā atbalsta

               Pašreizējos apstākļos būtu lietderīgi Ungārijai piešķirt vidēja termiņa finansiālo palīdzību saskaņā ar palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (ņemot vērā Regulu (EK) Nr. 332/2002). Tā noderētu brīdī, kad Ungāriju nopietni apdraud kārtējo maksājumu bilances grūtības, jo finanšu tirgos valda paaugstināta spriedze, neraugoties uz to, ka valsts politika kopš 2006. gada vidus ir ievērojami uzlabojusies. ES atbalsts Ungārijai būs daļa no lielākas Ungārijai piešķirta finansējuma paketes — SVF piešķirs aizdevumu 10,5 miljardu SDR apmērā (apmēram 12,5 miljardi euro) saskaņā ar rezerves vienošanos, ko plānots apstiprināt 2008. gada 6. novembrī, un Pasaules banka piešķirs aizdevumu 1 miljarda euro apmērā. Ir ļoti svarīgi, lai lielās finanšu iestādes, kas darbojas Ungārijā, arī turpmāk piešķirtu pienācīgu finansējumu ekonomikai. ES finansiālo palīdzību sniedz, lai balstītu Ungārijas iestāžu stingro apņemšanos īstenot visaptverošu ekonomiskās politikas programmu, kas izveidota, lai atjaunotu ieguldītāju uzticību un mazinātu spriedzi, ko pēdējās nedēļās piedzīvojuši Ungārijas finanšu tirgi. Šo programmu iekļaus konverģences programmas atjauninājumā. Konkrētāk, fiskālās konsolidācijas paātrināšana, kas samazinās vajadzību pēc finansējuma, un plānotās sekmes fiskālās pārvaldības reformas īstenošanā ir saskaņā ar iepriekšējiem Padomes ieteikumiem, ņemot vērā atzinumu par 2007. gada novembrī iesniegto konverģences programmu un atzinumu par valsts reformu programmas 2007. gada oktobra īstenošanas ziņojumu. ES palīdzība un Komisijas iesaistīšanās arīdzan palīdzētu nodrošināt, ka pašreizējā politika, kuras atbalstam tiks piešķirta finansējuma pakete, ir saskaņā ar ES politikas ieteikumiem.

               Ekonomikas politikas nosacījumi cita starpā būs šādi: fiskālās pārvaldības reforma un atbalsts vērienīgākam deficīta samazinājumam, kas nodrošinātu, ka tiek veikta plānotā pārmērīga budžeta deficīta novēršana (vēlākais līdz 2009. gadam), kā ieteikts Padomes 2006. gada 10. oktobra ieteikumā saskaņā ar pārmērīga deficīta procedūru. Tas ietvertu arī strukturālas reformas pasākumus, kas veicami Lisabonas stratēģijas kontekstā, piemēram, pastiprināt stimulus iesaistīties darba tirgū, lai palielinātu nodarbinātību un sekmētu valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību. Monetārajai politikai arī turpmāk jāorientējas uz cenu stabilitāti un MNB noteiktā inflācijas mērķa sasniegšanu (pašlaik 3 %). Turklāt tas arī nozīmē, ka ir laikus un sparīgi jāīsteno lēmumi, kas paredzēti finanšu sektora darbības uzlabošanai. Visbeidzot, pārraugot šo nosacījumu ievērošanu, vērā jāņem arī tas, cik sekmīgi tiek pildīti SVF programmas darbības kritēriji, kas ir šādi: i) ceturkšņa limiti centrālās valdības primārajiem kumulētajiem izdevumiem, sociālās nodrošināšanas līdzekļiem un ārpusbudžeta līdzekļiem; ii) valsts sektorā nav kavētu ārējo maksājumu uzkrāšanās; iii) noteikts neto starptautisko rezervju plūsmas minimums; iv) „orientējoša līkne” valsts PCI dinamikai 12 mēnešos. Konkrētāk, pastiprināta uzraudzība pār budžeta attīstību gada laikā būtu noderīgs papildu instruments, lai nodrošinātu, ka budžeta virzība ir tāda, lai būtu iespējams sasniegt oficiālo deficīta mērķi.

               Lai nodrošinātu vajadzīgo elastīgumu pašreizējos tirgus apstākļos, tiek ierosināts atļaut izmantot procentu mijmaiņas darījumus aizdevumu operācijām, kas finansē aizdevumu. Iespējamā mijmaiņas darījuma partneriem būtu jābūt ar visaugstāko kredītkvalitāti, lai neapdraudētu ES budžetu.

               Ņemot vērā iepriekš minēto un pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Komisija iesaka Padomei piešķirt savstarpējo palīdzību, kā paredzēts Līguma 119. pantā.

               Pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju Komisija arī ierosina, ka pēc tam, kad pēc Komisijas ierosinājuma būs pieņemts minētais Padomes lēmums par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Ungārijai, Padomei būtu jāpieņem lēmums, ar kuru Ungārijai no dalībvalstīm paredzētā ES palīdzības mehānisma (ko reglamentē Padomes 2002. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002) piešķir vidēja termiņa finansiālu palīdzību līdz 6,5 miljardu euro apmērā, lai sekmētu tās maksājumu bilances ilgtspējību. Šo atbalstu sniegtu kopā ar SVF aizdevumu. To izmaksātu ne vairāk kā 5 daļās, un uz to attiecas nosacījumi par ekonomisko politiku. Ierosinātais lēmums būtu spēkā divus gadus pēc stāšanās spēkā.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko piešķir savstarpējo palīdzību Ungārijai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 119. pantu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

               tā kā:

               (1)Kopš 2006. gada vidus Ungārijas iestādes ievērojamus pūliņus velta tam, lai koriģētu lielo iekšējo un ārējo bilances nelīdzsvarotību. Lai gan pēdējo 2 gadu laikā ir panākti taustāmi rezultāti, tostarp ir ievērojami samazinājies valsts budžeta deficīts un pakāpeniski mazinājies arī tekošā konta deficīts, kopš 2008. gada oktobra sākuma Ungārijas finanšu tirgos vērojama ļoti liela spriedze.

               (2)Ungārijas iestādes 2008. gada oktobrī pieņēma visaptverošu ekonomikas politikas programmu, kas izstrādāta, lai atjaunotu investoru uzticību un mazinātu spriedzi, kas pēdējo nedēļu laikā ir vērojama Ungārijas finanšu tirgos; šajā programmā ietilpst pasākumi, lai banku sistēmai nodrošinātu adekvātu likviditāti un finansējumu, iniciatīvas, kas garantētu banku adekvātu kapitalizāciju, kā arī plāni, lai nodrošinātu fiskālo ilgtspējību un samazinātu vajadzību pēc finansējuma; konkrēti, valdība ir pārskatījusi savu deficīta mērķi 2008. gadam, to samazinot līdz 3,4 % no IKP salīdzinājumā ar sākotnēji paredzētajiem 4 % no IKP, bet 2009. gadam — no 3,2 % no IKP to samazinot līdz 2,6 % no IKP; šī ekonomikas programma un jo īpaši tajā ietvertie mērķi attiecībā uz budžetu tiks iestrādāti valdības budžetā, kā arī konverģences programmā, kurā ir paredzēti arī citi ekonomikas politikas instrumenti un strukturāla rakstura reformas.

               (3)Padome regulāri pārskata Ungārijas īstenoto ekonomikas politiku, jo īpaši tad, kad tiek sagatavots ikgadējais pārskats par Ungārijas atjaunināto konverģences programmu un valsts reformu programmas īstenošanu, regulāri pārskatot Ungārijas sasniegtos rezultātus saistībā ar Padomes ieteikumiem par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kā arī konverģences ziņojuma satvarā.

               (4)Neraugoties uz cerētajiem uzlabojumiem tekošā konta bilancē, Ungārijai 2008. un 2009. gadā vajadzība pēc finansējuma būs liela (atbilstoši aplēsēm aptuveni 20 miljardi euro), un pēdējās norises finanšu tirgos liek nobažīties par to, ka iespējama kapitāla un finanšu konta stāvokļa strauja pasliktināšanās un strauja neto ieguldījumu aizplūšana.

               (5)Ungārijas iestādes Eiropas Savienībai, starptautiskām finanšu institūcijām un valstīm ir lūgušas ievērojamu finansiālu palīdzību, lai atbalstītu maksājumu bilances ilgtspējību un atjaunotu pienācīgu starptautisko valūtas rezervju apjomu.

               (6)Ungārijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, tāpēc savstarpējā palīdzība, kuru steidzamā kārtā piešķir Kopiena, ir pamatota,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Kopiena piešķir Ungārijai savstarpēju palīdzību.

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko piešķir Kopienas vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm
                  2
               , un jo īpaši tās 3. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Komisijas priekšlikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju (EKF),

               tā kā:

               (1)Ar Padomes lēmumu […] pieņēma lēmumu piešķir Ungārijai savstarpēju palīdzību.

               (2)Neraugoties uz cerētajiem uzlabojumiem tekošā konta bilancē, ir paredzams, ka Ungārijai 2008. un 2009. gadā būs vajadzīgs ārējais finansējums aptuveni 20 miljardi euro apmērā, jo — kā to liecina pēdējās norises finanšu tirgos — ir iespējama kapitāla un finanšu konta stāvokļa strauja pasliktināšanās un strauja neto ieguldījumu aizplūšana.

               (3)Ir pamatoti, izmantojot vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm, ko izveidoja 2002. gadā ar Regulu (EK) Nr. 332/2002, piešķirt Ungārijai Kopienas atbalstu 6,5 miljardu euro apmērā. Šī palīdzība jāsniedz līdztekus Starptautiskā Valūtas fonda aizdevumam 10,5 miljardu SDR apmērā (apmēram 12,5 miljardi euro) saskaņā ar rezerves vienošanos, ko plānots apstiprināt 2008. gada 6. novembrī. Arī Pasaules Banka ir piekritusi sniegt Ungārijai aizdevumu 1 miljarda euro apmērā.

               (4)Šo palīdzību jāpārvalda Komisijai, kas, apspriedusies ar EFK, vienosies ar Ungārijas iestādēm par konkrētiem ekonomikas politikas nosacījumiem, ar kuriem saskaņā šī finansiālā palīdzība tiek piešķirta. Šie nosacījumi ir jāparedz saprašanās memorandā. Sīkāki finanšu nosacījumi aizdevuma līgumā ir jāprecizē Komisijai.

               (5)Šo palīdzību sniedz, lai atbalstītu Ungārijas maksājumu bilances ilgtspējību un lai tādējādi palīdzētu Ungārijai pašreizējos ekonomikas un finanšu apstākļos sekmīgi īstenot valdības ekonomikas politikas programmu,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               1.Kopiena nodod Ungārijas rīcībā vidēja termiņa aizdevumu, kura maksimālais apjoms ir 6,5 miljardi euro, ar maksimālo vidējo dzēšanas termiņu uz 5 gadiem.

               2.Kopienas finansiālā palīdzība ir pieejama divu gadu laikā, sākot no pirmās dienas pēc tam, kad ir stājies spēkā šis lēmums. Ja attiecīgos apstākļos tas nepieciešams, Komisija, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, var nolemt pagarināt šo termiņu par ne vairāk kā diviem gadiem.

               2. pants

               1.Šo palīdzību Komisija pārvaldīs tā, lai tas atbilstu Ungārijas saistībām un Padomes ieteikumiem jo īpaši attiecībā uz valsts reformu programmas īstenošanu, konverģences programmu un pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.

               3.Komisija, apspriedusies ar EFK, vienosies ar Ungārijas iestādēm par īpašiem ekonomiskās politikas nosacījumiem, ar kuriem saskaņā šī finanšu palīdzība tiek piešķirta, kā to paredz 3. panta 4. punkts. Šos nosacījumus paredz saprašanās memorandā atbilstīgi 1. punktā minētajām saistībām un ieteikumiem. Sīkākus finanšu nosacījumus aizdevuma līgumā precizē Komisija.

               4.Sadarbībā ar EFK Komisija regulāri pārbauda, vai tiek ievēroti ekonomiskās politikas nosacījumi, ar kuriem saskaņā šī palīdzība piešķirta. Komisija EFK informēs par iespējamām aizņēmumu finansējuma izmaiņām vai finanšu nosacījumu pārstrukturēšanu.

               3. pants

               1.Kopienas finansiālo palīdzību Komisija nodod Ungārijas rīcībā ne vairāk kā piecās daļās, kuru apjoms jānosaka saprašanās memorandā.

               2.Pirmo daļu izmaksā ar nosacījumu, ka stājas spēkā aizdevuma līgums un saprašanās memorands.

               3.Ja aizdevuma finansēšanas nolūkā nepieciešams, ir atļauti pienācīgi procentu mijmaiņas darījumi ar visaugstākās kredītkvalitātes partneriem.

               4.Lēmumu par turpmāko daļu izmaksu Komisija pieņems pēc tam, kad būs saņēmusi atzinumu no EFK. Pārējo daļu izmaksa notiks, ja apmierinoši tiks izpildīta Ungārijas valdības jaunā ekonomikas programma, tostarp Ungārijas konverģences programma un jo īpaši īpašie ekonomikas politikas nosacījumi, kas paredzēti saprašanās memorandā. Cita starpā nosacījumos ietilps: rezultāti, kas sasniegti, lai īstenotu valdības plānoto fiskālo konsolidāciju atbilstīgi Padomes 2006. gada 10. oktobra ieteikumam saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kā arī Padomes 2007. gada novembra atzinumam par atjaunināto konverģences programmu; īpaši pasākumi, lai kontrolētu izdevumus, no kā ir atkarīga konsolidācijas procesa norise, kā arī rezultāti saistībā ar fiskālās pārvaldības un finanšu pārraudzības reformu; strukturālas reformas pasākumi, kas veicami Lisabonas stratēģijas kontekstā, piemēram, lai pastiprinātu stimulus integrācijai darba tirgū, lai palielinātu nodarbinātības rādītājus un sekmētu valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību.

               Šis lēmums ir adresēts Ungārijas Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

               PĀRSKATS PAR IETEKMI UZ BUDŽETU

                  (sk. iekšējo noteikumu 16. pantu)

               POLITIKAS JOMA: SADAĻA 01 — EKONOMIKA UN FINANSES

               DARBĪBA: FINANŠU DARĪJUMI UN INSTRUMENTI

               DARBĪBAS NOSAUKUMS: ES VIDĒJA TERMIŅA PALĪDZĪBA UNGĀRIJAI

               1.PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: ATTIECĪGĀ BUDŽETA POZĪCIJA UN SADAĻA

               01 04 01 01 EK garantija Kopienas aizdevumiem, kas paredzēti maksājumu bilances atbalstam

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               EK līguma 119. pants un EK līguma 308. pants; Padomes 2002. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002.

               Šī regula aizdevuma pamatsummu, kas saskaņā ar šo finanšu mehānismu dalībvalstīm piešķirama dalībvalstīm, ierobežo līdz 12 miljardiem euro. Kopš minētās regulas stāšanās spēkā aizdevumi saskaņā ar šo mehānismu nav piešķirti.

               3.FINANŠU GADA VISPĀRĒJIE RĀDĪTĀJI (EURO)

               Šis postenis ir Eiropas Savienības nodrošinātu garantiju struktūra. Tas ļauj Komisijai apkalpot parādus (kapitālu, procentus un citus izdevumus) parādnieku (šajā gadījumā Ungārijas) saistību nepildīšanas gadījumā.

               Budžeta iegrāmatojums („p.m.”), kas atspoguļo budžeta garantiju, tiks izmantots vienīgi tad, ja garantija faktiski tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek pieprasīta. Kad Ungārija vēl nebija ES dalībvalsts, Padome, pamatojoties uz 1990. gada 25. februāra Lēmumu 1990/83/EEK un 1991. gada 24. jūnija Lēmumu 91/310/EEK, piešķīra Ungārijai makrofinansiālu palīdzību 790 miljonu ECU apmērā. Visu šo makrofinansiālo palīdzību Ungārija atmaksāja līdz 1998. gadam.

               3.a – Tekošais gads

               Neattiecas

                        SA

                        Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets)

                        Pārskaitījumi

                        Papildu apropriācija

                        Apropriācija kopā

                        Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai

                        Pieejamais atlikums

                        Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa

               3.b – Pārnestās summas

               Neattiecas

                        SA

                        Pārnestās summas

                        Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai

                        Pieejamais atlikums

                        Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa

               3.c – Nākamais finanšu gads

               Neattiecas

                        SA

                        Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets)

                        p.m.

                        Pārskaitījumi

                        Papildu apropriācija

                        Apropriācija kopā

                        Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai

                        Pieejamais atlikums

                        Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa

                        p.m.

               4.DARBĪBAS APRAKSTS

               Ierosinātā vidēja termiņa finansiālā palīdzība Ungārijai ir Kopienas aizdevums 6,5 miljardu euro apmērā (ko finansēs no Kopienas aizņēmumiem starptautiskajos kapitāla tirgos). To sniegs starptautisku finansēšanas pasākumu satvarā, jo īpaši ar SVF aizdevumu 10,5 miljardu SDR apmērā (apmēram 12,5 miljardi euro), izmantojot rezerves finanšu mehānismu. Arī Pasaules Banka ir apņēmusies piešķirt summu 1 miljarda euro apmērā. Kopienas vidēja termiņa finansiālā palīdzība Ungārijai ir paredzēta, lai atbalstītu Ungārijas maksājumu bilances ilgtspējību, kura ir nopietni apdraudēta, un lai tādējādi atbalstītu arī valdības jauno ekonomikas programmu, kuras nolūks cita starpā ir atjaunot investoru uzticību un mazinātu spriedzi, kas pēdējā laikā kopš 2008. gada oktobra sākuma ir vērojama finanšu tirgos. Šī palīdzība atspoguļo vēlmi atbalstīt dalībvalsti, kuras politiskie rādītāji kopš 2006. gada vidus ir būtiski uzlabojušies, cita starpā panākot būtisku kopējā valsts budžeta deficīta samazinājumu. Tajā pašā laikā šī palīdzība sniedz ieguldījumu, lai sekmētu tādu finanšu stabilitāti, kas pārsniedz vienas saņēmējas valsts robežas un skar būtiskus starptautiskus sakarus (tostarp banku savstarpējas attiecības). Šis jaunais ekonomikas pasākumu kopums ietver paātrinātu deficīta samazināšanu gan 2008., gan 2009. gadā, kas mazinātu vajadzību pēc valdības finansējuma, kā arī vairākas mērķtiecīgas darbības, lai atdzīvinātu valsts parāda tirgu un palielinātu likviditāti valūtas mijmaiņas darījumu tirgū. Visbeidzot, šī palīdzība — kuru, apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pārvaldīs Komisija — ir veids, kā nodrošināt, lai ES saglabātu savu aktīvo līdzdalību Ungārijas ekonomikas politikas pilnveidē un lai šī politika atbilstu gan Ungārijas saistībām ES aspektā, gan Padomes rekomendācijām jo īpaši attiecībā uz valsts reformu programmas, kā arī konverģences programmas un pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras izpildi.

               Kopienas aizņēmumus, kas Ungārijai paredzētā aizdevuma palielināšanas nolūkā iegūti kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām, sedz Kopienas garantija. Aizdevums ir iegūts kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām. Aizdevuma pamatsumma, kuru piešķirs Ungārijai, ir 6,5 miljardi euro.

               Eiropas Savienības nodrošinātā garantijas struktūra ir tāda, kas dod iespēju Komisijai apkalpot šo parādu arī tad, ja Ungārija nepilda savas saistības.

               Lai izpildītu savus pienākumus, Komisija pagaidu kārtā šo parādu var apkalpot, arī izmantojot savas kases resursus. Šādā gadījumā jāpiemēro 12. pants Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2000/597/EK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 31.5.2000., 1. lpp.).

               5.PIEŅEMTĀ APRĒĶINU METODE

               Neattiecas

               6.MAKSĀJUMU GRAFIKS (EURO)

               Neattiecas

                        Pozīcija

                        Apropriācijas

                        Maksājumi

                        n gads

                        n+1 gads

                        n+2 gads

                        n+3 gads

                        Turpmākie finanšu gadi

                        n gads

                        n+1 gads

                        n gads

                        n+1 gads

                        Kopā

                     (1)
                  Piemēram, 2008. gada maijā valsts obligāciju tirgū bija vērojama īslaicīga spriedze, galvenokārt tāpēc, ka iekšzemes pensiju fondi mainīja ieguldījumu portfeļus.

                     (2)
                  OV L 53, [23.2.2002.], 1. lpp.