Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0570

Ieteikums Padomes lēmums par Eiropas Kopienai ieņemamo nostāju atkārtotajās sarunās par monetāro nolīgumu ar Vatikāna Pilsētvalsti  /* COM/2009/0570 galīgā redakcija - CNB 2009/0158 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 16.10.2009COM(2009) 570 galīgā redakcija2009/0158 (CNB)IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar Eiropas Kopienai ieņemamo nostāju atkārtotajās sarunās par monetāro nolīgumu ar Vatikāna PilsētvalstiPASKAIDROJUMA RAKSTSMonetārie nolīgumi starp Eiropas Kopienu un Monako, Sanmarīno un Vatikānu tika noslēgti, lai nodrošinātu juridisku nepārtrauktību režīmam, kas pastāvēja minēto valstu un attiecīgi Francijas un Itālijas starpā līdz euro ieviešanai.Desmit gadus pēc tam, kad euro aizstāja Itālijas un Francijas līdzšinējās valūtas, ko izmantoja Monako, Sanmarīno un Vatikāns, Padome aicināja Komisiju pārskatīt monetāro nolīgumu darbību[1]. Novērtēšanas rezultāti tika apstiprināti Komisijas paziņojumā par monetāro nolīgumu ar Monako, Sanmarīno un Vatikānu darbību[2]. Komisija secināja, ka monetārie nolīgumi pašreizējā formā ir jāgroza, lai nodrošinātu konsekventāku pieeju attiecībās starp Kopienu un valstīm, kuras parakstījušas nolīgumu. Šajā Padomes lēmuma ieteikuma projektā noteikts, kāda nostāja Kopienai jāieņem atkārtotajās sarunās par nolīgumu ar Vatikāna Pilsētvalsti.Komisija liek priekšā atkārtoti izskatīt un grozīt šādus noteikumus.-  Attiecīgo EK tiesību aktu pārņemšanaMonako, Sanmarīno un Vatikāna pienākumi, kas izriet no attiecīgajiem monetārajiem nolīgumiem ar Kopienu, ir ļoti nelīdztiesīgi. Monetārajā nolīgumā ar Monako Firstisti ir visvairāk pienākumu. Pretēji nolīgumam ar Monako nolīgumi ar Vatikānu un Sanmarīno nerada nekādus īpašus pienākumus pārņemt ES tiesību aktus par euro skaidras naudas aizsardzību no viltošanas un par sadarbību ar Kopienu šajā jomā. Lai radītu vienādus spēles noteikumus un nodrošinātu euro banknošu un monētu aizsardzību no viltošanas, Vatikānam, tāpat kā Sanmarīno, ir jāpiemēro attiecīgie Kopienas tiesību akti.Tā kā Vatikānā nav kārtīgas banku nozares, nav vajadzības pārņemt Kopienas tiesību aktus par bankām un finansēm.-  Darbības izvēršanas mehānismiPretstatā procedūrai, kas paredzēta nolīgumā ar Monako, nolīgumos, kas parakstīti ar Vatikānu un Sanmarīno, netika paredzēta turpmākās rīcības procedūra. Tā kā nav regulāra, oficiāla turpmākās rīcības mehānisma, Vatikāns un Sanmarīno regulāri neziņo par nolīgumu īstenošanu un netiek pietiekami informēti par likumdošanas norisēm nolīgumu darbības jomā. Tādēļ Komisija liek priekšā izveidot divas jaunas apvienotas komitejas kopā ar Vatikāna Pilsētvalsti un Sanmarīno Republiku, līdzīgas tai, kas jau ir ar Monako Firstisti.Apvienotā komiteja ar Vatikāna Pilsētvalsti sastāvēs no Vatikāna Pilsētvalsts, Itālijas, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas pārstāvjiem. Komitejas uzdevums būs veicināt nolīguma īstenošanu un apspriest iespējamos grozījumus Vatikāna piemērojamo Kopienas tiesību aktu sarakstā. Tai arī būs pilnvaras pieņemt lēmumus par ierobežotu skaitu jautājumu, kas tai tiks uzticēti ar monetāro nolīgumu (piem., apstiprināt kaltuves, kas ražo Vatikāna euro monētas, maiņu).-  Euro monētu emisijas maksimālais apjomsVēsturisku iemeslu dēļ Monako, Sanmarīno un Vatikāna maksimālā gada emisija tika noteikta divos dažādos veidos (Monako patlaban ir tiesības emitēt ne vairāk kā 1/500 no Francijā izkalto monētu apjoma, bet Vatikānam un Sanmarīno ir fiksētas kvotas), līdz ar to arī rezultāti stipri atšķiras.Nolūkā nodrošināt taisnīgumu attiecībā pret visām valstīm, ar kurām ir monetārais nolīgums, Komisija liek priekšā ieviest jaunu vienotu euro monētu emisijas aprēķināšanas metodi (t. i., tā būtu lietojama visos turpmākajos nolīgumos). Komisija arī liek priekšā paaugstināt emisijas maksimumu valstīm, kuras ir parakstījušas monetāro nolīgumu, lai nodrošinātu to monētu apgrozību. Mazos daudzumos izkaltas monētas ļoti pieprasa monētu kolekcionāri. Līdz ar to monētas nekalpo to sākotnējam mērķim kā maksāšanas līdzeklis, bet tiek tikai glabātas kā kolekciju priekšmeti.Jaunais maksimums veidotos no fiksētās un mainīgās daļas:1.  Fiksētajai daļai jāmēģina apmierināt monētu kolekcionāru pieprasījumu. Pēc vienkāršiem aprēķiniem, kopējā vērtība ap € 2 100 000 būtu pietiekama, lai aptvertu kolekcionāru tirgus pieprasījumu[3].2.  Mainīgās daļas pamatā Vatikāna gadījumā būtu Itālijas vidējā emisija uz vienu iedzīvotāju. Vidējais Itālijā (n−1) gadā izlaisto monētu skaits uz vienu iedzīvotāju tiktu pareizināts ar Vatikāna Pilsētvalsts iedzīvotāju skaitu.Izmantojot jauno metodi, Vatikāna Pilsētvalsts emisijas maksimums turpat divkāršotos, salīdzinot ar pašreizējo kvotu.-  Noteikumi par euro monētu kalšanuPašreizējos monetārajos nolīgumos tiesības ražot Vatikāna un Sanmarīno euro monētas ir rezervētas Itālijas valsts naudas kaltuvei. Šo noteikumu ieviesa vēsturisku iemeslu dēļ laikā, kad euro skaidra nauda vēl nebija apgrozībā un gandrīz visas euro zonas valstis kala euro monētas tikai savām vajadzībām. Tagad stāvoklis ir mainījies, jo vairākas euro zonas valstis šobrīd kaļ savas monētas kādā citā euro zonas valstī. Tādēļ Komisija liek priekšā dot iespēju Vatikānam un Sanmarīno pasūtīt savas euro monētas citā ES kaltuvē, kam ir pieredze euro monētu ražošanā. Kaltuves maiņa tomēr būtu jāapstiprina Apvienotajai Komitejai.-  Tiesas piekritībaPašreizējie monetārie nolīgumi nedod Kopienai nekādas iespējas rīkoties gadījumā, ja valstis, kas parakstījušas monetāro nolīgumu, nepildītu savus pienākumus (piemēram, laikus nepārņemtu attiecīgos Kopienas tiesību aktus) — nerunājot par galējo un tādēļ maz ticamo iespēju vienpusēji atkāpties no nolīguma. Tādēļ Komisija liek priekšā noteikt Eiropas Kopienu Tiesas piekritību, izšķirot strīdus , kas var rasties monetāro nolīgumu piemērošanā.2009/0158 (CNB)IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar Eiropas Kopienai ieņemamo nostāju atkārtotajās sarunās par monetāro nolīgumu ar Vatikāna PilsētvalstiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 111. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu[4],ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu[5],tā kā:3.  No euro ieviešanas dienas monetārie un valūtas kursa jautājumi ir Kopienas kompetencē.4.  Padomei ir jānosaka kārtība attiecībā uz tādu nolīgumu apspriešanu un noslēgšanu, kas skar monetārā vai ārvalstu valūtu režīma jautājumus.5.  Itālijas Republika Kopienas vārdā 2000. gada 29. novembrī noslēdza monetāro nolīgumu ar Vatikāna Pilsētvalsti.6.  Padome 2009. gada 10. februārī secināja, ka Komisijai ir jāpārskata esošo nolīgumu darbība un jāapsver monētu emisijas maksimālā apjoma varbūtējs palielinājums.7.  Paziņojumā par monetāro nolīgumu ar Monako, Sanmarīno un Vatikānu darbību[6] Komisija secināja, ka monetārais nolīgums ar Vatikāna Pilsētvalsti pašreizējā formā ir jāgroza, lai nodrošinātu konsekventāku pieeju attiecībās starp Kopienu un valstīm, kuras parakstījušas monetāro nolīgumu.8.  Tādēļ iespējami drīz ir jārīko atkārtotas sarunas ar Vatikānu par monetāro nolīgumu, lai jaunā kārtība stātos spēkā 2010. gada 1. janvārī reizē ar jaunajiem noteikumiem par euro monētu ieviešanas kārtību, kas noteikta ar Komisijas 2008. gada 19. decembra ieteikumu par kopīgām pamatnostādnēm attiecībā uz apgrozībai domāto euro monētu valsts pusi un emisiju, kuru Padome apstiprinājusi savos 2009. gada 10. februāra secinājumos,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsItālijas Republika paziņo Vatikāna Pilsētvalstij par vajadzību pēc iespējas drīzāk grozīt pašreizējo monetāro nolīgumu starp Itālijas Republiku Eiropas Kopienas vārdā un Vatikāna Pilsētvalsti un piedāvā atkārtotas sarunas par attiecīgajiem nolīguma noteikumiem.2. pantsAtkārtotajās sarunās ar Vatikāna Pilsētvalsti par nolīgumu Kopiena tiecas panākt šādas izmaiņas:9.  Nolīgumu noslēdz Kopiena un Vatikāna Pilsētvalsts. Nolīguma tekstam ir jābūt kodificētam pašreizējā nolīguma tekstam ar grozījumiem.10.  Vatikāna Pilsētvalsts apņemas, tieši pārņemot tiesību normas vai ar līdzvērtīgām darbībām, noteikt visus attiecīgos pasākumus, kas vajadzīgi, lai varētu piemērot visus attiecīgos Kopienas tiesību aktus par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, krāpšanas un skaidras naudas un bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršanu.11.  Vatikāna euro monētu emisijas maksimālā apjoma noteikšanas metode tiek pārskatīta. Jauno maksimālo apjomu aprēķina pēc metodes, kurā apvienota fiksēta daļa, kuras mērķis ir novērst numismātu pārmērīgu spekulāciju ar Vatikāna monētām, apmierinot kolekcionāru monētu tirgus pieprasījumu, un mainīga daļa, ko aprēķina, vidējo Itālijas monētu emisijas apjomu uz vienu iedzīvotāju n−1 gadā reizinot ar Vatikāna iedzīvotāju skaitu. Neskarot kolekcionāriem domāto monētu emisiju, nolīgums nosaka, ka Vatikāna euro monētu minimālā daļa, kas ir ieviešama ar nominālvērtību, ir 51 %.12.  Izveido Apvienoto komiteju, kas uzrauga nolīguma īstenošanas gaitu. Tā sastāv no Vatikāna Pilsētvalsts, Itālijas Republikas, Komisijas un ECB pārstāvjiem. Tai ir iespēja katru gadu pārskatīt fiksēto daļu, ievērojot inflāciju un kolekcionāru tirgus attīstību. Lēmumus tā pieņem vienprātīgi. Apvienotā komiteja pieņem savu reglamentu.13.  Vatikāna Pilsētvalsts euro monētas kaļ Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato . Tomēr ar Apvienotās komitejas piekrišanu Vatikāna Pilsētvalstij ir iespēja vienoties ar citu darbuzņēmēju no to ES kaltuvju vidus, kas kaļ euro monētas. Vatikāna Pilsētvalsts emitēto monētu apjomu pieskaita kaltuves atrašanās valsts monētu emisijas apjomam, lai ECB varētu apstiprināt kopējo emisijas apjomu.14.  Eiropas Kopienu Tiesa tiek izraudzīta par iestādi, kas risina strīdus, kuri var izcelties nolīguma piemērošanas gaitā.Ja Kopiena vai Vatikāns uzskata, ka otra līgumslēdzēja puse nav izpildījusi kādu no monetārā nolīguma uzliktajiem pienākumiem, tā var celt prasību Tiesā. Tiesas spriedums pusēm ir saistošs, un tās veic nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas sprieduma prasības spriedumā noliktajā laikposmā. Ja Kopiena vai Vatikāns neveic nepieciešamos pasākumus, lai noliktajā laikposmā izpildītu sprieduma prasības, otra puse var nolīgumu nekavējoties izbeigt.3. pantsSarunas ar Vatikāna Pilsētvalsti ved Itālijas Republika un Komisija Kopienas vārdā. Eiropas Centrālā banka pilnībā iesaistās minētajās sarunās savā kompetences jomā. Itālijas Republika un Komisija iesniedz nolīguma projektu Ekonomikas un finanšu komitejai, lai tā sniegtu atzinumu.4. pantsPadomei ir jānoslēdz minētais nolīgums.Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai un Komisijai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] Padomes Secinājumi par kopīgām pamatnostādnēm attiecībā uz apgrozībai domāto euro monētu valsts pusi un emisiju, ECOFIN Padomes 2922. sanāksme 2009. gada 10. februārī.[2] COM(2009)359, 2009. gada 14. jūlijs[3] Piemēram, Sanmarīno ir sekmīgi koncentrējusies uz īpašu monētu ar euro nomināliem kalšanu — šīs monētas tagad darījumos izmanto ar to nominālvērtību.[4] OV C , , lpp.[5] OV C , , lpp.[6] COM(2009)359


				|

		52014DC0403

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Bulgārijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas 2014. gada konverģences programmu /* COM/2014/0403 final */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Bulgārijas 2014. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas 2014. gada
konverģences programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK)
Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris)
par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un
finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu nodarbinātības un
izaugsmes stratēģiju – "Eiropa 2020" –, kam pamatā ir
ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas,
lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu
un konkurētspēju.
(2)
Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido "integrētās pamatnostādnes". Dalībvalstis
tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.
(3)
Valstu vai to valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par
Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats
rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas
iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi
pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo
rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt
stratēģijas "Eiropa 2020" mērķus un īstenot
konkrētai valstij adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada 9. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Bulgārijas 2013. gada valsts reformu
programmu un sniedza savu atzinumu par Bulgārijas atjaunināto
konverģences programmu 2012.-2016. gadam.
(5)
Komisija 2013. gada 13. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[5], iezīmējot
2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada
sākumu. Tajā pašā dienā, pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, Komisija pieņēma arī brīdināšanas
mehānisma ziņojumu[6],
kurā tā noteica Bulgāriju kā vienu no
dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts
padziļināts pārskats.
(6)
Eiropadome 2013. gada 20. decembrī apstiprināja
prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo
konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā
uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu, uz izaugsmi
vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdevumu
nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju,
risināt bezdarba problēmu, novērst krīzes
sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.
(7)
Komisija 2014. gada 5. martā
publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata
rezultātus par Bulgāriju[7].
Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka
Bulgārijā joprojām pastāv makroekonomikas
nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama uzraudzība un politiska
rīcība. Jo īpaši saistībā ar darba tirgus ilgstošo
pielāgošanu nepieciešami politiski pasākumi, savukārt labs
progress tiek gūts attiecībā uz ārējo pozīciju un
aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanu
korporatīvajā sektorā.
(8)
Bulgārija 2014. gada
17. aprīlī iesniedza savu 2014. gada valsts reformu
programmu un 2014. gada konverģences programmu. Abas programmas
izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
savstarpējo saistību.
(9)
2014. gada konverģences programmā
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir
panākt, lai līdz 2016. gadam tiktu sasniegts
strukturālā deficīta vidēja termiņa mērķis,
proti, -1 % no IKP. Vidēja termiņa mērķis ir
stingrāks, nekā prasīts Stabilitātes un izaugsmes
paktā. Bulgārija attiecībā uz kopīgi
finansētajiem projektiem ir izmantojusi piešķirto iespēju
īslaicīgi novirzīties no vidēja termiņa
mērķa par 0,6 % no IKP 2013. gadā un par 0,1 % no
IKP 2014. gadā. Programmā paredzēts, ka
(pārrēķinātā) strukturālā bilance
pasliktināsies par 0,3 % no IKP 2014. gadā (līdz
-1,3 % no IKP) un uzlabosies par 0,3 % no IKP 2015. gadā
(līdz -1,0 % no IKP), tādējādi nodrošinot atgriešanos
pie vidēja termiņa mērķa. Valsts izdevumu pieauguma temps
nepārsniegtu attiecīgo vidēja termiņa atsauces izdevumu
robežlielumu 2014.-2015. gadā. Tādējādi budžeta
plāni atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām.
Parāda attiecība ir krietni zem 60 % no IKP, un
saskaņā ar konverģences programmu paredzams, ka programmas
perioda beigās tā būs palielinājusies tikai nedaudz
līdz 20,6 % no IKP. Konverģences programmas budžeta prognožu
pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir optimistisks laikposmam
no 2014. gada līdz 2015. gadam, kad ikgadējā izaugsme
tiek prognozēta 2,1 % apmērā 2014. gadā un
2,6 % apmērā 2015. gadā, nevis attiecīgi
1,7 % 2014. gadā un 2,0 % 2015. gadā, kā
paredzēts Komisijas 2014. gada pavasara prognozē.
Saskaņā ar Komisijas prognozi Bulgārijas novirze no vidēja
termiņa mērķa 2014. gadā ir lielāka par
atļauto, balstoties uz atļauto īslaicīgo novirzi
kopīgi finansētiem projektiem, un vajadzīgā
atgriešanās pie vidēja termiņa mērķa netiktu sasniegta
2015. gadā. Pamatojoties uz 2014. gada konverģences
programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi saskaņā ar
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka
2014.-2015. gadā būs novirze no vidēja termiņa
mērķa.
(10)
Nodokļu saistību izpilde un nodokļu
pārvaldības kvalitāte joprojām ir būtiskas
problēmas Bulgārijā. Pieejamās aplēses norāda uz
ievērojamu ēnu ekonomikas apmēru, ko apstiprina dati par
nedeklarētu darbu Bulgārijā. Ieņēmumu iekasēšanas
administratīvās izmaksas un nodokļu nomaksas izmaksas ir
salīdzinoši augstas. Lai arī šo problēmu risināšanas
nolūkā ir īstenoti vairāki pasākumi,
Bulgārijā joprojām nav izvērstas nodokļu saistību
izpildes stratēģijas, kas aptvertu visu nodokļu iekasēšanas
iestāžu darbu un ietvertu iepriekšēju analīzi par
visbūtiskākajiem riskiem saistībā ar nodokļu
iekasēšanu, kā arī jau ieviesto pasākumu, tostarp
vienkāršošanas pasākumu, izvērtējumu, kā arī
uzlabotas kontroles.
(11)
2013. gads iezīmēja soli
atpakaļ attiecībā uz pensiju sistēmas reformu, kuru
Bulgārija bija apņēmusies veikt. Turklāt tika ieviestas
papildu agrīnas pensionēšanās shēmas, un plānotais
tiesību aktos noteiktā pensionēšanās vecuma ikgadējais
palielinājums tika atlikts. Attiecībā uz pensionēšanās
vecuma saskaņošanu vīriešiem un sievietēm netika gūts
nekāds progress, un netika veikti nekādi pasākumi, lai ieviestu
stingrākus atbilstības kritērijus un kontroles nolūkā
samazināt ļaunprātīgu invaliditātes pensiju
piešķiršanas izmantošanu. Bulgārijā ir viena no visstraujāk
novecojošajām sabiedrībām ES, un tas negatīvi ietekmē
darba tirgu, ekonomikas izaugsmes potenciālu un tās pensiju
sistēmas finansēšanu. Tādēļ Bulgārijai
nepieciešams turpināt pensiju sistēmas reformu. Bulgārija
saskaras ar būtiskām problēmām attiecībā uz
slimnīcu nozares racionalizāciju un pārvaldību, tostarp ar
slimnīcu finansēšanas pārredzamības trūkumu un
nepietiekami attīstītiem ambulatorās aprūpes pakalpojumiem.
Turklāt augsts oficiālo un neoficiālo maksājumu
līmenis, ko tieši veic pacients, faktiski dažām iedzīvotāju
grupām liedz piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumiem.
Veselības stāvokļa rādītāji ir zemi
salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm, kas
norāda uz to, ka nākotnē var būt nepieciešami
strukturāli lielāki publiskie izdevumi veselības aprūpes
jomā.
(12)
Darba tirgus pēdējos gados nav bijis
efektīvs, tādējādi ierobežojot ekonomikas
pielāgošanās spēju un samazinot tās izaugsmes
potenciālu. Bezdarba līmenis 2013. gadā
stabilizējās, taču jauniešu bezdarbnieku un ilgtermiņa
bezdarbnieku skaits turpina palielināties. Bulgārijā ir viens no
augstākajiem to jauniešu īpatsvariem, kuri nav ne nodarbināti,
ne piedalās izglītībā vai apmācībā, kas
liecina par to, cik ļoti lielā mērā cilvēkresursi
netiek pienācīgi izmantoti un attīstīti.
Nodarbinātības aģentūras kapacitātes
stiprināšanā ir gūts pavisam neliels progress. Pastāv
arī nepieciešamība paplašināt aktīva darba tirgus politikas
tvērumu un palielināt efektivitāti. Bulgārijai trūkst
efektīvu pasākumu, kas būtu vērsti uz jauniešiem, tostarp
romiem, kuri nav reģistrēti Valsts nodarbinātības
aģentūrā, saskaņā ar garantijas jauniešiem
mērķiem. Uz lielu daļu bezdarbnieku neattiecas parastie
drošības tīkli (bezdarbnieku pabalsti un sociālā
palīdzība), taču tā vietā viņi ir atkarīgi
no ģimenes solidaritātes vai neoficiālā darba.
Bulgārijā ir viens no lielākajiem nabadzības un
sociālās atstumtības riskiem ES. Sociālās apdrošināšanas
minimālās iemaksas varētu liegt mazkvalificētiem darba
ņēmējiem pilnībā piedalīties oficiālajā
ekonomikā. Ir veikti daži izvērtējumi attiecībā uz
iespējamo ietekmi, un tos nepieciešams izvērtēt, un, balstoties
uz šo izvērtējumu, nepieciešams veikt atbilstošus politiskus
pasākumus. Nav skaidru pamatnostādņu par pārredzamu
minimālās algas noteikšanu Bulgārijā. Likumā
noteiktā minimālā alga 2013. gadā tika būtiski
palielināta, kas var būt negatīvi ietekmējis
nodarbinātību un līdz ar to būtu jāuzrauga.
(13)
Bulgārija vēl joprojām nav
pieņēmusi skolu izglītības likumu, kas ir pamats nepieciešamo
skolu sistēmas visaptverošo reformu īstenošanai, tostarp
mācību programmas modernizēšanai un skolotāju labākai
apmācībai. Ir nepieciešams uzlabot profesionālās
izglītības un apmācību kvalitāti Bulgārijā
un uzlabot to integrāciju vispārējās izglītības
struktūrās, lai tādējādi varētu nodrošināt
elastīgu norisi, samazināt to gadījumu skaitu, kad
mācības tiek priekšlaicīgi pārtrauktas, un uzlabot
mūžizglītības pieejamību. Augstākās
izglītības jomā joprojām ir problēmas
saistībā ar labāku atbilsmi darba tirgus vajadzībām.
Kvalitātes sertificēšanas zemie standarti veicina sliktus
rezultātus. Šobrīd tiek apspriesta jauna stratēģija
augstākās izglītības jomā, kas ietver prasību par
universitātes vadības pārstrukturēšanu, tiešā
veidā iesaistot ieinteresētās personas, piemēram,
uzņēmumus un studentus, universitāšu konsolidēšanu un uz
rezultātiem balstītu pieeju, lai izglītības rezultātus
labāk pielāgotu darba tirgus vajadzībām. Pastāvīga
problēma ir izglītības pieejamība
nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem, jo īpaši
romu tautības bērniem. Divu gadu obligātā pirmsskolas
izglītība ir būtisks pasākums, kas ir solis pareizajā
virzienā un būtu stingri īstenojams kopā ar pasākumiem
priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas novēršanai.
Nepieciešams paplašināt esošās iniciatīvas, lai uzlabotu
skolotāju apmācību un samazinātu faktisko segregāciju
skolās. Noteikumi, ar ko bērnu pabalstu izmaksu sasaista ar
līdzdalību izglītībā, vēl nav efektīvi
īstenoti.
(14)
Plašākiem centieniem modernizēt valsts
pārvaldi ir bijusi ierobežota ietekme sadrumstalotās pieejas un
nepietiekamas apņemšanās īstenot padziļinātās
reformas dēļ. Bulgārijā valsts pārvaldes reformas
īstenošanai ir nepieciešama saskaņota stratēģija, lai
sekmētu valsts pārvaldes un tās regulatīvo iestāžu
profesionālismu un neatkarību, tostarp uz rezultātiem
balstīta sistēma iecelšanai amatā un karjeras
attīstība ierēdņiem, kā arī efektīvas
struktūras korupcijas riska novēršanai. Ir nepieciešami turpmāki
centieni, lai uzlabotu vispārējo uzņēmējdarbības
vidi. Starp risināmajiem jautājumiem ir minamas procedūras
atļauju saņemšanai un uzņēmumu reģistrēšanai.
2013. gadā tika pieņemti jauni noteikumi par kavētiem
maksājumiem, un šie noteikumi ir jāīsteno. E-pārvaldības
izstrāde ir apstājusies, un koordinēšana, lai nodrošinātu
sistēmu sadarbspēju un viena kontaktpunkta izveidi, nav pietiekama,
tādējādi vājinot centienus uzlabot pārredzamību
un samazināt administratīvo slogu. Publiskā iepirkuma jomā
trūkst vienkārša un kodificēta tiesiskā satvara, kā
rezultātā rodas sarežģīta tiesiskā un reglamentējošā
vide, kas ekonomikas dalībniekiem rada nenoteiktību. Tāpat
arī tiesu sistēmas neatkarība joprojām ir būtiska
problēma, kas ietekmē uzņēmējdarbības vidi
Bulgārijā. Bulgārija ir veikusi dažus pasākumus korupcijas
apkarošanai, taču vispārējais progress ir bijis ierobežots un
joprojām ir nestabils, un tādēļ ir nepieciešamas
konsekventākas pārbaudes un atturošākas sankcijas
saistībā ar interešu konfliktu. Tāpat arī ir nepieciešams
nodrošināt labāku koordinēšanu starp korupcijas apkarošanas
iestādēm un aizsargāt tās no politiskās ietekmes.
(15)
Konkurence elektroenerģijas un gāzes
nozarē joprojām ir ierobežota. Jomas, kas rada īpašas bažas un
kurās jāpanāk enerģijas tirgus darbības uzlabojumi, ir
elektroenerģijas un gāzes biržu trūkums, kā arī
pārredzama vairumtirdzniecības tirgus trūkums. Brīvajā
elektrības tirgū dominē viens piegādātājs, un
tirgus ierobežotais apmērs nozīmē, ka ar konkurenci nevar
nodrošināt izmaksu efektivitāti. Valsts regulatora neatkarība un
efektivitāte joprojām ir ierobežota. Atkarība no importa no
ierobežota skaita piegādātāju un infrastruktūras
attīstības trūkums rada piedāvājuma satricinājuma
risku. Aptverošs pasākumu kopums, lai uzlabotu energoefektivitāti, ir
ticis ierosināts ES finansējumam jaunajā
2014.-2020. plānošanas periodā.
(16)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir
vispusīgi izanalizējusi Bulgārijas ekonomikas politiku. Tā
ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu
programmu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne
tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Bulgārijā, bet
arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības
vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams,
turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa
ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar
Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.
(17)
Ņemot vērā šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Bulgārijas konverģences programmu, un
tās atzinums[8]
ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.
(18)
Ņemot vērā Komisijas
padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir
izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu.
Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
6. pantu ir atspoguļoti 3., 4. un 5. ieteikumā.
AR ŠO IESAKA Bulgārijai
laikposmā no 2014. gada līdz 2015. gadam rīkoties
šādi.
1.           Stiprināt
budžeta pasākumus 2014. gadam, ņemot vērā pieaugošo
plaisu saistībā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta
prasībām. 2015. gadā stiprināt budžeta
stratēģiju, lai nodrošinātu vidēja termiņa
mērķa sasniegšanu un tā saglabāšanu turpmāk.
Nodrošināt, ka jaunā finanšu padome spēj īstenot savas
pilnvaras. Īstenot visaptverošu nodokļu stratēģiju, lai
uzlabotu nodokļu iekasēšanu, apkarotu ēnu ekonomiku un
samazinātu izmaksas saistībā ar nodokļu saistību
izpildi.
2.           Pieņemt ilgtermiņa
stratēģiju pensiju sistēmai, ar ko turpina plānoto
likumā noteiktā pensionēšanās vecuma ikgadējo
palielināšanu un ievieš mehānismu, kas likumā noteikto
pensionēšanās vecumu saista ar paredzamo mūža ilgumu
ilgtermiņā, un vienlaikus pakāpeniski atceļ
agrīnās pensionēšanās iespējas un vienādo
likumā noteikto pensionēšanās vecumu vīriešiem un
sievietēm. Noteikt stingrākus atbilstības kritērijus un
procedūras attiecībā uz invaliditātes pensiju piešķiršanu,
piemēram, lielākā mērā ņemot vērā darba
kapacitāti, kāda joprojām ir prasītāja
rīcībā. Nodrošināt efektīvu veselības
aprūpi, tostarp uzlabojot slimnīcu finansējuma
pārredzamību, optimizējot slimnīcu tīklu un
attīstot ambulatoro aprūpi.
3.           Uzlabot
Nodarbinātības aģentūras efektivitāti,
izstrādājot uzraudzības sistēmu un
mērķtiecīgāk pievēršoties
visneaizsargātākajām grupām, piemēram,
mazkvalificētiem un gados vecākiem darba ņēmējiem,
ilgtermiņa bezdarbniekiem un romiem. Paplašināt aktīva darba
tirgus politikas tvērumu un palielināt efektivitāti, lai
atbilstoši garantijas jauniešiem mērķiem darba meklētājiem
atrastu piemērotu darbu un iesaistītu jauniešus, kas nav
nodarbināti, nepiedalās izglītībā vai
apmācībā.
Uzlabot bezdarbnieku pabalstu un sociālās
palīdzības faktisko tvērumu un to saiknes ar aktivizēšanas
pasākumiem. Turpināt sociālās apdrošināšanas
minimālo iemaksu visaptverošu pārskatu, lai nodrošinātu, ka
šīs sistēmas rezultātā mazkvalificētie darba
ņēmēji ar cenu palīdzību netiek izkonkurēti no
darba tirgus. Sadarbībā ar sociālajiem partneriem
izstrādāt pārredzamas pamatnostādnes likumā noteikto
minimālo algu pielāgošanai, ņemot vērā ietekmi uz
nodarbinātību un konkurētspēju. Lai mazinātu
nabadzību, vēl vairāk uzlabot sociālo pakalpojumu un
pārvedumu pieejamību un efektivitāti bērniem un gados
vecākiem cilvēkiem.
4.           Pieņemt Skolu
izglītības likumu un īstenot profesionālās
izglītības un augstākās izglītības reformas, lai
uzlabotu visos līmeņos apgūto prasmju līmeni un
nozīmību, vienlaikus sekmējot partnerības starp
izglītības iestādēm un uzņēmumiem ar
mērķi izglītību labāk pielāgot darba tirgus
vajadzībām. Uzlabot profesionālās izglītības
iestāžu kvalitāti un mūžizglītības pieejamību.
Pastiprināt centienus uzlabot piekļuvi kvalitatīvai
iekļaujošai pirmsskolas un skolas izglītībai
nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem, jo
īpaši romiem, un stingri īstenot noteikumus, kas bērnu pabalstu
izmaksu stingri sasaista ar līdzdalību izglītībā.
5.           Turpināt
uzņēmējdarbības vides uzlabošanu, jo īpaši MVU,
samazinot birokrātiju, sekmējot e-pārvaldību,
racionalizējot maksātnespējas procedūras un īstenojot
tiesību aktus par maksājumu kavēšanu. Uzlabot publiskā
iepirkuma sistēmu, palielinot administratīvo kapacitāti,
stiprinot Publisko iepirkumu aģentūras veiktās ex ante
pārbaudes un veicot konkrētus pasākumus e-pārvaldības
īstenošanai. Uzlabot tiesu sistēmas kvalitāti un neatkarību
un intensīvāk apkarot korupciju.
6.           Paplašināt energonozares
reformu, lai palielinātu konkurenci, tirgus efektivitāti un
pārredzamību, jo īpaši novēršot šķēršļus
ienākšanai tirgū, samazinot regulētā segmenta ietekmi,
pastiprinot centienus, lai izveidotu pārredzamu vairumtirdzniecības
tirgu elektroenerģijai un gāzei, pamazām atceļot kvotas un
stiprinot energoregulatora neatkarību un administratīvo
kapacitāti. Paātrināt starpsavienojumu projektu īstenošanu
ar kaimiņu dalībvalstīm un kandidātvalstīm un uzlabot
noturību pret traucējumiem.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 un P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


Avis juridique important

|

52004SC0820

Rekomendācija Padomes rekomendācija Ungārijai ar mērķi novērst pārmērīga deficīta situāciju  /* SEC/2004/0820 galīgā redakcija */

Rekomendācija PADOMES REKOMENDĀCIJA UNGĀRIJAI ar mērķi novērst pārmērīga deficīta situāciju(izdevusi Komisija)PASKAIDROJOŠAIS MEMORANDS2004. gada 7. aprīlī Komisija publicēja 2004. gada pavasara prognozes [1]. Saskaņā ar sīm prognozēm, kas tika balstītas uz 2004. gada martā publicētajiem Ungārijas datiem, vispārējais valsts deficīts Ungārijā bija samazinājies no 9,3% IKP 2002. gadā līdz 5,9% IKP 2003. gadā (galvenokārt tādēļ, ka izzuda unikālais efekts, kas veicināja deficīta pieaugumu par aptuveni 3% IKP 2002. gadā), sādi pārsniedzot Līgumā noteikto 3% IKP atskaites gada vērtību.[1]  Komisijas 2004.gada pavasara prognoze pieejama sajā interneta lapā: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Balstoties uz siem juridiski ticamajiem pierādījumiem, 2004. gada 12. maijā Komisija uzsāka pārmērīgu deficīta procedūru Ungārijai, līdz ar ziņojuma pieņemsanu paredzētu Līguma 104. panta 3. punktā [2]. 2004. gada 14. maijā Komisija saņēma Ungārijas konverģences programmu, kas apstiprināja deficīta apjomu 5,9% IKP 2003. gadā.[2]  Pilns ziņojums pieejams sajā interneta lapā http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Pārmērīgā deficīta procedūras (PDP) īstenosanu nosaka Līguma 104. pants un Padomes regula (EK) Nr. 1467/97 "Pārmērīga deficīta procedūras īstenosanas paātrināsana un izskaidrosana", kas ir no Stabilitātes un attīstības pakta [3]daļa. Valstis, kas pievienojās ES 2004. gada 1. maijā, ir dalībvalstis ar derogāciju un tām ir jāizvairās no pārmērīga deficīta, bet saskaņā ar 104. panta 9. un 11. punktu pret tām nevar vērst sankcijas .[3]  OL L 209, 2.8.1997.Saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu Komisija ziņoja, ka deficīta pieaugums Ungārijā, kas 2003. gadā pārsniedza Līguma atskaites vērtību 3% IKP, nav neparasta ārpus Ungārijas varasiestāzu kontroles notikusa atgadījuma sekas, kā arī to neradīja spēcīgā ekonomiskā lejupslīde Stabilitātes un attīstības pakta ietvaros, jo reālais IKP 2003. gadā sasniedza 2,9%. Attiecībā uz 2004. gada notikumiem ziņojums paredzēja, ka vispārējais valsts deficīts samazināsies, bet paliks virs 3% IKP. Komisijas 2004. gada pavasara prognoze 2004. gadā paredz vispārējo valsts deficītu 4,9% IKP, kas ir lielāks nekā Ungārijas varasiestāzu konverģences programmā plānotais 4,6% IKP lielais deficīts. Pamatojoties uz Komisijas 2004. gada pavasara prognozēm, Komisijas ziņojums vēl paredzēja, ka parāda līmenis pret IKP, kas 2003. gadā bija sasniedzis 59% IKP, 2004. gadā, paliks aptuveni 59%, t.i., nedaudz zem Līguma atskaites gada vērtības 60%, kā to paredz arī Ungārijas varasiestāzu konverģences programma.Līguma 104. panta 4. punkts nosaka, ka "Komitejai, kā to paredz 114. pants (t.i., Ekonomikas un Finansu komitejai), ir jāformulē atzinums par Komisijas ziņojumu". 2004. gada 24. maijā Komiteja publicēja savu atzinumu, atbalstot Komisijas sniegto novērtējumu ziņojumā. Komiteja nolēma, ka budzeta situācija Ungārijā norāda uz pārmērīga deficīta eksistenci saskaņā ar pirmo no diviem kritērijiem, kas paredzēti 104. panta 2. punktā, kas izsrādāts, lai noteiktu sādus deficītus. Citu būtisku faktoru izskatīsana, it īpasi vidēja termiņa budzeta stāvokļa un publisko investīciju līmeņa izskatīsana nemainītu uz kritērijiem balstīto novērtējumu. Komiteja arī ņēma vērā, ka vispārējais valsts deficīts 2004. gadā turpinās pārsniegt Līguma atskaites gada vērtību un ka vispārējais valsts parāds 2004. gadā paliks zem Līguma atskaites gada vērtības 60% IKP.Komisija, izpētot būtiskos faktorus, kas apskatīti tās ziņojumā, un ņemot vērā Komitejas atzinumu, atzīst, ka Ungārijā eksistē pārmērīgs deficīts. Šis 2004. gada 24. jūnijā pieņemtais Komisijas atzinums līdz ar so ir adresēts Padomei atbilstosi Līguma 104. panta 5. punktam. Komisija rekomendē, ka Padomei saskaņā ar 104. panta 6. punktu ir jāpieņem lēmums. Turklāt Komisijai līdz ar so ir jāiesniedz Padomei ieteikums par Padomes rekomendāciju, lai to adresētu Ungārijai ar mērķi novērst pārmērīgā deficīta situāciju saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu. Ungārijas veikto darbību īstenosanas novērosana var paredzēt, ka Padome izsaka turpmākas rekomendācijas saskaņā ar 104. panta 7. punktu, nosakot 104. panta 9. punkta nelietojamību dalībvalstīm ar derogāciju.Rekomendācija PADOMES REKOMENDĀCIJAI UNGĀRIJAI ar nolūku novērst pārmērīgo valsts deficītuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas Dibināsanas līgumu un jo īpasi tā 104.panta 7.punktu,ņemot vērā Padomes rekomendāciju,ievērojot, ka:(1) saskaņā ar Līguma 104. pantu dalībvalstīm ir jāizvairās no pārmērīga valsts deficīta;(2) Stabilitātes un attīstības pakts ir balstīts uz stabilu valdības finansu mērķi kā līdzekli, lai nostiprinātu cenu stabilitāti un spēcinātu ilgstosu izaugsmi, kas veicinātu nodarbinātību;(3) pamatojoties uz 104. panta 6. punktu, 2004. gadā [5.jūlijā ] nolēma, ka Ungārijā eksistē pārmērīgs deficīts;(4) nolemjot par pārmērīga deficīta eksistenci Ungārijā, Padomei saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu vienlaikus ir jāizdod rekomendācijas dalībvalstij ar mērķi novērst so situāciju noteiktajā laika periodā;(5) saskaņā ar Padomes regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu sī rekomendācija precizē, ka dalībvalstij jāveic efektīva darbība ilgākais četru mēnesu laikā un ka pārmērīgs deficīts jānovērs gada laikā pēc tā identificēsanas, ja vien nav īpasu nosacījumu. Šādi īpasi nosacījumi ir Ungārijas gadījumā, jo vispārējais valsts deficīts pirms pievienosanās ES bija krietni virs atskaites gada vērtības un tādēļ, ka norit ekonomikas strukturālā pāreja;(6) īpaso nosacījumu klātesamība pilnvaro Padomi atļaut novērst pārmērīgu deficītu vidējā laika periodā. Ir noderīgi aplūkot 2004. gada maijā Ungārijas izdoto konverģences programmu un tās turpmākos labojumus, kā arī Padomes atzinumus sakarā ar to, kā nodrosināt sakārtotu pārmērīga deficīta novērsanas programmu. 2004. gada konverģences programmu pārmērīga deficīta novērsanai ir plānots īstenot līdz 2008. gadam ar sekojosiem ikgadējiem mērķiem vispārējam valsts deficītam: 2004. gadā 4,6% IKP, 2005. gadā 4,1% IKP, 2006. gadā 3,6%, 2007. gadā 3,1%, 2008. gadā 2,7% IKP. Sakārtosana ir balstīta uz makroekonomisku scenāriju, kas saskaņā ar 2004. gada [5.jūlija ] Padomes atzinumu par konverģences programmu atspoguļo salīdzinosi labvēlīgu attīstības procesu programmas turpmākajos gados.(7) Pēc Padomes uzskatiem, budzeta nostiprināsanas pasākumiem ir jānodrosina ilgstosi uzlabojumi vispārējā valsts bilancē, kamēr notiek virzība uz publisko finansu kvalitātes pieaugumu un ekonomiskās izaugsmes potenciāla pastiprināsanu.LĪDZ AR ŠO REKOMENDĒJU:- Ungārijas varasiestādēm novērst pasreizējo pārmērīgā deficīta situāciju pēc iespējas agrāk;- Ungārijas varasiestādēm godīgi un ilgstosi veikt darbības vidējā laika posmā saskaņā ar deficīta samazināsanas programmu, kā norādīts 2004. gada 5. jūlija Padomes atzinumā par 2004. gadā maijā iesniegto konverģences programmu, lai līdz 2008. gadam deficīta līmenis būtu zem 3% IKP;- Ungārijas varasiestādēm pēc iespējas ātrāk veikt pasākumus, kas paredzēti 2004. gada maija konverģences programmā, it īpasi būt gatavām ieviest papildu metodes, ja nepieciesams, lai sasniegtu vispārējo valsts deficīta mērķi 2004. gadā;- Ungārijas varasiestādēm līdz ar 2004. gada 5. novembri uzsākt efektīvu darbību, izmantojot paredzētos pasākumus, lai sasniegtu deficīta mērķi 2005. gadā.Papildus Padome Ungāru varasiestādēm lūdz:- izmantot katru iespēju, lai paātrinātu fiskālo sakārtosanu;- ieviest pieņemtās publiskās administrācijas, veselības un izglītības sistēmu reformas, lai nodrosinātu paredzēto izdevumu samazināsanu un uzlabotu ilgtermiņa publiskās finanses;- nodrosināt, ka plānotie nodokļu samazinājumi tiek atbilstosi finansēti un padarīt to ieviesanu iespējamu sakarā ar deficīta mērķu sasniegsanu.Šī rekomendācija tiek adresēta Ungārijas Republikai.Pieņemts Briselē, [2004. gada 5. jūlijā].Padomes vārdāPriekssēdētājsxxxxx


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Maltas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2017. gada stabilitātes programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/75

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Maltas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2017. gada stabilitātes programmu
   (2017/C 261/17)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Malta nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku, ko apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Padome 2017. gada 21. martā pieņēma Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (“ieteikums par eurozonu”) (3).

               (2)

               Ņemot vērā to, ka Malta ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Maltai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu īstenošana, kā tas ir atspoguļots 2. ieteikumā turpmāk.

               (3)

               2017. gada ziņojums par Maltu tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Maltas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Maltas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)

               Malta 2017. gada 18. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada 2. maijā – savu 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (6)

               Malta šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno saglabāt budžeta pārpalikumu nominālā izteiksmē laikposmā no 2017. līdz 2020. gadam. Vidēja termiņa budžeta mērķis – IKP izteiksmē līdzsvarots budžeta stāvoklis – joprojām tiek ar pozitīvu rezervi ievērots visā programmas periodā. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP saglabāsies mazāka par Līgumā noteikto atsauces vērtību, kura ir 60 % no IKP, un pakāpeniski samazināsies no 58,3 % no IKP 2016. gadā līdz 47,6 % no IKP 2020. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir ticams attiecībā uz 2017. gadu un piesardzīgs attiecībā uz 2018.–2020. gadu. Tajā pašā laikā ir iespējami ar budžeta izpildi saistīti īstenošanas riski.

               (7)

               Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Maltai 2017. gadā panākt ikgadēju fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu. Dati liecina, ka Malta jau 2016. gadā sasniedza savu vidēja termiņa budžeta mērķi. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance pieaugs no pārpalikuma 0,4 % apmērā no IKP 2017. gadā līdz 0,7 % no IKP 2018. gadā, joprojām pārsniedzot vidēja termiņa budžeta mērķi. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Malta 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (8)

               Neraugoties uz to, ka vidēja termiņa mērķis ir sasniegts trīs gadus pirms termiņa, izdevumi ir pieauguši ātrāk nekā potenciālais ražošanas apjoms. Ja šī tendence turpināsies, tiks apdraudēta publisko finanšu stabilitāte, jo īpaši gadījumā, ja ieņēmumus skars negaidīti satricinājumi. Maltas iestādes pārskatīja izdevumus atsevišķās publisko izdevumu jomās, kas ir jo īpaši nozīmīgas stabilitātei, proti, veselības aprūpes, izglītības un apmācības un sociālā nodrošinājuma jomās. Tas, cik efektīvi tiks sasniegts to mērķis, būs atkarīgs no tā, cik savlaicīgi un efektīvi tiks īstenoti sniegtie ieteikumi. Turklāt ilgtermiņā Maltas publiskās finanses vēl aizvien apdraud stabilitātes riski, kuru iemesls ir prognozētās izmaksas, kas saistītas ar iedzīvotāju novecošanu, piemēram, izdevumi veselības aprūpei, ilgtermiņa aprūpei un pensijām. Ar novecošanu saistīto prognozēto izdevumu straujais pieaugums galvenokārt ir saistīts ar pensiju izdevumiem; saskaņā ar 2015. gada ziņojumu par novecošanu tiek lēsts, ka līdz 2060. gadam šo izdevumu apjoms pieaugs par 3,2 procentpunktiem no IKP. Ļoti ticams, ka ar dažiem no nesen ieviestajiem pasākumiem izdosies panākt ietaupījumus. Tomēr šie ietaupījumi diez vai būs pietiekami, lai atsvērtu augošo izdevumu slogu un izšķirīgi uzlabotu ilgtermiņa stabilitāti. Tāpēc varētu būt nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (9)

               Malta ir ierosinājusi vairākus pasākumus, lai risinātu ar pensiju sistēmu saistīto dubulto uzdevumu: nodrošināt stabilitāti un adekvātus pensijas ienākumus. Paredzams, ka pasākumi, kurus ieviesa 2017. gada budžetā, mēreni pazeminās vecāka gadagājuma cilvēku nabadzības risku un nedaudz uzlabos garantētās minimālās pensijas neto ienākumu aizvietojuma rādītāju. Kopumā joprojām pastāv ievērojamas iespējas uzlabot pensiju adekvātuma rādītājus, tostarp mazinot izteikto atšķirību starp dzimumiem pensijas saņēmēju vidū.

               (10)

               Ceļu satiksmes sastrēgumi ir kļuvuši par šķērsli uzņēmējdarbībai; to ārējās (ekonomiskās un vides) izmaksas tiek lēstas 274 miljonu euro apmērā gadā, un sagaidāms, ka tās palielināsies. Turklāt turpina pieaugt satiksmes izraisītās siltumnīcefekta gāzu emisijas, un, domājams, Malta nesasniegs savus 2020. gada emisiju samazināšanas mērķus. Malta ir pieņēmusi vērienīgu valsts transporta stratēģiju laikposmam līdz 2050. gadam un transporta darbības ģenerālplānu laikposmam līdz 2025. gadam. Šajos dokumentos ir ietverti dažādi pasākumi, kuru mērķis ir racionalizēt privāto automašīnu izmantošanu, veicināt alternatīvus mobilitātes risinājumus un efektīvāk izmantot multimodālo un kolektīvo pārvadājumu sistēmas. Lai gan iecerēts, ka minētie pasākumi nesīs ievērojamus uzlabojumus, joprojām tiek prognozēts, ka sastrēgumi paplašināsies un transporta radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas līdz 2030. gadam samazināsies tikai nedaudz.

               (11)

               Finanšu sistēmai ir raksturīgs ievērojams skaits ārvalstu iestāžu, kuras cita starpā piesaista labvēlīgā nodokļu vide. Malta ir vienīgā dalībvalsts, kas izmanto pilnīgu uzņēmuma nodokļa bāzes attiecināšanas sistēmu un piedāvā atmaksājamu nodokļu kredītu shēmu. Maltai ir liels skaits līgumu par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu, un privātpersonām valsts ir pievilcīga kā rezidences vieta nodokļu vajadzībām. Tomēr starptautiski orientētās darījumdarbības uzraudzība ir sarežģīts uzdevums. Finanšu nozare lielāko daļu darbības veic ārpus Maltas. Šajā sakarā Malta ir uzaicinājusi SVF un Pasaules Banku līdz 2018. gada beigām īstenot finanšu sektora novērtēšanas programmu. Piedevām Malta ir puse EAAPI 2017. gada janvāra Līgumā par apdrošināšanas uzraudzības iestāžu sadarbību. ECB, pamatojoties uz savu izvērtējumu un uz Maltas Finanšu pakalpojumu iestādes lēmuma projektu, nesen ir nolēmusi atsaukt bankas licenci nelielam internetbankas pakalpojumu sniedzējam, kas saņem noguldījumus arī ārpus Maltas.

               (12)

               Lai gan ir gūti panākumi tiesu sistēmas efektivitātes celšanā, joprojām nepieciešami turpmāki uzlabojumi. Lai gan valdība ir ierosinājusi jaunus pasākumus saistībā ar otro iespēju un maksātnespēju, laikietilpīgas maksātnespējas un parādu dzēšanas procedūras nelabvēlīgi ietekmē Maltas uzņēmējdarbības vides kvalitāti. Turklāt parādu dzēšanas regulējumā nav paredzēts termiņš, tādējādi tam trūkst juridiskās noteiktības. Lai novērstu trūkumus, ar Uzņēmumu likuma grozījumu tika ieviestas būtiskas izmaiņas tiesiskajā regulējumā par maksātnespēju, piemēram, tika paredzēta iespēju izmantot mediāciju. Šo izmaiņu ietekme vēl nav analizēta.

               (13)

               Dažādās prasmju jomās sāk izpausties darbaspēka trūkums, un prasmju piedāvājums aizvien nav pilnībā pielāgots darba tirgus vajadzībām. Būtiskai Maltas darbaspēka daļai joprojām ir zema kvalifikācija. Lai gan izglītības līmenis pieaug, priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītāji joprojām ir augsti. Pamatprasmju apguves līmenis jauniešu vidū joprojām ir zems. Mūžizglītības pieejamība un līdzdalība tajā – šādā nolūkā iesaistot darba devējus – uzlabojas, tostarp arī attiecībā uz mazkvalificētiem darba ņēmējiem, tomēr, ņemot vērā problēmas apmēru, centieni ir jāturpina. Paredzams, ka ievērojamās investīcijas izglītības un apmācības sistēmā nesīs rezultātus, īpaši tad, ja pasākumi nākotnē tiks saglabāti un pilnveidoti. Nodarbinātības rādītāji pastāvīgi uzlabojas, un bezdarba līmenis ir nokrities zem 5 %. Tomēr rādītāji, kas raksturo dalību darba tirgū, vēl aizvien ir vieni no zemākajiem Savienībā, jo īpaši attiecībā uz gados vecākām un mazkvalificētām sievietēm, un tas norāda arī uz joprojām pastāvošo sociālās atstumtības risku tām personām, kam nav pietiekamu zināšanu un prasmju, lai pielāgotos strauji mainīgajai ekonomikai. Tādēļ ir jāturpina pašreizējie ieguldījumi politikā, jo īpaši izmantojot nesen izveidoto Valsts prasmju padomi, un cieši jāuzrauga turpmākā attīstība.

               (14)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Maltas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada stabilitātes programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Maltai adresētiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Maltā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (15)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Maltai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Paplašināt pašlaik notiekošās izdevumu pārskatīšanas tvērumu, pārskatīšanā iekļaujot arī plašāko publisko sektoru, un ieviest uz sniegumu balstītu pieeju publiskajiem izdevumiem.

               2.

               Nodrošināt, lai valsts efektīvi uzraudzītu starptautiski orientētu darījumdarbību, ko veic finanšu iestādes, kuras licenci saņēmušas Maltā, šādā nolūkā pastiprinot sadarbību ar uzņēmējvalstu uzraudzības iestādēm tajās valstīs, kurās tās darbojas.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  OV C 92, 24.3.2017., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0440

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar Komisijas 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/1997 5. panta 3. punktu par Grieķijas atjaunināto stabilitātes programmu 2004. -2007. gadam  /* SEC/2005/0440 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 6.4.2005SEC(2005) 440 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Komisijas 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/1997 5. panta 3. punktu par Grieķijas atjaunināto stabilitātes programmu 2004. -2007. gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] paredz, ka neiesaistītajām dalībvalstīm, tas ir, tām dalībvalstīm, kuras pieņēmušas vienoto valūtu, ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes programmas. Saskaņā ar minētās regulas 5. pantu Padomei ir jāizvērtē visas stabilitātes programmas, balstoties uz novērtējumiem, kurus sagatavojusi Komisija un Komiteja (Ekonomikas un finanšu komiteja), kas izveidota saskaņā ar Līguma 114. pantu. Balstoties uz Komisijas ieteikumu un pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padomei pēc programmas izvērtēšanas ir jāsniedz atzinums. Saskaņā ar minēto regulu dalībvalstīm ik gadu ir jāiesniedz savu stabilitātes programmu atjauninātās versijas, kuras arī Padome var izvērtēt saskaņā ar šīm pašām procedūrām.Ņemot vērā vispārējo valsts budžeta deficītu 3,2% no IKP un parāda attiecību, kas sasniegusi 103,0 % no IKP 2003. gadā, Padome 2004. gada 5. jūlijā nolēma, ka Grieķijai ir pārmērīgs budžeta deficīts, un ieteica šo pārmērīgo deficītu labot vēlākais līdz 2005. gadam. Padome 2005. gada 18. janvārī nolēma, ka Grieķija nav rīkojusies efektīvi, reaģējot uz šiem ieteikumiem. Pēc Komisijas 2005. gada 17. februāra ieteikuma saskaņā ar 104. panta 9. punktu Padome nolēma mudināt Grieķiju īstenot pasākumus budžeta deficīta samazināšanai līdz līmenim, kas ir zemāks par 3 % no IKP, vēlākais līdz 2006. gadam. Grieķijas varas iestādēm tika lūgts noteikt un kontrolēt faktorus, kas papildus tīrajam aizņēmumam ietekmē parāda apjoma izmaiņas, kā arī uzlabot valdības datu vākšanu un apstrādi.Pirmo stabilitātes programmu par laika posmu no 2000. gada līdz 2004. gadam Grieķija iesniedza 2000. gada 19. jūnijā un Padome to izvērtēja 2001. gada 12. februārī. Minētās programmas atjauninātās versijas iesniedz katru gadu. Grieķija 2004. gada 17. decembrī iesniedza atjauninātu stabilitātes programmu par laika posmu no 2004. gada līdz 2007. gadam. Komisija minēto programmu neizvērtēja. Atjauninātās stabilitātes programmas precizēts variants tika iesniegts 2005. gada 21. martā. Fiskālo pasākumu komplekss, ieskaitot papildu pasākumus, tika publiskots 29. martā. Komisijas dienesti ir veikuši šīs atjauninātās versijas tehnisko izvērtēšanu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2005. gada pavasara ekonomikas prognozes, ievērojot rīcības kodeksu[2], kopīgi pieņemto metodoloģiju ražošanas potenciāla un cikliski koriģētās bilances novērtēšanai, 2003. gada līdz 2005. gada vispārīgajās ekonomikas politikas pamatnostādnē iekļautos ieteikumus, kā arī principus, kas noteikti Komisijas 2002. gada 27. novembra paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politikas koordinēšanas stiprināšanu.[3]. Šī izvērtējuma rezultātā radušies šādi secinājumi:-  Grieķija 2005. gada 21. martā iesniedza 2004. gada atjauninātā stabilitātes programmas precizēto versiju par laika posmu no 2004. gada līdz 2007. gadam. Lai īstenotu programmas uzdevumus, ņemta vērā arī budžeta ietekme uz fiskālo kompleksu, ko valdība publiskoja 29. martā, lai nodrošinātu precizētās programmas īstenošanu, ieskaitot valsts apņemšanos 2006. gada budžeta projektā noteikt budžeta deficītu zem 3 % no IKP. Programma daļēji atbilst „Rīcības kodeksa par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formu” datu prasībām. Programma nesniedz sīkāku informāciju par 2007. gadam izvirzītajiem uzdevumiem. Cenu attīstība atspoguļota kā deflators privātā patēriņa izmaksām, nevis kā Saskaņotais patēriņa cenu indekss. Attiecībā uz vienkāršākajiem ārējiem vērtējumiem, programma nesniedz datus nedz par pasaules IKP pieaugumu ārpus ES, nedz par attiecīgo ārvalstu tirgu izaugsmi, kā to paredz rīcības kodekss.-  Programmā aplūkoti trīs dažādi makroekonomiskie scenāriji. Tā sauktais pamata scenārijs, kas pamatā sakrīt ar makroekonomisko plānu, kas noteikts 2005. gada budžetā. Šis optimistiskais scenārijs paredz, ka Grieķijas ekonomika, pateicoties lielam iekšzemes pieprasījumam, spēs turpināt līdz 2004. gadam uzturēto ekonomisko intensitāti. Minētais scenārijs acīmredzami neiekļaujas pašreizējā prognozē. Otra - mazāk pretencioza scenārija - gadījumā, kas atbilst Komisijas dienestu nu jau novecojušajai 2004. gada prognozei, IKP pieaugums paredzams 3,3 % apmērā programmas darbības laikā. Visbeidzot, trešā scenārija gadījumā paredzams reālā IKP pieaugums līdz 2,9 % 2005. gadā, un tas nedaudz pieaugs 2006. un 2007. gadā līdz 3 %, kas caurmērā atbilst Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozei. Līdz ar to, ņemot vērā jaunāko pieejamo informāciju, šis trešais scenārijs uzskatāms par ticamāko, un to var ņemt par pamatu, izvērtējot programmu. Šajā scenārijā minētie dati norāda uz iespējamo ražošanas izaugsmi šīs programmas darbības laikā no 3,3 % 2005. gadā līdz 3 % 2007. gadā. Tas arī kopumā atbilst Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēm. Par izaugsmes tempu samazināšanās cēloni uzskatāms kopējās produktivitātes faktors. 2004. gadā reģistrētais lielais pozitīvais produkcijas starpības rādītājs samazināsies aptuveni līdz 2007. gadam.-  Saskaņā ar 2005. gada marta ziņojumu par deficītu un parādu līmeni atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 3605/93 (turpmāk tekstā „Paziņojums par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru” - EDP ), valsts bilances deficīts reģistrēts 6,1 % apmērā no IKP (6,0 % no IKP saskaņā ar EKS95 definīciju, t.i., neieskaitot ar mijmaiņas darījumiem saistīto līdzekļu plūsmu). Šis deficīts ir par 0,8 procentu punktiem augstāks nekā 5,3 % no IKP, kā to aprēķinājusi Grieķijas valdība laikā, kad klajā nāca 2004. gada paziņojums par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru - EDP . Bez jau 2004. gada septembra EDP paziņojumā minētajiem, 2005. gada marta paziņojums norāda uz vēl citiem trūkumiem - procentu maksājumi, kas augstāki par 0,3 procentu punktiem no IKP, neiekasēti nodokļi un izdevumi, kas pārsniedz IKP par pusprocenta punktu. 2004. gada 18. martā Eiropas Kopienu Statistikas birojs ( Eurostat ) neapstiprināja Grieķijas deficīta rādītājus, jo nav notikusi atbilstoša naudas plūsmas reģistrācija starp Grieķijas un ES budžetu. Eurostat arī norādīja, ka pēdējo gadu izdevumi, kas saistīti ar veselības aprūpi un Olimpiskajām spēlēm, vēl nav galīgie. Tādēļ valsts budžeta deficīta rādītājus 2004. gadam un iepriekšējiem gadiem vēlāk var pārskatīt, norādot lielāku deficītu.-  Programmas darbības laika periodā izvērtējumam izmantotais atsauces scenārijs samazina nominālo valsts budžeta deficītu par 3,3 % procentu punktiem no budžeta izlietojuma, t.i., 6,1 % no IKP 2004. gadā līdz 2,4 % 2007. gadā. Budžeta korekcijas iepriekš izdarītas un īstenotas 2005. gadā un, mazākā mērā, 2006. gadā, bet 2007. gadā budžets koriģēts tikai par 0,5 procentu punktiem no IKP. Stratēģijas mērķis ir līdz 2006. gadam samazināt deficītu zem 3 % no IKP salīdzināmās vērtības, saskaņā ar Padomes lēmuma 104. panta 9. punktu. Lai izvirzīto mērķi sasniegtu, programma paļaujas uz pasākumiem, kas, palielinot ieņēmumus un samazinot izdevumus, palielinātu primāros atlikumus. Paredzams, ka primārās bilances stāvoklis no 0,4 % deficīta 2004. gadā pieaugs līdz atlikumam1,8 % no IKP apmērā 2005. gadā, perioda beigās palielinot IKP par 3,3 %. Pieņemot cikliski koriģētus nosacījumus, pamatojoties uz Komisijas dienestu aprēķiniem, kas veikti saskaņā ar kopīgi pieņemtu programmas datu apstrādē izmantotu metodoloģiju, deficīts samazināsies no 7,0 % no IKP 2004. gadā līdz 4,4 % no IKP 2005. gadā, 3,5 % 2006. gadā un 3 % 2007. gadā.-  Paredzamais deficīts atsauces scenārijā ir zemāks nekā Komisijas dienestu 2005. gada prognozē minētais, tas paredz deficītu 4,5 % no IKP 2005. gadā un 4,4 % 2006. gadā. Lielā atšķirība skaidrojama ar ietekmi uz budžetu 2005. gadā un deficīta pārnešanas ietekmi 2006. gadā ar papildu fiskāliem pasākumiem, kas jāīsteno 2005. gadā, par kuriem paziņoja pēc Komisijas prognozes termiņa beigām un, kuri 2005. gadā sasniedz aptuveni 0,5 procentu punktus no IKP un 0,9 procentu punktus 2006. gadā. Turklāt pastāv negatīvs budžeta perspektīvas risks 2005. gadā un vēlākā periodā gan ieņēmumu, gan izdevumu sadaļās. Proti, sociālās nodrošināšanas prognozes norāda uz pieaugošu tendenci, savukārt sabiedrības patēriņš, jo īpaši veselības aprūpe un algas valsts sektorā strādājošiem, var būt novērtēts par zemu. Tādēļ saskaņā ar savām saistībām, par kurām paziņots 29. martā, Grieķijas iestādēm 2006. gadā jāīsteno papildu pasākumi līdzās tiem, kas jau paredzēti 2005. gadam, lai samazinātu budžeta deficītu zem 3 % līmeņa. Neskaitot cikliskos faktorus, Komisijas dienesti deficītu 2005. un 2006. gadam prognozē virs 5 %. Tas turas virs 3 % no IKP, pat ņemot vērā martā veiktos papildu pasākumus. Šā iemesla dēļ budžeta nostāja programmā nenodrošina pietiekamu rezervi, lai nepārkāptu 3 % robežu no IKP salīdzināmās vērtības, pieļaujot normālas cikliskas svārstības, kā arī tā neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām par līdzsvarotu budžetu vidējā termiņā attiecībā uz budžeta stāvokli, kuram jābūt tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu visā programmas darbības laikā.-  Paredzams, ka parāda attiecība samazināsies no 110.5% no IKP 2004. gadā līdz tikai 109,5 % 2005. gadā un turpmāk līdz 107,2 % 2006. gadā un 104,7 % 2007. gadā. Pieaugošais primārais atlikums un augsts IKP pieaugums būs galvenie virzošie faktori, kuri kā prognozēts, samazinās parādu. Ātrāku parāda samazināšanu apdraud ievērojamas kapitāla plūsmas korekcijas, kas, lai arī samazinājās, salīdzinot ar 2004. gadu, tomēr saglabāsies augstā līmenī, neatkarīgi no plānotās privatizācijas. Programma sniedz sīku pārskatu par kapitāla plūsmas korekcijas operācijām 2004. gadā. Tādēļ, šķiet, ir gūti panākumi, noskaidrojot kapitāla plūsmas korekciju izcelsmi. Tomēr programma nesniedz sīkākas ziņas par prognozētām kapitāla plūsmas korekcijām no 2005. gada līdz 2007. gadam. Parāda attiecības attīstība var būt mazāk labvēlīga nekā prognozēts, ņemot vērā risku iepriekš minētajiem budžeta uzdevumiem.-  Programmā pārskatīta valdības strukturālo reformu programma, kas vērsta uz valsts līdzekļu lietderīgāku izmantošanu. Tā arī nosaka pasākumus, kas īstenojami, lai samazinātu izmaksas, uzsākot uzņēmējdarbību, un atvērtu tirgu konkurencei, jo īpaši ar tīkliem saistītās nozarēs. Veselības aprūpes jomā valdība gatavo reformu, kuras uzdevums būs nodrošināt finansiālu ilgtspēju un novērst dažus trūkumus sistēmā. Lai arī programma nesniedz sīkas ziņas par attiecīgajiem pasākumiem, plāns par tālejošu reformu joprojām ir tikai sākuma stadijā. Izdevumu pārstrukturizēšanai 2005. gada budžets paredz patēriņa izdevumu samazināšanu par vairāk nekā 16 % nominālā izteiksmē. Šāda izdevumu samazināšana šķiet optimistiska, jo tā ietekmē noteiktus budžeta komponentus (algas, sociālie pabalsti), kuru tendences ir vienmēr izrādījušas lielu pretestību izdevumu kontroles pasākumiem.-  Šķiet, ka Grieķija ir pakļauta nopietnam riskam saistībā ar valsts finanšu ilgtspēju, arī ņemot vērā paredzētos budžeta izdevumus saistībā ar iedzīvotāju novecošanos. Ievērojami izdevumi, kas saistīti ar iedzīvotāju novecošanos norāda, ka nepieciešami papildu pasākumi valsts pensiju izmaksu kontrolei, tajā skaitā stingru reformu pasākumu īstenošana. Programmā iezīmētā stratēģija pamatā balstīta uz likumdošanā noteiktu pensiju reformu un nepieciešamību vidējā laika periodā konsolidēt valsts finanses. Lai arī paredzams, ka bruto parāds attiecībā pret IKP kritīsies, tomēr tas saglabājas 100 % līmenī no IKP visu programmas darbības laiku. Pat ja programmas darbības laikā plānotā budžeta konsolidācija tiks īstenota, ilgtspēja varētu tikt apdraudēta, un attiecīgi rodas nepieciešamība pēc vispusīgas pieejas, lai nodrošinātu valsts finanšu ilgtspēju. Rezultāti liecina, ka stratēģiju, kas balstīta tikai uz fiskālo konsolidāciju, nav iespējams īstenot.-  Kopumā atjauninātajā programmā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valstij raksturīgajām vispārējām pamatnostādnēm ekonomikas politikā attiecībā uz valsts finansēm. Proti, programma neparedz pietiekami efektīgu rīcību, lai panāktu tādu budžetu, kas ir tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu. Lai arī paredzams, ka cikliski koriģētais deficīts, kuru Komisijas dienesti aprēķinājuši, saskaņā ar kopīgi pieņemto metodoloģiju rīcības scenārija datiem pieaugs par 0,5 % no IKP gadā, tas joprojām būs 3 % no IKP visā programmas darbības periodā. Taču Padomes 17. februāra paziņojumā Grieķijai, saskaņā ar 104. panta 9. punktu Komisija[4] secinājusi, ka šī budžeta stratēģija atbilst Padomes paziņojumā ieteikumiem, un turpmāki pasākumi pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrai šobrīd nav nepieciešami. Jauns atbilstības izvērtējums ar šādiem ieteikumiem tiks veikts oktobrī, pamatojoties uz Grieķijas iestāžu ziņojumu, kā to paredz Padomes lēmums.-  Ņemot vērā minēto izvērtējumu, Grieķijai būtu lietderīgi (i) īstenot nepieciešamos pastāvīgos pasākumus, kas vēlākais līdz 2006. gadam novērstu pārmērīgu budžeta deficītu; (ii) samazināt cikliski koriģēto deficītu vismaz par 0,5 % no IKP no 2007. gada un turpmākajos gados, galvenokārt kontrolējot primāros izdevumus, kas vidējā laika posmā būtu tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu; (iii) pielikt lielākas pūles, līdztekus tīrajam aizņēmumam identificējot un kontrolējot arī citus faktorus, kas ietekmē parādu apmēru izmaiņas; lai nodrošinātu tādu valsts bruto parāda attiecību, kas ātrākā tempā tuvotos salīdzināmajai vērtībai; (iv) kontrolēt valsts pensiju izmaksas un īstenot reformas, kas nodrošinātu valsts finanšu ilgtspēju un (v) uzlabot valsts datu vākšanu un apstrādi sadarbībā ar Eurostat , jo īpaši pastiprinot mehānismus, kas nodrošina ātru un pareizu šo datu piegādi.Balstoties uz šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi šo klāt pievienoto ieteikumu Padomes atzinumam par Grieķijas atjaunināto stabilitātes programmu un nosūta to tālāk Padomei.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Komisijas 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/1997 5. panta 3. punktu par Grieķijas atjaunināto stabilitātes programmu 2004. -2007. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.1.  Padome 2005. gada 12. aprīlī izvērtēja Grieķijas stabilitātes programmu, kas aptver laika posmu no 2004. gada līdz 2007. gadam. Programma daļēji atbilst „Rīcības kodeksa par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formu” datu prasībām. Programma nesniedz detalizētu informāciju par 2007. gadam izvirzītajiem uzdevumiem. Cenu attīstība atspoguļota kā deflators privātā patēriņa izmaksām, nevis kā Saskaņotais patēriņa cenu indekss. Attiecībā uz vienkāršākajiem ārējiem vērtējumiem, programma nesniedz datus nedz par pasaules IKP pieaugumu ārpus ES, nedz par attiecīgo ārvalstu tirgu izaugsmi, kā to prasa rīcības kodekss. Tādēļ Grieķiju aicina panākt pilnīgu atbilstību šo datu prasībām.2.  Programmā aplūkoti trīs dažādi makroekonomiskie scenāriji. Pamatojoties uz jaunāko pieejamo informāciju, kas iekļauta Komisijas dienestu pavasara prognozē, otrais – alternatīvais scenārijs, nevis pamata scenārijs, tiek ņemts par pamatu, izvērtējot programmu, jo tas atspoguļo ticamus makroekonomiskos pieņēmumus. Šajā atsauces scenārijā, kas izmantots programmas izvērtējumam, reālā IKP pieaugums 2005. gadā paredzams 2,9 % apmērā, un tas nedaudz pieaugs 2006. un 2007. gadā līdz 3 %. Paredzams, ka iespējamā ražošanas izaugsme šīs programmas darbības laikā pamazām samazināsies no 3,3% 2005. gadā līdz 3 % 2007. gadā, tajā pat laikā 2004. gadā reģistrētais ievērojamais pozitīvais produkcijas starpības rādītājs samazināsies aptuveni līdz 2007. gadam.3.  Padome 2004. gada 5. jūlijā nolēma, ka Grieķijai ir pārmērīgs budžeta deficīts, un ieteica šo pārmērīgo deficītu labot vēlākais līdz 2005. gadam. Padome 2005. gada 18. janvārī nolēma, ka Grieķija nav rīkojusies efektīvi, reaģējot uz šiem ieteikumiem. Pēc Komisijas 2005. gada 17. februāra ieteikuma saskaņā ar 104. panta 9. punktu Padome nolēma mudināt Grieķiju īstenot pasākumus budžeta deficīta samazināšanai līdz līmenim, kas zemāks par 3 % no IKP, vēlākais līdz 2006. gadam. Grieķijas varas iestādēm tika lūgts noteikt un kontrolēt faktorus, kas līdztekus tīrajam aizņēmumam, ietekmē parāda līmeņa izmaiņas, kā arī uzlabot valsts pārvaldes datu vākšanu un apstrādi.4.  Saskaņā ar 2005. gada marta EDP ziņojumu valsts bilances deficīts 2004. gadam reģistrēts 6,1 % apmērā no IKP. Šis deficīts ir par 0,8 procentu punktiem augstāks nekā 5,3 % no IKP, kā to aprēķinājusi Grieķijas valdība 2004. gada rudenī, laikā, kad klajā nāca 2004. gada paziņojums par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, norādot uz nepilnīgi iekasētiem nodokļiem un izdevumiem, kas pārsniedz pusprocenta punktu no IKP. 2005. gada 18. martā Eurostat neapstiprināja Grieķijas deficīta rādītājus, jo valsts budžeta deficīta rādītāji 2004. gadam un iepriekšējiem gadiem, var būt noapaļoti uz augšu.5.  Grieķijas valdības budžeta stratēģijas mērķis līdz 2006. gadam ir samazināt deficītu zem 3 % no IKP salīdzināmās vērtības, saskaņā ar Padomes lēmuma 104. panta 9. punktu, lai minēto mērķi sasniegtu, programma paļaujas uz pasākumiem, kas, palielinot ieņēmumus un samazinot izdevumus, palielina primāros atlikumus. Tālab Grieķijas valdība, līdzās 2005. gada budžetā iekļautajiem pasākumiem, ir pieņēmusi fiskālo pasākumu kompleksu 2005. gadam, kam var būt ilglaicīga ietekme turpmākajos gados. Rīcības scenārijs tiecas samazināt nominālo valsts budžeta deficītu par 3,6 procentu punktiem programmas darbības laikā, t.i., no 6,1 % no IKP 2004. gadā līdz 2,4 % 2007. gadā. Paredzams, ka primārās bilances stāvoklis no 0,4 % deficīta 2004. gadā ievērojami pieaugs līdz 1,8 % IKP atlikumam 2005. gadā, perioda beigās palielinot IKP par 3,3 %.6.  Pastāv risks, ka 2005. gada un turpmāko gadu budžeta izpildes rezultāts var būt sliktāks nekā programmā paredzētais. Jo īpaši tas attiecas uz sociālās nodrošināšanas iemaksu un valsts patēriņa tendencēm, kas, iespējams, prognozētas optimistiski, tajā pat laikā paredzētie koriģējošie pasākumi, it īpaši programmas noslēguma periodā, nav pietiekami norādīti. Turklāt programmā nav paredzēti pasākumi, kas mazinātu potenciālo pārnešanas ietekmi jaunajos statistikas pārskatos 2004. gadam un iepriekšējiem gadiem. Grieķijas varas iestādes ir paziņojušas par savu gatavību īstenot papildu pasākumus līdztekus tiem, kas jau paredzēti 2005. gadam, lai samazinātu budžeta deficītu zem 3 % līmeņa no salīdzināmās vērtības 2006. gadā, kā to prasa Padome. Budžeta nostāja programmā nenodrošina pietiekamu rezervi, lai nepārkāptu šo slieksni ar normālam cikliskām svārstībām, kā arī tā neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām par līdzsvarotu budžetu vidējā termiņā attiecībā uz budžeta stāvokli, kuram jābūt tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu visā programmas darbības laikā.7.  Paredzams, ka parāda attiecība samazināsies no 110.5% no IKP 2004. gadā līdz tikai 109,5 % 2005. gadā un turpmāk līdz 107,2 % 2006. gadā, un 104,7 % 2007. gadā. Ātrāku parāda samazināšanu apdraud ievērojams kapitāla plūsmas korekcijas, kas, lai arī samazinājās, salīdzinot ar 2004. gadu, tomēr saglabāsies augstā līmenī, neatkarīgi no plānotās privatizācijas. Parāda attiecības attīstība var būt mazāk labvēlīga nekā prognozēts, ņemot vērā risku iepriekš minētajiem budžeta mērķiem.8.  Šķiet, ka Grieķija ir pakļauta nopietnam riskam saistībā ar valsts finanšu ilgtspēju, ņemot vērā arī paredzētos budžeta izdevumus saistībā ar iedzīvotāju novecošanos. Ievērojami izdevumi, kas saistīti ar iedzīvotāju novecošanos, norāda, ka nepieciešami papildu pasākumi valsts pensiju izmaksu kontrolei, ieskaitot stingru reformu pasākumu īstenošanu.9.  Atjauninātajā programmā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valstij specifiskajām vispārējām pamatnostādnēm ekonomikas politikā attiecībā uz valsts finansēm. Proti, programma neparedz pietiekami efektīvu rīcību, lai panāktu tādu budžetu, kas ir tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu. Lai arī paredzams, ka cikliski koriģētais deficīts, kuru Komisijas dienesti aprēķinājuši saskaņā ar kopīgi pieņemto metodoloģiju rīcības scenārija datiem, pieaugs par 0,5 % no IKP gadā, tas joprojām būs 3 % no IKP visā programmas darbības periodā. Taču, ņemot vērā soļus, kas sperti, lai labotu fiskālo nelīdzsvarotību, šī budžeta stratēģija atbilst ieteikumiem 17. aprīļa Padomes paziņojumā Grieķijai saskaņā ar 104. panta 9. punktu, un turpmāki pasākumi pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrai šobrīd nav nepieciešami. Jauns atbilstības novērtējums ar šādiem ieteikumiem tiks veikts oktobrī, pamatojoties uz Grieķijas iestāžu ziņojumu, kā to paredz Padomes paziņojums.* * *Ņemot vērā iepriekš izklāstīto novērtējumu, Padome uzskata, ka Grieķijai:-  jāīsteno nepieciešamie pastāvīgie pasākumi, kas vēlākais līdz 2006. gadam, labotu pārmērīgu budžeta deficītu;-  jāsamazina cikliski koriģētais deficīts vismaz par 0,5 % no IKP no 2007. gada un turpmākajos gados, galvenokārt kontrolējot primāros izdevumus, kas vidējā laika posmā būtu tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu;-  jāpieliek lielākas pūles, līdztekus tīrajam aizņēmumam identificējot un kontrolējot arī citus faktorus, kas ietekmē parādu līmeņu izmaiņas, lai nodrošinātu tādu valsts bruto parāda attiecību, kas ātrākā tempā tuvotos salīdzināmajai vērtībai;-  jākontrolē valsts pensiju izmaksas un jāīsteno reformas, kas nodrošinātu valsts finanšu ilgtspēju;-  jāturpina uzlabotu valsts datu vākšana un apstrāde sadarbībā ar Eurostat , jo īpaši pastiprinot mehānismus, kas nodrošina ātru un pareizu šo datu piegādi.Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reālais IKP (izmaiņas %) | KP III 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,0 | 3,0 |KOM III 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,1 |KP XII 2003 | 4,2 | 4,0 | 3,8 | n.p. |SPCI inflācija (%) | KP III 2005 | 3,0 | n.p. | n.p. | n.p. |KOM III 2005 | 3,0 | 3,2 | 3,2 |KP XII 2003 | 3,0 | 2,8 | 2,6 | n.p. |Valsts bilance (% no IKP)* | KP III 2005 | -6,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 |KOM III 2005 | -6,1 | -4,5 | -4,4 |KP XII 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | n.p. |Primārā bilance (% no IKP)* | KP III 2005 | -0,4 | 1,8 | 2,7 | 3,3 |KOM III 2005 | -0,4 | 1,0 | 1,0 |KP XII 2003 | 4,7 | 5,1 | 5,3 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance (% no IKP)* | KP III 2005(1) | -7,0 | -4,4 | -3,5 | -3,0 |KOM III 2005 | -7,1 | -5,5 | -5,3 |KP XII 2003 | -1,2 | -0,5 | 0.0 | n.p. |Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP III 2005 | 110,5 | 109,5 | 107,2 | 104,7 |KOM III 2005 | 110,5 | 110,5 | 108,9 |KP XII 2003 | 98,5 | 94,6 | 90,5 | n.p. |Piezīme: 1Komisijas dienestu aprēķini pēc šīs programmas informācijas. (*) Komisijas prognozēs nav ņemti vērā pasākumi, par kuriem paziņots 29. martā. Avoti: Stabilitātes programmas 2005. gada precizētā atjauninātā versija(SP); Komisijas dienestu ekonomikas prognozes, 2005 gada rudens (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997. Visi šajā tekstā minētie dokumenti atrodami tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatīts atzinums par stabilitātes un konverģences programmu formu, ko 2001.10.7 apstiprinājusi Ekonomikas un finanšu padome.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Komisijas paziņojums „Par Grieķijas rīcību, atbildot uz Padomes piezīmi, saskaņā ar Līguma par deficīta samazināšanu, kas nepieciešams, lai labotu pārmērīgu budžeta deficītu 104. panta 9. punktu” (SEK(2005) 443 2005. gada 6. aprīlis),[5] OV L 209, 2.8.1997., lpp. 1. Visi dokumenti, uz kuriem dotas atsauces šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Ieteikums Padomes Ieteikums Somijai par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---      EIROPAS KOMISIJA
                                     Briselē, 15.6.2010
                                     SEC(2010) 747 galīgā redakcija
                          Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS SOMIJAI
   par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu
LV                                                                  LV
 ---pagebreak---                                                 Ieteikums
                                  PADOMES IETEIKUMS SOMIJAI
                    par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   tā kā:
   (1)    Saskaņā ar Līguma 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta
          deficīta.
   (2)    Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai
          nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina
          nodarbinātības kāpumu.
   (3)    Ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu tika meklētas iespējas uzlabot
          efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu
          ilgtspējību. Tā mērķis bija jo īpaši nodrošināt, lai ekonomiskais un budžeta stāvoklis
          būtu pilnībā ņemts vērā visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
          posmos. Tādējādi Stabilitātes un izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai,
          lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā.
   (4)    Saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu Padome [2010. gada 13. jūlijā] pieņēma
          lēmumu, ka Somijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
   (5)    Saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK)
          Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
          procedūras īstenošanu1, (kas ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā), Padomei ir arī
          jāsniedz attiecīgajai dalībvalstij ieteikumi par to, kā novērst pārmērīgu budžeta deficītu
          noteiktā termiņā. Ieteikumā jānosaka, ka attiecīgajai dalībvalstij ne vēlāk kā sešu
          mēnešu laikā jāveic efektīvi pasākumi, kā arī jāparedz termiņš pārmērīgā budžeta
          deficīta novēršanai, kas jāpabeidz gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši
          apstākļi. Izlemjot, vai pastāv īpaši apstākļi, jāņem vērā „būtiski faktori”, kas skaidroti
          Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā. Turklāt ieteikumā novērst pārmērīgu
          budžeta deficītu Padomei jāpieprasa, lai strukturālajā bilancē, t.i., cikliski koriģētā
          bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus sasniegtu minimālu gada
          uzlabojumu vismaz 0,5 % apmērā no IKP.
   1
          OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
LV                                                   2                                               LV
 ---pagebreak---    (6) Somijas gadījumā būtiskie faktori, kas sīkāk izskaidroti Regulas (EK) Nr. 1467/97
       2. panta 3. punktā un pārbaudīti Komisijas ziņojumā, kuru tā sniedz saskaņā ar
       124. panta 3. punktu, tiek uzskatīti par labvēlīgiem. Tomēr tie neliek secināt, ka pastāv
       īpaši apstākļi, kuru dēļ būtu attaisnojama novirze no parastā termiņa, kas noteikts
       pārmērīga budžeta deficīta novēršanai. Konkrēti, saskaņā ar Komisijas dienestu
       2010. gada pavasara prognozi, ja politika netiks mainīta, tad jau 2011. gadā valsts
       kopbudžeta deficīts nedaudz samazināsies zem atsauces vērtības 3 % no IKP.
   (7) Pirms pasaules ekonomikas krīzes Somija izveidoja būtisku pārpalikumu valsts
       finanšu nozarē. Tas ļāva Somijai nodrošināt salīdzinoši lielus diskrecionālos fiskālās
       stimulēšanas pasākumus 1,8 % apmērā no IKP 2009. gadā un 1,1 % apmērā
       2010. gadā un ļaut automātisko stabilizatoru netraucētu darbību. Tā rezultātā valsts
       finanšu nozarē 2009. gadā deficīts bija 2,2 % no IKP. Saskaņā ar 2010. gada aprīļa
       pārmērīga budžeta deficīta paziņojumu, ko iesniedza Finanšu ministrija, prognozēts,
       ka deficīts turpinās pieaugt, sasniedzot 4,1 % no IKP 2010. gadā. Komisijas dienestu
       pavasara prognozē lēsts, ka budžeta deficīts 2010. gadā būs mazliet mazāks – 3,8 % no
       IKP. Trešajā papildbudžetā, ko Somijas Finanšu ministrija iesniedza parlamentā
       2010. gada 14. maijā, norādīts, ka nodokļu ieņēmumi 2010. gadā varētu būt lielāki par
       0,5 % no IKP nekā plānots, galvenokārt paļaujoties uz stingrāku uzņēmumu ienākuma
       nodokļa uzkrāšanu. Tas rada pozitīvu risku pašreizējām prognozēm par valsts
       finansēm, bet ņemot vērā, ka nav veikts minēto prognožu pilnīgs atjauninājums,
       deficīta mērķis 2010. gadam oficiāli nav mainīts un pašreizējais novērtējums paliek
       spēkā. Gan Finanšu ministrijas, gan Komisijas dienestu prognozē minēts, ka valsts
       kopbudžeta deficīts 2011. gadā samazināsies minimāli zem 3 % no IKP, ja politika
       netiks mainīta. Pamatojoties uz Komisijas dienestu prognozi, pārmērīga budžeta
       deficīta novēršana 2011. gadā paredz fiskālos pasākumus aptuveni 0,3 procentpunktu
       apmērā no IKP 2011. gadā.
   (8) Galvenais instruments, lai kontrolētu valsts izdevumus, ir daudzgadu izdevumu
       ierobežojumi, kas neparedz cikliski sensitīvus izdevumu posteņus un tāpēc ļauj pilnībā
       netraucēti darboties automātiskajiem stabilizatoriem. Lai gan šī sistēma, konkrēti,
       automātisko stabilizatoru netraucēta darbība, ir veicinājusi ekonomisko darbību un
       sociālo kohēziju krīzes periodā, tā ir arī izraisījusi diezgan negatīvu tendenci valsts
       finansēs. Tāpēc šī budžeta programma efektīvi veicinās valsts izdevumu
       samazinājumu, tostarp sociālo izdevumu jomā, tiklīdz ekonomikas atgūšanās būs
       nostabilizējusies. Vietējās pašvaldības ir atbildīgas par lielu daļu ar sabiedrības
       novecošanos saistītu izdevumu, piemēram, izglītībā, veselības aprūpē un ilgtermiņa
       aprūpē, un šie izdevumi nav saistīti ar centralizēti noteiktiem izdevumu
       ierobežojumiem. Lai kompensētu pieaugošos izdevumus, parasti tika paaugstinātas
       vietējo nodokļu likmes, izvairoties no parāda palielināšanas pašvaldības līmenī, bet
       palielinot kopējo nodokļu slogu valstī. Valdība cenšas reformēt vietējo pašvaldību
       struktūras un pakalpojumu sniegšanu vidējā termiņā, lai samazinātu ar sabiedrības
       novecošanos saistītos izdevumus.
   (9) Padome 2010. gada 26. aprīļa atzinumā par jaunāko stabilitātes programmas
       atjauninājumu izvērtēja Somijas valsts finanšu ilgtspēju ilgtermiņā un aicināja Somijas
       iestādes laikus rīkoties, lai definētu visaptverošu un konkrētu vidēja termiņa fiskālo
       stratēģiju un, sākot no 2011. gada, uzsāktu konsolidāciju, ar mērķi sasniegt VTM un
       atjaunot valsts finanšu ilgtspēju ilgtermiņā.
LV                                              3                                                LV
 ---pagebreak---    (10)     Valsts kopējais parāds 2009. gadā bija 44 % no IKP. Aprīļa pārmērīga budžeta deficīta
            paziņojumā lēsts, ka parāda attiecība 2010. gadā pieaugs un sasniegs 49,9 % no IKP.
            Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka parāda attiecība 2010. gadā
            pieaugs mazliet straujāk, sasniedzot 50,5 % no IKP 2010. gadā un 2011. gadā –
             54,9 % no IKP, kas pagaidām nepārsniedz atsauces vērtību 60 % no IKP.
   (11)     Lai pārmērīga budžeta deficīta procedūras ietvaros veiktu pastiprinātu uzraudzību, būs
            vajadzīga regulāra un savlaicīga kontrole attiecībā uz paveikto fiskālās konsolidācijas
            stratēģijas īstenošanā. Šajā kontekstā Somijas stabilitātes programmas turpmākajos
            atjauninājumos šim jautājumam varētu atvēlēt atsevišķu nodaļu.
   (12)     Kopumā pēc Padomes apsvērumiem ar budžeta konsolidācijas pasākumiem
            jānodrošina paliekošs valsts bilances uzlabojums. Vienlaikus tiem jāsekmē valsts
            finanšu kvalitāte un jāstiprina ekonomikas izaugsmes potenciāls,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   (1)      Atzīstot, ka Somijas budžeta stāvoklis 2010. gadā ir šādu faktoru rezultāts —
            pasākumi 1,8 % apjomā no IKP 2009. gadā un 1,1 % apjomā 2010. gadā, kas bija
            atbilstīga rīcība attiecībā uz lejupslīdi un saskaņā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas
            plāna principiem, kā arī automātisko stabilizatoru netraucēta darbība, — Somijas
            iestādēm pašreiz pastāvošais pārmērīgais budžeta deficīts jānovērš vēlākais līdz
            2011. gadam.
   (2)      Somijas iestādēm ticamā un ilgtspējīgā veidā ir jāsamazina valsts kopbudžeta deficīts
            tā, lai tas nepārsniegtu 3 % no IKP. Konkrēti, šajā nolūkā Somijas iestādēm iesaka:
            (a)      īstenot fiskālos pasākumus 2010. gadā, kā plānots stabilitātes programmas
                     jaunākajā atjauninājumā, vienlaikus nodrošinot, ka plānotais atsauces vērtības
                     3 % no IKP pārsniegums būs ierobežots un īslaicīgs;
            (b)      nodrošināt, ka fiskālie pasākumi ir vismaz ½ % apmērā no IKP 2011. gadā;
            (c)      norādīt konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu plānoto pārmērīga budžeta
                     deficīta novēršanu arī 2011. gadā.
   (3)      Padome nosaka Somijas valdībai termiņu līdz [2011. gada 13. janvārim], līdz kuram
            tai efektīvi jārīkojas, lai veiktu konkrētus pasākumus, kas būs vajadzīgi, lai veiksmīgi
            novērstu pārmērīga budžeta deficītu. Novērtējumā par to, vai rīcība bijusi efektīva,
            ņem vērā norises ekonomikā salīdzinājumā ar ekonomisko situāciju, kas plānota
            Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē.
   Par minēto ieteikumu īstenošanā sasniegto Somijas iestādēm jāziņo atsevišķā nodaļā
   stabilitātes programmas atjauninājumos, kamēr pārmērīgais budžeta deficīts netiks novērsts.
   Turklāt Padome uzsver to, cik svarīgi ir sasniegt vidēja termiņa mērķi (VTM), lai pienācīgi
   pārvaldītu budžetu ekonomikas lejupslīdes apstākļos un lai atjaunotu valsts finanšu ilgtspēju
   ilgtermiņā. Tāpēc Padome aicina Somijas iestādes pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas
   turpināt budžeta konsolidāciju, lai tuvinātos budžeta vidēja termiņa mērķim — strukturālais
   pārpalikums 0,5 % no IKP.
LV                                                     4                                             LV
 ---pagebreak---    Šis ieteikums ir adresēts Somijas Republikai.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā —
                                               priekšsēdētājs
                                               […]
LV                                               5             LV


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums ( 2006. gada 9. oktobris ) — Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējo revidentu (ECB/2006/14)

text:
               25.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/19

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2006. gada 9. oktobris)
   Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējo revidentu
   (ECB/2006/14)
   (2006/C 257/08)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Padomes 2006. gada 11. jūlija Lēmuma saskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas pieņemšanu Slovēnijā 2007. gada 1. janvārī (1) 1. pants nosaka, ka Slovēnija atbilst euro ieviešanai vajadzīgajiem nosacījumiem un ka 2003. gada Pievienošanās akta (2) 4. pantā minētais Slovēnijas izņēmuma statuss tiek atcelts no 2007. gada 1. janvāra.

               (3)

               Šeit ieteiktie ārējie revidenti ir Banka Slovenije pašreizējie revidenti, kas tika iecelti 2006. līdz 2008. finanšu gadam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Banka Slovenije ārējo revidentu 2007. un 2008. finanšu gadam iecelt Deloitte & Touche revizija d.o.o.

      Frankfurtē pie Mainas 2006. gada 9. oktobrī

            ECB priekšsēdētājs

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 195, 15.7.2006., 25. lpp.

      (2)  OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.