               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.4.2021
            COM(2021) 177 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atļauj sākt sarunas par sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Kriminālpolicijas organizāciju (Interpolu)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1. IETEIKUMA KONTEKSTS

               Terorisms un smagā un organizētā noziedzība ir parādības, kas kļūst arvien dinamiskākas, globalizētākas un sarežģītākas un attiecībā uz kurām ir nepieciešama Eiropas Savienības tiesībaizsardzības iestāžu spēcīga un koordinēta reakcija. Turklāt terorisms un smagā noziedzība ir parādības, kas kļūst arvien mobilākas un iegūst arvien plašāku transnacionālu un pārrobežu dimensiju. Šajā saistībā ir nepieciešama dziļāka un efektīvāka sadarbība ar tādām starptautiskām organizācijām kā, piemēram, Interpols, kas var būt tilts starp Eiropas Savienības un starptautisko tiesībaizsardzības kopienu.

               ES un Interpola pašreizējās sadarbības konteksts

               Starptautiskā Kriminālpolicijas organizācija (Interpols)
                  1
                ir lielākā starptautiskā starpvaldību kriminālpolicijas sadarbības organizācija ar vairāk nekā 194 dalībvalstīm. Interpols veicina sadarbību tiesībaizsardzības jomā, piemēram, nodrošinot ar tiesībaizsardzību saistītu datu apmaiņu un piekļuvi tiem. Interpols ir noslēdzis vairākus sadarbības nolīgumus ar vairākām starptautiskām organizācijām savstarpējo interešu jomās. Visas ES dalībvalstis ir Interpola dalībvalstis.

               Kopš 1983. gada, kad tika pieņemti Interpola pirmie Noteikumi par policijas informācijas apstrādi, tas gadu gaitā ir atjauninājis savas procedūras saskaņā ar principu, kas paredz, ka tiesībaizsardzības kontekstā informācijas apmaiņas pamatā ir personu privātuma aizsardzība. Pašlaik spēkā esošie Interpola noteikumi par personas datu apstrādi nesen — 2019. gadā — tika atjaunināti
                  2
               .

               ES un Interpols jau ilgstoši un cieši ir sadarbojušies daudzās ar tiesībaizsardzību saistītās jomās. Interpols ir svarīgs ES partneris iekšējās un ārējās drošības jomā, citstarp cīņā pret terorismu un organizēto noziedzību, kā arī integrētās robežu pārvaldības jomā.

               Piemēram, Padomes Kopējā nostājā 2005/69/TI
                  3
                dalībvalstis tiek aicinātas veikt pasākumus, kas nepieciešami, lai uzlabotu sadarbību starp to kompetentām tiesībsargājošām iestādēm, kā arī starp tām un šāda veida iestādēm trešās valstīs, veicot pasu datu
                  4
                apmaiņu ar Interpolu, lai novērstu un apkarotu smago un organizēto noziedzību, tostarp terorismu.

               Interpols arī aktīvi piedalās ES politikas cikla / EMPACT
                  5
                operatīvajā īstenošanā, atbalstot dalībvalstu operatīvās darbības sadarbībā ar ES tieslietu un iekšlietu aģentūrām
                  6
               , kas cieši sadarbojas ar Interpolu, pamatojoties uz vairākiem nolīgumiem vai līgumiem
                  7
               . Līdz ar Eiropas Prokuratūras (EPPO)
                  8
                izveidi 2017. gadā tika radīta vēl viena ES organizācija pārrobežu izmeklēšanas un kriminālvajāšanas jomā. Ir jāizveido un jāreglamentē sadarbība starp EPPO un Interpolu, jo EPPO drīzumā sāks darboties.

               Visbeidzot, ES ir viena no lielākajām līdzekļu devējām Interpolam. Šie līdzekļi tiek piešķirti projektiem, kurus īsteno Interpols vai kuros Interpols ir projekta partneris. Tie jo īpaši ir paredzēti informācijas apmaiņai, tiesībaizsardzības pasākumiem, tostarp sadarbībai robežu pārvaldības jomā un spēju veidošanas pasākumiem, kā arī projektiem un programmām, kas mērķtiecīgi orientētas uz dažādām terorisma un smagās noziedzības apkarošanas jomām ar reģionālo ievirzi galvenokārt uz Āfriku, Āziju un Latīņameriku.

               Nepieciešamība pēc sadarbības nolīguma starp ES un Interpolu

               2020. gada ES Drošības savienības stratēģijā
                  9
                dalībvalstis tiek aicinātas pastiprināt sadarbību starp ES un Interpolu, jo tas ir būtiski sadarbības un informācijas apmaiņas uzlabošanas nolūkā. Stratēģijā ir atzīts, ka Interpolam, kas ir viena no lielākajām starpvaldību kriminālpolicijas organizācijām, ir svarīga loma šajā kontekstā. Tādēļ Komisija izskatīs iespējamos veidus, kā pastiprināt sadarbību ar Interpolu, tostarp iespējamo piekļuvi Interpola datubāzēm, un kā stiprināt operatīvo un stratēģisko sadarbību. Turklāt 2020. gada ES terorisma apkarošanas programmā
                  10
                ir atzīts, ka Interpols ir svarīgs partneris terorisma apkarošanas jomā, piemēram, ņemot vērā tā speciālās zināšanas par ārvalstu kaujiniekiem teroristiem, ka ir jomas, kurās sadarbība būtu jāizveido vai jāstiprina un ka vairākas ES struktūras saskaras ar operatīvu vajadzību piekļūt Interpola datubāzēm, lai veiktu savus uzdevumus.

               Lai gan ES sadarbība ar Interpolu jau notiek, tomēr ir jomas, kurās šo sadarbību varētu un vajadzētu pastiprināt vai pat izveidot jaunās jomās, lai risinātu virkni būtisku operatīvo vajadzību un īstenotu spēkā esošos tiesību aktus ar mērķi labāk atbalstīt dalībvalstis terorisma un organizētās noziedzības novēršanā un apkarošanā. Šo operatīvo vajadzību dēļ ir jānoslēdz sadarbības nolīgums ar Interpolu.

               Šīs vajadzības sīkāk ir izklāstītas nākamajās rindkopās.

               Pirmkārt, ir jānoslēdz jauns sadarbības nolīgums starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu
                  11
               ) un Interpolu. Eiropolam jau ir sadarbības nolīgums ar Interpolu, kurā paredzēta personas datu apmaiņa un kurš tika noslēgts 2001. gadā
                  12
               , krietnu laiku pirms Eiropola regulas, kas stājās spēkā 2017. gada 1. maijā. Tomēr šis nolīgums nedod Eiropolam tiešu vai netiešu piekļuvi informācijai un Interpola datubāzēm, jo īpaši tā paziņojumiem, kuros sniegta informācija par teroristiem
                  13
               . Turklāt Eiropols veic informācijas apmaiņu ar Interpolu un piekļūst Interpola datubāzēm, lai veiktu savus uzdevumus, tikai ar Interpola sadarbības koordinatora Eiropolā starpniecību vai Eiropola sadarbības koordinatora Interpolā starpniecību. Tādēļ ir vajadzīgs jauns nolīgums
                  14
               , ar ko reglamentē attiecības starp Eiropolu un Interpolu, lai ņemtu vērā jaunākās norises terorisma un pārrobežu un transnacionālās smagās organizētās noziedzības apkarošanā un pārvaldītu pašreizējās operatīvās vajadzības, Eiropola pilnvaras
                  15
                un ES jaunāko datu aizsardzības režīmu
                  16
               .

               Otrkārt, ir jānodrošina sadarbspēja. ES un Interpols ir veikuši izpētes sarunas par nepieciešamību noslēgt sadarbības nolīgumu pēc tam, kad būs pieņemtas regulas
                  17
                par ES informācijas sistēmu sadarbspēju robežu un vīzu jomā un policijas un tiesu iestāžu sadarbības, patvēruma un migrācijas jomā, kā arī Regula par Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu (ETIAS)
                  18
               .

               Sadarbspējas regulā un Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas regulā ir paredzēts nodrošināt ES dalībvalstij vai ES aģentūrai kontrolētu piekļuvi divām Interpola datubāzēm
                  19
               , izmantojot Eiropas meklēšanas portālu (ESP). Šīs divas Interpola datubāzes ir Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāze (SLTD datubāze) un Interpola datubāze ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN datubāze). Šajās datubāzēs ir ietverts liels datu apjoms par trešo valstu valstspiederīgo ceļošanas dokumentiem. Datubāzu izmantošana var palīdzēt samazināt informācijas nepilnības, palielināt pozitīvās atbilsmes un pēc tam uzlabot Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas darbības rezultātus.

               Abās iepriekš minētajās regulās ir norādīts, ka vaicājumi Interpola datubāzēs ir jāveic tā, ka Interpola brīdinājuma īpašniekam netiek atklāta nekāda informācija. Sadarbības nolīgums ar Interpolu nodrošinās vajadzīgo juridisko pamatu, tostarp datu aizsardzības pasākumus un garantijas, un ļaus Eiropas meklēšanas portālam savienoties ar Interpola datubāzēm. Sadarbības nolīgumā tiks noteikta arī darbības joma Eiropas meklēšanas portāla un Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas droša savienojuma izveidei ar Interpola IT infrastruktūru, nodrošinot piekļuvi Interpola datubāzēm. Mērķis ir palīdzēt novērst un izmeklēt teroristu nodarījumus.

               Tajā pašā kontekstā Komisija 2018. gadā izdeva priekšlikumu
                  20
                pārskatīt Vīzu informācijas sistēmas regulu
                  21
               , ar kuru tāpat kā Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmā tiks atļauts veikt automatizētus vaicājumus no ES robežu pārvaldības un drošības sistēmām un Interpola datubāzēm. Eiropas Parlaments un Padome 2020. gada decembrī panāca politisku vienošanos par šo priekšlikumu; oficiāla pieņemšana notiks turpmākajos mēnešos. Politiskā vienošanās ietver noteikumu, kas līdzīgs Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas regulā ietvertajam noteikumam. Tāpēc sarunās ar Interpolu par sadarbības nolīguma noslēgšanu būtu jāņem vērā arī Vīzu informācijas sistēmas regulas pārskatīšana. Tas arī palīdzēs novērst un izmeklēt teroristu nodarījumus.

               Treškārt, tiesībaizsardzības un tiesu iestādēm ir nepieciešama atjaunināta informācija par noziedzniekiem un noziegumiem. Interpols pārvalda daudz dažādu datubāzu, kas satur šādu informāciju pasaules mērogā, kuru nodrošinājušas Interpola 194 dalībvalstis. Interpola 18 datubāzēs
                  22
                ir vairāk nekā 100 miljonu tiesībaizsardzības iestāžu veiktu ierakstu ar informāciju par personām (piem., vārdi un pirkstu nospiedumi), nozagtām mantām (piem., pasēm un transportlīdzekļiem), ieročiem un šaujamieročiem.

               Šī informācija ir noderīga Eiropolam, Frontex
                  23
               , Eurojust un EPPO tiem piešķirto uzdevumu veikšanai saskaņā ar to pilnvarām. Tā palielina to efektivitāti, sniedzot operatīvu pievienoto vērtību, jo īpaši tad, kad tiek sniegts atbalsts dalībvalstīm terorisma un citu smagu noziegumu atklāšanā, novēršanā un apkarošanā. Šie informācijas avoti nodrošina aģentūrām un EPPO iespēju uzlabot jau pieejamās informācijas precizitāti un kvalitāti, noteikt informācijā savstarpējās sakarības vai citas saiknes, novērst informācijas nepilnības un tādējādi nodrošināt dalībvalstīm holistiskus un vienotus izlūkdatus. Lai gan minētajām datubāzēm ES dalībvalstis var tieši piekļūt kā Interpola dalībvalstis, tomēr Frontex, Eurojust un EPPO saskaņā ar to pilnvarām pašlaik nav piekļuves šīm datubāzēm (vai nu tiešas piekļuves vai pēc rezultatīvo / nerezultatīvo trāpījumu principa), jo nav noslēgts nolīgums ar Interpolu
                  24
               .

               Ar aģentūrām saistītie īpašie jautājumi ir sīkāk aprakstīti turpmāk.

               Eiropols

               Eiropols, lai veiktu savus uzdevumus, pašlaik veic informācijas apmaiņu ar Interpolu un piekļūst tā datubāzēm ar Interpola sadarbības koordinatora Eiropolā starpniecību vai Eiropola sadarbības koordinatora Interpolā starpniecību spēkā esošā Eiropola un Interpola sadarbības nolīguma
                  25
                ietvaros. Tomēr prakse liecina, ka šo procedūru vajadzētu uzlabot, paātrināt un racionalizēt, lai veicinātu ātru piekļuvi minētajai informācijai, jo īpaši tai informācijai Interpola datubāzēs, kas saistīta ar terorisma apkarošanu, konkrētāk, Interpola paziņojumiem, kuros sniegta informācija par teroristiem. Tas ļautu Eiropolam izmantot Interpola rīcībā esošo informāciju, sniedzot operatīvo atbalstu dalībvalstīm, jo īpaši analītisko spēju kontekstā. Tāpēc tieša vai netieša piekļuve Interpola datubāzēm uzlabotu operatīvo sadarbību, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā datu īpašnieku noteiktos ierobežojumus.

               Frontex

               Aģentūra Frontex ir pilnvarota nodrošināt ES integrēto robežu pārvaldību pie ārējām robežām nolūkā efektīvi pārvaldīt minētās robežas, pilnībā ievērojot pamattiesības
                  26
               . Viens no Eiropas integrētās robežu pārvaldības robežkontroles komponentiem ietver pasākumus likumīgas robežšķērsošanas atvieglošanai un vajadzības gadījumā pasākumus, kas saistīti ar pārrobežu noziedzības novēršanu un atklāšanu pie ārējām robežām, jo īpaši terorismu, migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību
                  27
               . Šajā kontekstā Frontex pastāvīgā korpusa 1. kategorijas darbiniekiem (štata darbiniekiem
                  28
               ) ir operatīva vajadzība piekļūt Interpola datubāzēm, lai viņi varētu veikt savus uzdevumus. Konkrētāk, Regulas (ES) 2019/1896 82. panta 1. punktā ir paredzēts, ka 1. kategorijas darbiniekiem ir jāspēj veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras robežu kontrolei
                  29
               , kas noteiktas Regulā (ES) 2016/399
                  30
                (Šengenas Robežu kodekss). Tas ietver trešo valstu valstspiederīgo informācijas pārbaudi pie ārējām robežām Interpola datubāzēs (jo īpaši Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzē) saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 8. panta 3. punkta a) apakšpunkta i)
                  31
                un ii) punktu
                  32
                un 6. panta 1. punkta e) apakšpunktu
                  33
               . Tas palīdzēs novērst un izmeklēt teroristu nodarījumus, jo īpaši robežpārbaudēs pie ES ārējām robežām.

               Eurojust

               Aģentūrai Eurojust ir būtiska operatīva vajadzība pastiprināt sadarbību ar Interpolu
                  34
                un iegūt juridisko pamatu personas datu apmaiņai, lai tā varētu veikt savus uzdevumus
                  35
               . Konkrētāk, ir vajadzīga strukturēta un strukturāla Interpola iesaistīšanās Eurojust lietās, tostarp koordinācijas sanāksmēs, koordinācijas centros un kopējas izmeklēšanas grupās
                  36
               . Jo īpaši tad, kad ir nepieciešams Eurojust atbalsts, lai koordinētu tiesu iestāžu pasākumu īstenošanu, un kad personas ir jāapcietina trešās valstīs, Interpola iesaistīšanās radītu pievienoto vērtību, paātrinātu tiesas procesu un atvieglotu Eurojust darbu
                  37
               . Tāpat arī Eurojust ir vajadzīga informācijas apmaiņa ar Interpolu par aizdomās turētajiem ārvalstu kaujiniekiem teroristiem
                  38
               , jo īpaši ņemot vērā Eurojust Pretterorisma reģistru
                  39
               . Interpola kanāli jau tiek izmantoti izdošanas pieprasījumu nosūtīšanai
                  40
                un, iespējams, drīz būs pieejami savstarpējas tiesiskās palīdzības pieprasījumu nosūtīšanai
                  41
               .

               EPPO

               EPPO ir neatkarīga ES struktūra, kas ir atbildīga par izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un apsūdzību celšanu pret tādu noziedzīgu nodarījumu izdarītājiem un līdzdalībniekiem, kas skar Savienības finanšu intereses. Tai ir piešķirtas pilnvaras uzsākt izmeklēšanu, veikt kriminālvajāšanas darbības un pildīt prokurora funkcijas dalībvalstu kompetentajās tiesās. Šajā kontekstā EPPO operatīvās vajadzības attiecībā uz sadarbību ar Interpolu ir tādas pašas kā jebkurai dalībvalstu izmeklēšanas un kriminālvajāšanas iestādei, un tās ietver vajadzību piekļūt Interpola datubāzēs
                  42
                esošajai informācijai un veikt informācijas apmaiņu ar Interpolu un trešām valstīm ar Interpola starpniecību. Šī vajadzība ir kļuvusi vēl lielāka, ja ņem vērā to noziegumu pārrobežu raksturu, kuri ietilpst EPPO kompetences jomā, un vajadzību sadarboties ar trešām valstīm. Turklāt ir paredzams, ka EPPO būs vajadzīga Interpola palīdzība, lai atvieglotu informācijas apmaiņu, jo īpaši saistībā ar savstarpējo tiesisko palīdzību. Sadarbība starp EPPO un Interpolu vēl ir jāizveido un jāreglamentē saskaņā ar noteikumiem par EPPO pilnvarām sadarboties ar starptautiskām organizācijām, ciktāl tas vajadzīgs EPPO uzdevumu veikšanai
                  43
               .

               Sadarbības nolīguma nepieciešamību atzīst un apstiprina arī Interpols un tā locekļi. Interpola 88. Ģenerālā asambleja 2019. gada oktobrī pieņēma Rezolūciju Nr. 5, ar ko Interpola ģenerālsekretariāts tiek pilnvarots sākt sarunas ar ES nolūkā noslēgt sadarbības nolīgumu.

               Citi sadarbības veidi

               Līdztekus ir nepieciešams aptvert citus veidus, kā sadarboties ar Interpolu, kurus Komisija sadarbībā ar Augsto pārstāvi kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jomā centīsies saglabāt ES vārdā kā daļu no atsevišķa instrumenta sadarbībai ar Interpolu, pamatojoties uz LESD 220. pantu. Šī sadarbība notiks saskaņā ar LESD 220. panta 2. punktu ar mērķi izklāstīt vispārēju sadarbības struktūru un noteikt sistēmu strukturētam dialogam starp ES un Interpolu augsta ranga ekspertu līmenī un tehniskajā līmenī. Šī sadarbība arī nodrošinās Komisijas drošības dienestiem, Eiropas Ārējās darbības dienestam, Padomei un Parlamentam piekļuvi īpašām Interpola datubāzēm attiecībā uz iepriekšējās darbības drošības pārbaudēm, pieprasījumiem un iekšējām izmeklēšanām saistībā ar trešo valstu valstspiederīgajiem, un piešķirs Komisijai pilnvaras ievadīt un izdot kontrolētus paziņojumus par pazaudētām, nozagtām un atsauktām ES ceļošanas atļaujām Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzē.

               2.PROVIZORISKS SADARBĪBAS NOLĪGUMS

               Iecerētā ES un Interpola sadarbības nolīguma mērķi būs šādi:

               –reglamentēt sadarbību starp Eiropolu un Interpolu, ņemot vērā jaunākās norises terorisma un pārrobežu un transnacionālās smagās organizētās noziedzības apkarošanā, pašreizējās operatīvās vajadzības, Eiropola pilnvaras un ES jaunāko datu aizsardzības režīmu;

               –nodrošināt aizsardzības pasākumus un garantijas, kas nepieciešami, lai Eiropas meklēšanas portālā ES dalībvalstīm un ES aģentūrām saskaņā ar to piekļuves tiesībām, ar ES vai valsts tiesību aktiem, kuri attiecas uz šādu piekļuvi, un pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības, sniegtu tādu kontrolētu piekļuvi Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu (SLTD) datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN), kas nepieciešama to uzdevumu izpildei;

               –nodrošināt aizsardzības pasākumus un garantijas, kas nepieciešamas, lai ES dalībvalstīm un Frontex (tās Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas centrālajai vienībai) Eiropas meklēšanas portālā nodrošinātu piekļuvi Interpola datubāzēm, ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības;

               –nodrošināt aizsardzības pasākumus un garantijas, kas nepieciešamas, lai īstenotu pārskatīto Vīzu informācijas sistēmas regulu, kas ļauj ES dalībvalstīm, pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības, Eiropas meklēšanas portālā, kad tiek izskatīti vīzu vai uzturēšanās atļauju pieteikumi, piekļūt Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu (SLTD) datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN);

               –izveidot un reglamentēt sadarbību starp Eiropas Prokuratūru (EPPO), kas izveidota ar Regulu (ES) 2017/1939, un Interpolu saskaņā ar to pilnvarām un pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības;

               –nodrošināt juridisko pamatu, kas nepieciešams, lai atļautu Eiropolam, Frontex 1. kategorijas darbiniekiem (pastāvīgā korpusa štata darbiniekiem) un EPPO to uzdevumu veikšanai piekļūt attiecīgajām Interpola datubāzēm
                  44
               , pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības;

               –nodrošināt juridisko pamatu, kas nepieciešams, lai atļautu Eurojust un EPPO veikt operatīvās informācijas apmaiņu ar Interpolu, pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības.

               Visiem iepriekš minētajiem mērķiem ir pilnībā jāatbilst prasībām, kas noteiktas saskaņā ar ES datu aizsardzības režīmu
                  45
               .

               3.ES KOMPETENCE

               LESD 3. panta 2. punktā ir noteikts, ka ES ekskluzīvā kompetencē “ir arī noslēgt starptautisku līgumu, (..) ciktāl līguma slēgšana ietekmē Savienības kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu.” Starptautisks nolīgums var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu, ja nolīguma darbības joma pārklājas ar ES tiesību aktiem vai uz to lielā mērā attiecas ES tiesību akti. Eiropas Savienība, pamatojoties uz LESD 16., 77., 79., 85. un 86. pantu, 87. panta 1. un 2. punktu un 88. pantu, ir pieņēmusi kopīgus noteikumus par to, kādi aspekti ir jāaptver sadarbības nolīgumā.

               Pašreizējais Eiropas Savienības tiesiskais regulējums ietver:

               –Regulas (ES) 2016/794, (ES) 2019/1896, (ES) 2018/1727, (ES) 2017/1939 attiecīgi par Eiropolu, Frontex, Eurojust un EPPO, tajā skaitā noteikumus par sadarbību ar tādām starptautiskām organizācijām kā, piemēram, Interpols;

               –Regulas (ES) 2019/817, (ES) 2019/818 un (ES) 2018/1240, kurās paredzēts, ka ES dalībvalstīm vai ES aģentūrām ir kontrolēta piekļuve Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu (SLTD) datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN);

               –Regulu (ES) 2017/458, ar ko groza Regulu (ES) 2016/399 (Šengenas Robežu kodeksu) un kuras mērķis ir pie ārējām robežām pastiprināt pārbaudes attiecīgajās datubāzēs, un tajā ir noteikts, ka Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāze ir viena no tām datubāzēm, kurās ir jāveic pārbaudes.

               Šis ieteikums atbilst noteikumiem, kas izklāstīti iepriekš minētajos tiesību aktos.

               4.
                     JURIDISKAIS PAMATS

               Šā ieteikuma mērķis ir no Padomes iegūt atļauju Komisijai ES vārdā veikt sarunas par nākamo ES un Interpola sadarbības nolīgumu. Juridiskais pamats Padomei atļaut sākt sarunas ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               5.
                     SARUNAS

               Saskaņā ar LESD 218. pantu Komisija tiks iecelta par ES sarunu vadītāju attiecībā uz ES un Interpola sadarbības nolīgumu.

               Komisija vadīs sarunas saskaņā ar sarunu direktīvām, kas norādītas šā lēmuma pielikumā, un apspriežoties ar īpašu komiteju, ko ieceļ Padome.

               Komisija pilnībā un laikus informēs Eiropas Parlamentu par sarunu norisi.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atļauj sākt sarunas par sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Kriminālpolicijas organizāciju (Interpolu)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Būtu jāuzsāk sarunas par to, lai noslēgtu sadarbības nolīgumu (turpmāk tekstā “nolīgums”) starp Savienību un Interpolu. Nolīguma mērķis būs reglamentēt sadarbību starp Savienību un Interpolu tiesībaizsardzības jomā saskaņā ar LESD 87. un 88. pantu, tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās saskaņā ar LESD 82., 85. un 86. pantu un robežu drošības jomā (robežu pārvaldības ietvaros) saskaņā ar LESD 77. pantu.

               (2)Ar nolīgumu būtu jāreglamentē sadarbība starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Interpolu, ņemot vērā jaunākās norises terorisma, pārrobežu un transnacionālās smagās organizētās noziedzības apkarošanas jomā, pašreizējās operatīvās vajadzības un Eiropola pilnvaras.

               (3)Ar nolīgumu būtu jānodrošina aizsardzības pasākumi un garantijas, kas nepieciešami, lai Eiropas meklēšanas portālā (ESP) Savienības dalībvalstīm un Savienības aģentūrām atļautu kontrolēti piekļūt Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu (SLTD) datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN), ciktāl tas vajadzīgs to uzdevumu izpildei un saskaņā ar to piekļuves tiesībām, kā arī Savienības vai valsts tiesību aktiem, kas attiecas uz šādu piekļuvi.

               (4)Ar nolīgumu būtu jānodrošina aizsardzības pasākumi un garantijas, kas nepieciešami, lai Savienības dalībvalstīm un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai (Frontex) (tās Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas (ETIAS) centrālajai vienībai) Eiropas meklēšanas portālā atļautu piekļūt Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi.

               (5)Ar nolīgumu būtu jānodrošina aizsardzības pasākumi un garantijas, kas nepieciešami, lai īstenotu pārskatīto Vīzu informācijas sistēmas regulu, kas atļauj Savienības dalībvalstīm Eiropas meklēšanas portālā, izskatot vīzu vai uzturēšanās atļauju pieteikumus, piekļūt Interpola datubāzēm.

               (6)Ar nolīgumu būtu jāatvieglo sadarbības izveidošana un reglamentēšana starp Eiropas Prokuratūru (EPPO) un Interpolu.

               (7)Ar nolīgumu būtu jānodrošina juridiskais pamats, kas nepieciešams, lai atļautu Eiropolam, Frontex pastāvīgā korpusa štata darbiniekiem (1. kategorijas darbiniekiem) un Eiropas Prokuratūrai to uzdevumu veikšanai piekļūt attiecīgajām Interpola datubāzēm.

               (8)Ar nolīgumu būtu jānodrošina juridiskais pamats, kas nepieciešams, lai atļautu Eiropas Savienības Aģentūrai tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust) un Eiropas Prokuratūrai apmainīties ar operatīvo informāciju ar Interpolu.

               (9)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/794
                  46
                23. panta 1., 2. un 5. punktā ir paredzēts nodrošināt personas datu apmaiņu starp Eiropolu un starptautiskām organizācijām, ciktāl tas vajadzīgs, lai izpildītu Eiropola uzdevumus, kas noteikti Regulas (ES) 2016/794 4. pantā.

               (10)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/817
                  47
                5. panta 9. punktu, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/818
                  48
                5. panta 9. punktu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1240
                  49
                12. pantu vaicājumi Interpola datubāzēs būtu jāveic tā, ka Interpola brīdinājuma īpašniekam netiek atklāta nekāda informācija. Saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1240 65. pantu personas datus nenosūta vai nedara pieejamus nevienai trešai valstij, starptautiskai organizācijai vai privātai struktūrai, izņemot nosūtīšanu Interpolam, lai veiktu automatizētu apstrādi Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzē un Interpola datubāzē ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi, un ir noteikts, ka šādai nosūtīšanai piemēro Regulu (ES) 2018/1725
                  50
               .

               (11)Padomes Regulas (ES) 2017/1939
                  51
                80., 99. un 104. pantā ir noteiktas attiecības un paredzēta informācijas apmaiņa starp Eiropas Prokuratūru un starptautiskām organizācijām.

               (12)Ņemot vērā Regulas (ES) 2016/794 33. apsvērumu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1727
                  52
                46. apsvērumu, ir lietderīgi stiprināt attiecīgi Eiropola un Interpola sadarbību un Eurojust un Interpola sadarbību, veicinot personas datu efektīvu apmaiņu.

               (13)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1896
                  53
                68. panta 1. punktā ir paredzēta Frontex iespēja sadarboties ar starptautiskām organizācijām, jo īpaši ar Interpolu. Saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 82. panta 1. punktu Frontex pastāvīgā korpusa vienību darbiniekiem ir jāspēj veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras robežu kontrolei, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/399
                  54
                (Šengenas Robežu kodekss). Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/399 8. panta 3. punkta a) apakšpunkta i)
                  55
                un ii) punktu
                  56
                un 6. panta 1. punkta e) apakšpunktu
                  57
                tas ietver trešo valstu valstspiederīgo informācijas pārbaudi Interpola datubāzēs (jo īpaši Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzē) pie dalībvalstu un trešo valstu ārējām robežām saistībā ar Šengenas acquis īstenošanu, piemērošanu un pilnveidošanu attiecībā uz personu kontroli pie ārējām robežām.

               (14)Regulas (ES) 2018/1727 47. panta 1., 5. un 6. punktā, 52. un 56. pantā ir noteiktas attiecības un paredzēta personas datu apmaiņa starp Eurojust un starptautiskām organizācijām.

               (15)Saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2017/1939 96. apsvērumu ir lietderīgi stiprināt Savienības un Interpola sadarbību, veicinot personas datu efektīvu apmaiņu.

               (16)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725
                  58
                94. pantā ir izklāstīti nosacījumi attiecībā uz operatīvo personas datu nosūtīšanu starptautiskām organizācijām.

               (17)Nolīgumam būtu pilnībā jāatbilst Eiropas Savienības noteikumiem par datu aizsardzību, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/679
                  59
               , Regulā (ES) 2018/1725 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2016/680
                  60
               .

               (18)Šajā nolīgumā būtu pilnībā jāievēro pamattiesības un jāņem vērā principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (“harta”), konkrēti tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar visām tiesībām un principiem, kas norādīti hartā.

               (19)Komisijai būtu jākonsultējas ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju nolīguma sarunu laikā vai jebkurā gadījumā pirms nolīguma noslēgšanas.

               (20)Komisija būtu jāieceļ par Savienības sarunu vadītāju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisijai tiek atļauts Eiropas Savienības vārdā risināt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Kriminālpolicijas organizāciju par sadarbību un koordināciju terorisma un smagās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā un Eiropas integrētās robežu pārvaldības jomā pie dalībvalstu un trešo valstu ārējām robežām saistībā ar Šengenas acquis īstenošanu, piemērošanu un pilnveidošanu attiecībā uz personu kontroli pie ārējām robežām, tostarp par vajadzīgajiem personas datu aizsardzības pasākumiem.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Šīs sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukumu ieraksta Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Interpola statūti [I/CONS/GA/1956 (2017)].

                     (2)

                        Interpola Noteikumi par datu apstrādi [III/IRPD/GA/2011 (2019)].

                     (3)

                        Padomes Kopējā nostāja 2005/69/TI (2005. gada 24. janvāris) par konkrētu datu apmaiņu ar Interpolu (OV L 27, 29.1.2005., 61. lpp.).

                     (4)

                        Dati izdotās un neaizpildītās pasēs, kas ir nozagtas, pazaudētas vai nelikumīgi iegūtas un formatētas integrācijai speciālā informācijas sistēmā. Pases dati, kas tiks ievadīti Interpola datubāzē, sastāv tikai no pases numura, izdevējas valsts un dokumenta veida [Padomes Kopējā nostāja 2005/69/TI, 2. panta 1. punkts].

                     (5)

                        ES daudzgadu politikas cikla mērķis ir saskaņoti un metodiski novērst visbūtiskākos organizētās un smagās starptautiskās noziedzības radītos apdraudējumus Savienībai, uzlabojot un stiprinot sadarbību starp attiecīgajiem dalībvalstu dienestiem, ES iestādēm un ES aģentūrām, kā arī trešām valstīm un organizācijām, attiecīgā gadījumā ietverot privāto sektoru.

                     (6)

                        ES tieslietu un iekšlietu aģentūras (TI aģentūras) ir ES aģentūras, kas izveidotas, pamatojoties uz LESD V sadaļu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa”. TI aģentūras ir Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropols), Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (Frontex), Eiropas Savienības Aģentūra tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust), Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs (EMCDDA), Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūra (CEPOL) un Eiropas Savienības Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA).

                     (7)

                        Sadarbības nolīgums starp Interpolu un Eiropolu tika parakstīts 2001. gada 5. novembrī. Saprašanās memorands par sadarbību starp Eurojust un Interpolu tika parakstīts 2013. gada 15. jūlijā. Sadarbības nolīgums starp Interpolu un Frontex tika parakstīts 2009. gada 27. maijā. Sadarbības nolīgums starp CEPOL un Interpola ģenerālsekretariātu tika parakstīts 2017. gada 6. decembrī. Sadarbības nolīgums starp Interpolu un EMCDDA tika parakstīts 2001. gada 25. septembrī.

                     (8)

                        Padomes Regula (ES) 2017/1939 (2017. gada 12. oktobris), ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidei (OV L 283, 31.10.2017., 1. lpp.).

                     (9)

                        Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par ES Drošības savienības stratēģiju (Brisele, 24.7.2020., COM(2020) 605 final).

                     (10)

                        Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “ES terorisma apkarošanas programma: paredzēt, novērst, aizsargāt, reaģēt” (Brisele, 9.12.2020., COM(2020) 795 final).

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI (OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.).

                     (12)

                        Vēlāk šis nolīgums tika papildināts ar vairākiem sadarbības dokumentiem, par kuriem vienojušās minētās organizācijas vai kuri noslēgti starp tām, piemēram, par sadarbību ar sadarbības koordinatoru starpniecību un par drošas saziņas līnijas izveidi, ieviešanu un izmantošanu informācijas apmaiņai.

                     (13)

                        Interpola paziņojumi ir starptautiski sadarbības pieprasījumi vai brīdinājumi, kas ļauj tiesībaizsardzības iestādēm dalīties ar svarīgu informāciju, kura saistīta ar noziedzību, tostarp informāciju par terorismu. Paziņojumi ietver brīdinājumus par personu noziedzīgām darbībām, ja šīs personas tiek uzskatītas par iespējamu apdraudējumu sabiedrības drošībai, brīdinājumus par notikumiem, cilvēkiem, objektiem vai procesiem, kas rada nopietnus un reālus draudus sabiedrības drošībai, kā arī informāciju par modus operandi, objektiem, ierīcēm un slēpšanas metodēm, ko izmanto noziedznieki.

                     (14)

                        Eiropola regulas 25. pantā ir noteikts, ka Komisijai ir jāizvērtē noteikumi, kas ietverti sadarbības nolīgumos, kuri noslēgti pirms Eiropola regulas stāšanās spēkā, piemēram, nolīgumā ar Interpolu. Komisijai ir jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par minētā izvērtējuma rezultātiem un vajadzības gadījumā tā var iesniegt Padomei ieteikumu lēmumam, ar ko atļauj sākt sarunas par starptautisku nolīgumu noslēgšanu saskaņā ar LESD 218. pantu, sniedzot atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma un personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

                     (15)

                        Kopš sadarbības nolīguma starp Eiropolu un Interpolu noslēgšanas Eiropola pilnvaras ir mainītas divreiz — 2009. un 2017. gadā (Padomes Lēmums 2009/371/TI, Regula (ES) 2016/794). 2020. gada 9. decembrī Komisija ierosināja paplašināt Eiropola pilnvaras (Brisele, 9.12.2020., COM(2020) 796 final).

                     (16)

                        Kopš 2001. gada sadarbības nolīguma starp Eiropolu un Interpolu stāšanās spēkā ES datu aizsardzības režīms ir būtiski mainījies. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.); Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.); Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.) (Direktīva par datu aizsardzību tiesībaizsardzības jomā). Jānorāda arī, ka pēc 2001. gada sadarbības nolīguma starp Eiropolu un Interpolu stāšanās spēkā ir atjaunināti datu aizsardzības noteikumi Eiropola pilnvarās.

                     (17)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/817 (2019. gada 20. maijs), ar ko izveido satvaru ES informācijas sistēmu sadarbspējai robežu un vīzu jomā un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 767/2008, (ES) 2016/399, (ES) 2017/2226, (ES) 2018/1240, (ES) 2018/1726 un (ES) 2018/1861 un Padomes Lēmumus 2004/512/EK un 2008/633/TI (OV L 135, 22.5.2019., 27. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/818 (2019. gada 20. maijs), ar ko izveido satvaru ES informācijas sistēmu sadarbspējai policijas un tiesu iestāžu sadarbības, patvēruma un migrācijas jomā un groza Regulas (ES) 2018/1726, (ES) 2018/1862 un (ES) 2019/816 (OV L 135, 22.5.2019., 85. lpp.).

                     (18)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1240 (2018. gada 12. septembris), ar ko izveido Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu (ETIAS) un groza Regulas (ES) Nr. 1077/2011, (ES) Nr. 515/2014, (ES) 2016/399, (ES) 2016/1624 un (ES) 2017/2226 (OV L 236, 19.9.2018., 1. lpp.).

                     (19)

                        Sadarbspējas un ETIAS regulu kontekstā [Regulu (ES) 2019/817 un (ES) 2019/818 4. panta 17) punkts un Regulas (ES) 2018/1240 12. pants] “Interpola datubāzes” ir Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu (SLTD datubāze) datubāze un Interpola datubāze ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN datubāze).

                     (20)

                        COM(2018) 302 final, 16.5.2018.

                     (21)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 767/2008 (2008. gada 9. jūlijs) par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (VIS regula) (OV L 218, 13.8.2008., 60. lpp.).

                     (22)

                        Paziņojumi (sīka informācija tiek glabāta Interpola Kriminālinformācijas sistēmā (ICIS)); Nominālie dati;

                     Bērnu seksuālas izmantošanas starptautiskā attēlu datubāze

                  ; Pirkstu nospiedumi, DNS profilēšana un sejas atpazīšana; Zagti un pazaudēti ceļošanas dokumenti (STLD); Zagti administratīvie dokumenti (SAD); Viltoti dokumenti; Edison; Zagti mehāniskie transportlīdzekļi (SMV); Trauki un mākslas darbi (WOA);

                     Interpola Šaujamieroču atsauces tabula

                  ;

                     Interpola Nelikumīgo ieroču reģistra un meklēšanas pārvaldes sistēma

                   (iARMS);

                     Interpola Ballistikas informācijas tīkls

                   (IBIN); Organizētās noziedzības tīkli un Jūras pirātisms.

                     (23)

                        Frontex ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1896 (2019. gada 13. novembris) par Eiropas Robežu un krasta apsardzi un ar ko atceļ Regulas (ES) Nr. 1052/2013 un (ES) 2016/1624 (OV L 295, 14.11.2019., 1.–131. lpp.).

                     (24)

                        Saskaņā ar 6. panta 2. punktu un 27. pantu Interpola Noteikumos par datu apstrādi [III/IRPD/GA/2011 (2019)] starptautiskām iestādēm, lai piekļūtu Interpola informācijas sistēmai, ir nepieciešams nolīgums ar Interpolu.

                     (25)

                        2009. gada Saprašanās memoranda 3. pantā paredzēts, kā minēts Interpola un Eiropola 2001. gada nolīguma 4. panta 1. punktā, ka otrajā pusē norīkotais sadarbības koordinators ir atbildīgs par informācijas praktiskas apmaiņas veicināšanu.

                     (26)

                        Regulas (ES) 2019/1896 1. pants.

                     (27)

                        Regulas (ES) 2019/1896 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts.

                     (28)

                        Saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 54. pantu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss sastāv no četrām operacionālo darbinieku kategorijām, un 1. kategorijā ietilpst štata darbinieki, ko izvieto kā vienību dalībniekus operācijas norises vietās saskaņā ar minētās regulas 55. pantu. Frontex iegulda pastāvīgajā korpusā savus štata darbiniekus (1. kategorija), lai tos kā vienību dalībniekus izvietotu operāciju norises vietās ar uzdevumiem un pilnvarām, kas paredzētas minētās regulas 82. pantā. To uzdevumi ietver cīņu pret pārrobežu noziedzību un terorismu.

                     (29)

                        Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/399 8. panta 1. punktu robežsargiem pie ārējām robežām ir jāpārbauda pārvietošanās pār robežu. Pārbaudes var attiekties arī uz robežu šķērsojošo personu transportlīdzekļiem un lietām.

                     (30)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 77, 23.3.2016., 1.–52. lpp.) (konsolidētā versija), kurā grozījumi izdarīti ar Regulām (ES) 2016/1624, (ES) 2017/458 un (ES) 2019/817.

                     (31)

                        Trešās valsts valstspiederīgajiem, kad viņi ieceļo vai izceļo, ir jāveic pilnīga pārbaude, kas ietver trešās valsts valstspiederīgā identitātes un valstspiederības pārbaudi un robežšķērsošanai paredzētā ceļošanas dokumenta autentiskuma un derīguma pārbaudi. Tas ietver informācijas pārbaudi attiecīgajās datubāzēs, jo īpaši (bet ne tikai) Interpola SLTD datubāzē.

                     (32)

                        Iepriekš minētā pārbaude ietver pārliecināšanos par to, ka ceļošanas dokumentam attiecīgā gadījumā ir pievienota vajadzīgā vīza vai uzturēšanās atļauja.

                     (33)

                        Trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas nosacījumi ietver to, ka viņus neuzskata par apdraudējumu kādas dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai, sabiedrības veselībai vai starptautiskām attiecībām, un jo īpaši valstu datubāzēs par viņiem nav izdots brīdinājums, lai minēto iemeslu dēļ atteiktu ieceļošanas atļauju.

                     (34)

                        Regulas (ES) 2018/1727 46. apsvērumā ir noteikts, ka ir lietderīgi stiprināt ES un Interpola sadarbību, veicinot personas datu efektīvu apmaiņu, vienlaikus nodrošinot pamattiesību un pamatbrīvību ievērošanu attiecībā uz personas datu automātisku apstrādi. Ja operatīvos personas datus no Eurojust nosūta Interpolam un valstīm, kuras norīkojušas pārstāvjus uz Interpolu, būtu jāpiemēro Regula (ES) 2018/1727, jo īpaši tās noteikumi par starptautisku nosūtīšanu.

                     (35)

                        Saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1727 2. panta 1. un 3. punktu Eurojust ir jāatbalsta un jāstiprina koordinācija un sadarbība starp tām valstu iestādēm, kas veic izmeklēšanu un kriminālvajāšanu, saistībā ar smagu noziegumu, ar kuru Eurojust ir kompetenta nodarboties, ja minētais noziegums skar divas vai vairāk dalībvalstis vai saistībā ar to nepieciešama kopīga kriminālvajāšana, pamatojoties uz dalībvalstu iestāžu, Eiropola, EPPO un OLAF veiktajām darbībām un sniegto informāciju. Eurojust ir jāveic savi uzdevumi pēc dalībvalstu kompetento iestāžu pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas, vai pēc EPPO pieprasījuma EPPO kompetences jomā.

                     (36)

                        Saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1727 4. panta 1. punktu Eurojust ir jāpalīdz dalībvalstu kompetentajām iestādēm nodrošināt vislabāko iespējamo izmeklēšanas un kriminālvajāšanas koordināciju, jānodrošina operatīvais un tehniskais atbalsts dalībvalstu pārrobežu operācijām un izmeklēšanai, tostarp kopējas izmeklēšanas darba grupām, un jāatbalsta dalībvalsts rīcība, ar ko apkaro tādu smago noziegumu veidus, kuri ir Eurojust kompetencē.

                     (37)

                        Saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1727 2. panta 2. punktu Eurojust ir jāveicina tiesiskās sadarbības lūgumu un lēmumu izpilde, tostarp tādu lūgumu un lēmumu izpilde, kas balstīti uz instrumentiem, ar kuriem īsteno savstarpējas atzīšanas principu.

                     (38)

                        “Ārvalstu kaujinieki teroristi” ir personas, kas dodas uz valsti, kura nav viņu dzīvesvietas vai valstspiederības valsts, lai veiktu, plānotu vai sagatavotu terora aktu vai piedalītos tajā vai lai nodrošinātu vai saņemtu teroristu apmācību, tostarp saistībā ar bruņotu konfliktu [ANO Drošības padomes Rezolūcija Nr. 2178(2014)].

                     (39)

                        Pretterorisma reģistrs (CTR) tika izveidots 2019. gadā Eurojust ietvaros, lai stiprinātu dalībvalstu tiesu iestāžu atbildes reakciju uz terorisma draudiem un uzlabotu iedzīvotāju drošību. CTR tiek apkopota galvenā tiesu iestāžu informācija nolūkā atklāt saiknes starp personām, kuras tiek turētas aizdomās par teroristiskiem nodarījumiem. Eurojust, kas atrodas Hāgā, nodrošina CTR darbību 24 stundas diennaktī un sniedz proaktīvu atbalstu valsts tiesu iestādēm. Šī centralizētā informācija ļaus prokuroriem sadarboties vēl aktīvāk un palīdzēs identificēt aizdomās turētos vai tīklus, kas tiek izmeklēti konkrētās krimināllietās ar iespējamu pārrobežu raksturu.

                     (40)

                        Interpola Ģenerālā asambleja 83. sesijā pieņēma juridisku instrumentu, kas reglamentē e-izdošanas sistēmas izmantošanu (e-izdošanas noteikumi) (Monako, 2014. gada 3.–7. novembris, Rezolūcija AG-2014-RES-20).

                     (41)

                        e-MLA iniciatīvas mērķis ir izstrādāt Interpola rīku savstarpējas tiesiskās palīdzības (MLA) pieprasījumu nosūtīšanai. Ar Rezolūciju GA-2018-87-RES-04 (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti, 2018. gada 18.–21. novembris) ģenerālsekretariātam, apspriežoties ar Interpola dalībvalstīm, tika uzdots ziņot par e-MLA sistēmas tehnisko izstrādi un, ja tiktu garantēts pienācīgs finansējums, iesniegt Ģenerālajai asamblejai apstiprināšanai nākamajā sesijā atbilstošu noteikumu kopumu, ar kuru tiktu reglamentēta šo jauno Interpola iespēju izmantošana.

                     (42)

                        Piem., paziņojumi par personām, kas ir īpaši svarīgi korupcijas un krāpšanas gadījumos, SLTD datubāze, Dial-Doc datubāze, kurā tiek kopīgota informācija par jauniem dokumentu viltošanas veidiem, izmeklēšanas un līdzekļu atgūšanas nolūkos izveidotas dažādas datubāzes par nozagtām mantām.

                     (43)

                        EPPO Regulas (ES) 2017/1939 99. panta 3. punktā un 104. pantā ir paredzēts īstenot sadarbību starp EPPO un tādām starptautiskām organizācijām kā, piem., Interpols, ciktāl tas ir nepieciešams EPPO uzdevumu veikšanai. EPPO regulas 96. apsvērumā ir noteikts: “Visas Eiropas Savienības dalībvalstis ir pievienojušās Starptautiskajai Kriminālpolicijas organizācijai (Interpolam). Lai pildītu savu uzdevumu, Interpols saņem, glabā un izplata personas datus, lai palīdzētu kompetentajām iestādēm novērst un apkarot starptautisko noziedzību. Tādēļ ir lietderīgi stiprināt Savienības un Interpola sadarbību, veicinot personas datu efektīvu apmaiņu, vienlaikus nodrošinot pamattiesību un pamatbrīvību ievērošanu attiecībā uz personas datu automātisku apstrādi. Ja operatīvos personas datus no EPPO nosūta Interpolam un valstīm, kuras norīkojušas locekļus uz Interpolu, būtu jāpiemēro šī regula, jo īpaši tās noteikumi par starptautisku nosūtīšanu.” Turklāt EPPO regulas 97. apsvērumā ir noteikts: “Kad saskaņā ar starptautisku nolīgumu, kas noslēgts, ievērojot LESD 218. pantu, EPPO nosūta operatīvos personas datus kādas trešās valsts iestādei vai starptautiskai organizācijai, vai Interpolam, šajā regulā minēto datu aizsardzības noteikumu ievērošana būtu jānodrošina ar atbilstošiem personas privātās dzīves un pamattiesību un pamatbrīvību aizsardzības pasākumiem.”

                     (44)

                        Papildus piekļuvei SLTD datubāzei un TDAWN datubāzei Eiropas meklēšanas portālā, Interpola datubāzes, par kurām ES vienosies ar Interpolu par piekļuves piešķiršanu Eiropolam, Frontex, Eurojust un EPPO, tiks turpmāk precizētas saskaņā ar minēto struktūru attiecīgajām pilnvarām un to operatīvajām vajadzībām.

                     (45)

                        Regula (ES) 2018/1725, Regula (ES) 2018/1725 un Direktīva (ES) 2016/680.

                     (46)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI (OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.).

                     (47)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/817 (2019. gada 20. maijs), ar ko izveido satvaru ES informācijas sistēmu sadarbspējai robežu un vīzu jomā un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 767/2008, (ES) 2016/399, (ES) 2017/2226, (ES) 2018/1240, (ES) 2018/1726 un (ES) 2018/1861 un Padomes Lēmumus 2004/512/EK un 2008/633/TI (OV L 135, 22.5.2019., 27. lpp.).

                     (48)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/818 (2019. gada 20. maijs), ar ko izveido satvaru ES informācijas sistēmu sadarbspējai policijas un tiesu iestāžu sadarbības, patvēruma un migrācijas jomā un groza Regulas (ES) 2018/1726, (ES) 2018/1862 un (ES) 2019/816 (OV L 135, 22.5.2019., 85. lpp.).

                     (49)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1240 (2018. gada 12. septembris), ar ko izveido Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu (ETIAS) un groza Regulas (ES) Nr. 1077/2011, (ES) Nr. 515/2014, (ES) 2016/399, (ES) 2016/1624 un (ES) 2017/2226 (OV L 236, 19.9.2018., 1. lpp.).

                     (50)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

                     (51)

                        Padomes Regula (ES) 2017/1939 (2017. gada 12. oktobris), ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidei (OV L 283, 31.10.2017., 1. lpp.).

                     (52)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1727 (2018. gada 14. novembris) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust) un ar ko aizstāj un atceļ Padomes Lēmumu 2002/187/TI (OV L 295, 21.11.2018., 138. lpp.).

                     (53)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1896 (2019. gada 13. novembris) par Eiropas Robežu un krasta apsardzi un ar ko atceļ Regulas (ES) Nr. 1052/2013 un (ES) 2016/1624 (OV L 295, 14.11.2019., 1. lpp.).

                     (54)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 77, 23.3.2016., 1. lpp.).

                     (55)

                        Trešās valsts valstspiederīgajiem, kad viņi ieceļo vai izceļo, veic pilnīgu pārbaudi, kas ietver trešās valsts valstspiederīgā identitātes un valstspiederības pārbaudi un robežšķērsošanai paredzētā ceļošanas dokumenta autentiskuma un derīguma pārbaudi. Tas ietver informācijas pārbaudi attiecīgajās datubāzēs, jo īpaši (bet ne tikai) Interpola SLTD datubāzē.

                     (56)

                        Iepriekš minētā pārbaude ietver pārliecināšanos par to, ka ceļošanas dokumentam attiecīgā gadījumā ir pievienota vajadzīgā vīza vai uzturēšanās atļauja.

                     (57)

                        Trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas nosacījumi ietver to, ka viņus neuzskata par apdraudējumu kādas dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai, sabiedrības veselībai vai starptautiskām attiecībām, un jo īpaši valstu datubāzēs par viņiem nav izdots brīdinājums, lai minēto iemeslu dēļ atteiktu ieceļošanas atļauju.

                     (58)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

                     (59)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

                     (60)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.) (Direktīva par datu aizsardzību tiesībaizsardzības jomā).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.4.2021
            COM(2021) 177 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko atļauj sākt sarunas par sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Kriminālpolicijas organizāciju (Interpolu)

               PIELIKUMS

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus.

               (1)Reglamentēt sadarbību starp Eiropolu un Interpolu, ņemot vērā jaunākās norises terorisma, pārrobežu un transnacionālās smagās, organizētās noziedzības apkarošanā, pašreizējās operatīvās vajadzības un Eiropola pilnvaras, pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības un pamattiesību prasības.

               (2)Nodrošināt aizsardzības pasākumus un garantijas, kas nepieciešamas, lai Eiropas meklēšanas portālā (ESP) ES dalībvalstīm un ES aģentūrām saskaņā ar to piekļuves tiesībām, ar ES vai valsts tiesību aktiem, kuri attiecas uz šādu piekļuvi, un pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības, sniegtu tādu kontrolētu piekļuvi Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu (SLTD) datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi (TDAWN), kas nepieciešama to uzdevumu izpildei.

               (3)Nodrošināt aizsardzības pasākumus un garantijas, kas nepieciešamas, lai ES dalībvalstīm un Frontex (tās Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmas (ETIAS) centrālajai vienībai), ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības, Eiropas meklēšanas portālā atļautu piekļuvi Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi.

               (4)Nodrošināt aizsardzības pasākumus un garantijas, kas nepieciešamas, lai īstenotu pārskatīto Vīzu informācijas sistēmas regulu, kura atļauj ES dalībvalstīm, izskatot vīzu vai uzturēšanās atļauju pieteikumus un pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības, Eiropas meklēšanas portālā piekļūt Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzei un Interpola datubāzei ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi.

               (5)Izveidot un reglamentēt sadarbību starp Eiropas Prokuratūru (EPPO), kas izveidota ar Regulu (ES) 2017/1939, un Interpolu saskaņā ar to pilnvarām un pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības.

               (6)Nodrošināt juridisko pamatu, kas atļautu Eiropolam, Frontex 1. kategorijas darbiniekiem (pastāvīgā korpusa štata darbiniekiem) un Eiropas Prokuratūrai to uzdevumu veikšanai piekļuvi attiecīgajām Interpola datubāzēm, pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības.

               (7)Nodrošināt juridisko pamatu, kas atļautu Eurojust un Eiropas Prokuratūrai veikt operatīvās informācijas apmaiņu ar Interpolu, pilnībā ievērojot ES datu aizsardzības prasības un pamattiesības.

               Konkrēti, sadarbības nolīgumam būtu:

               (a)jānosaka galveno terminu definīcijas, tostarp attiecībā uz personas datiem, kas atbilst Regulām (ES) 2016/679 un (ES) 2018/1725, kā arī Direktīvas (ES) 2016/680 3. panta 1. punktam;

               (b)jāparedz, ka visi automatizētie vaicājumi Interpola Zagto un pazaudēto ceļošanas dokumentu datubāzē un Interpola datubāzē ar ceļošanas dokumentiem, par kuriem izdoti paziņojumi, saistībā ar ES ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu, sadarbspēju un pārskatītu Vīzu informācijas sistēmas regulu ir jāveic tā, lai Interpola brīdinājuma īpašniekam netiktu atklāta nekāda informācija;

               (c)skaidri un precīzi jāizklāsta aizsardzības pasākumi un pārbaudes, kas, apmainoties ar personas datiem ar Interpolu, vajadzīgi attiecībā uz personas datu aizsardzību, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību neatkarīgi no valstspiederības un dzīvesvietas. Proti:

               (i)pusēm ir skaidri un precīzi jānosaka mērķi personas datu apstrādei šā līguma kontekstā, un tie nedrīkst būt plašāki, nekā tas nepieciešams atsevišķos gadījumos šā nolīguma mērķiem;

               (ii)personas dati, ko ES tieslietu un iekšlietu aģentūras un struktūras atbilstīgi savām pilnvarām nosūta Interpolam saskaņā ar šo nolīgumu, ir jāapstrādā godprātīgi, likumīgi un tikai tiem nolūkiem, kādiem tie ir nosūtīti. Jebkāda turpmāka datu apstrāde, kas nav saderīga ar sākotnējo datu apstrādi, ir jāaizliedz (nolūka ierobežojums). Nolīgumā jāparedz iespēja norādīt, kad dati ir nosūtīti, jebkādi piekļuves vai izmantošanas ierobežojumi, tostarp ierobežojums datus pārsūtīt, dzēst vai iznīcināt;

               (iii)pārsūtītajiem personas datiem jābūt adekvātiem, būtiskiem un jāietver tikai tas, kas vajadzīgs mērķim, kuram dati tika pārsūtīti. Tiem ir jābūt precīziem un atjauninātiem. Tos nedrīkst glabāt ilgāk, nekā tas ir nepieciešams mērķim, kuram tie ir pārsūtīti. Nolīgumā jāiekļauj noteikumi par personas datu glabāšanu, tostarp par glabāšanas ierobežošanu, pārskatīšanu, labošanu un dzēšanu;

               (iv)nolīgumā jānosaka kritēriji, uz kuru pamata norāda datu avota ticamību un datu precizitāti;

               (v)tādu personas datu nosūtīšana, kas atklāj rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, piederību arodbiedrībai, ģenētiskos datus, biometriskos datus fiziskas personas unikālai identificēšanai, kā arī datus par personas veselību un seksuālo dzīvi vai seksuālo orientāciju, ir jāatļauj tikai tad, ja tas ir nepieciešams un samērīgi atsevišķos gadījumos ar mērķi novērst vai apkarot noziedzīgus nodarījumus, kā minēts nolīgumā, un ievērojot atbilstošus aizsardzības pasākumus konkrēto apstrādes risku novēršanai. Nolīgumā būtu jāiekļauj īpaši aizsardzības pasākumi attiecībā uz personas datu pārsūtīšanu par nepilngadīgajiem un noziedzīgos nodarījumos cietušajiem, lieciniekiem vai citām personām, kas var sniegt informāciju par noziedzīgiem nodarījumiem;

               (vi)nolīgumā jāiekļauj noteikumi par informāciju, kas jādara pieejama personām, un jānodrošina to personu īstenojamās tiesības, kuru personas dati tiek apstrādāti, paredzot noteikumus par tiesībām uz informāciju, piekļuvi, labošanu un dzēšanu, tai skaitā īpašo pamatojumu, kas var pieļaut jebkādus nepieciešamus un samērīgus ierobežojumus. Ar nolīgumu arī jānodrošina īstenojamās tiesības uz tiesību aizsardzību administratīvā kārtā vai tiesā jebkurai personai, kuras datus apstrādā saskaņā ar nolīgumu, un jānodrošina efektīvi tiesiskās aizsardzības līdzekļi;

               (vii)nolīgumā jāiekļauj noteikumi par ierakstu glabāšanu reģistrēšanas un dokumentēšanas vajadzībām;

               (viii)nolīgumā jāparedz aizsardzības pasākumi attiecībā uz personas datu automatizētu apstrādi, tai skaitā profilēšanu, un jāaizliedz lēmumi, kuru pamatā ir tikai automatizēta personas informācijas apstrāde bez cilvēka līdzdalības;

               (ix)nolīgumā jāiekļauj pienākums nodrošināt personas datu drošību, izmantojot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, tostarp atļaujot tikai pilnvarotām personām piekļūt personas datiem. Tajā jāietver arī pienākums informēt kompetentās iestādes un vajadzības gadījumā datu subjektus par personas datu aizsardzības pārkāpumu, kas skar saskaņā ar nolīgumu nosūtītos datus. Nolīgumā jāietver arī pienākums integrēti un pēc noklusējuma īstenot datu aizsardzības pasākumus, kas izstrādāti, lai efektīvi īstenotu datu aizsardzības principus;

               (x)informācijas tālāka nosūtīšana no Interpola citām starptautiskām organizācijām vai trešām valstīm ir jāatļauj tikai šā nolīguma nolūkos, uz to jāattiecina atbilstīgi nosacījumi un tā jāatļauj tikai attiecībā uz trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, kas nodrošina būtībā līdzvērtīgu personas datu aizsardzības līmeni, kāds paredzēts šajā nolīgumā, izņemot gadījumus, kad pārsūtīšana ir nepieciešama, lai novērstu un izmeklētu nopietnu un nenovēršamu apdraudējumu sabiedrības drošībai vai lai aizsargātu jebkuras fiziskas personas vitālās intereses. Proti, šādu tālāku nosūtīšanu var atļaut, ja uz starptautisko organizāciju vai trešo valsti attiecas Komisijas lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/680 36. pantu vai atbilstīgi personas datu aizsardzības pasākumi, kas paredzēti saskaņā ar LESD 218. pantu noslēgtā starptautiskā nolīgumā, kurš noslēgts starp Savienību un minēto starptautisko organizāciju vai trešo valsti, vai sadarbības nolīgumā, kas ļauj veikt operatīvo personas datu apmaiņu starp aģentūru un attiecīgo trešo valsti vai starptautisko organizāciju un kas attiecas uz tālāku nosūtīšanu un ir noslēgts pirms dienas, kad sāk piemērot tiesību aktu, ar kuru izveido attiecīgo aģentūru;

               (xi)ar nolīgumu jānodrošina pārraudzības sistēma attiecībā uz to, kā Interpols izmanto minētos personas datus, ko veic viena vai vairākas neatkarīgas struktūras, kuras ir atbildīgas par datu aizsardzību un kam ir efektīvas izmeklēšanas un iejaukšanās pilnvaras. Proti, struktūrai vai struktūrām ir pilnvaras izskatīt personu sūdzības par viņu personas datu izmantošanu. Nolīgumā jāparedz pienākums sadarboties starp Interpola pārraudzības struktūrām, no vienas puses, un attiecīgo ES aģentūru vai dalībvalstu iestādēm, no otras puses;

               (d)sadarbības nolīgumā jāparedz efektīvs strīdu izšķiršanas mehānisms attiecībā uz nolīguma interpretāciju un piemērošanu, lai nodrošinātu, ka puses ievēro savstarpēji saskaņotos noteikumus;

               (e)sadarbības nolīgumā jāiekļauj noteikums par spēkā stāšanos un piemērojamību un tāds noteikums, saskaņā ar kuru viena puse var nolīgumu pārtraukt vai apturēt;

               (f)sadarbības nolīgumā jāiekļauj noteikumi par nolīguma pārraudzību un periodisku izvērtēšanu;

               (g)šim sadarbības nolīgumam jābūt vienlīdz autentiskam angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, īru, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un tajā būtu jāiekļauj atbilstīga klauzula par valodām.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.5.2021
            COM(2021) 259 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/848 (2018. gada 30. maijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007
                  1
               , ir paredzēta iespēja trešo valstu bioloģiskajiem produktiem piešķirt piekļuvi Savienības tirgum, ja attiecīgo trešo valstu bioloģiskās ražošanas un kontroles sistēmas ir atzītas par līdzvērtīgām Savienības sistēmām. Trešo valstu līdzvērtība būtu jāatzīst ar tirdzniecības nolīgumiem starp Savienību un minētajām valstīm.

                     2

                     3
                  Regulā (ES) 2018/848, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (ES) 2020/1693, ir noteikts, ka 2026. gada 31. decembrī beidzas tādas atzīšanas termiņš, kas līdzvērtības nolūkā piešķirta, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 834/2007 33. panta 2. punktu. Tas nozīmē, ka minētajā datumā zaudēs spēku atzīšana, kas piešķirta Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnai, Austrālijai, Indijai, Izraēlai, Japānai, Jaunzēlandei, Kanādai, Korejas Republikai, Kostarikai un Tunisijai.

               Lai bioloģisko produktu tirdzniecības plūsmas ar minētajiem partneriem netiktu pārtrauktas arī pēc 2026. gada, ir jārisina sarunas par jaunu līdzvērtības atzīšanu ar tirdzniecības nolīgumiem.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Veicinot bioloģisko produktu tirdzniecību uz divpusēju nolīgumu pamata, priekšlikums palīdz sasniegt vispārīgo mērķi “spēcīgāka ES pasaulē”.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Veicinot bioloģisko produktu tirdzniecību uz divpusēju nolīgumu pamata, priekšlikums palīdz sasniegt vispārīgo mērķi “spēcīgāka ES pasaulē”. Turklāt, sekmējot bioloģisko produktu tirdzniecību, šie nolīgumi palīdzēs sasniegt arī zaļā kursa mērķi sadarboties ar starptautiskajiem partneriem, lai uzlabotu globālos vides standartus.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                Par šā priekšlikuma juridisko pamatu ir jānosaka Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. un 4. punkts.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Saskaņā ar LES 5. panta 3. punktu jomās, kuras ir ES ekskluzīvā kompetencē, subsidiaritātes principu nepiemēro.

               •Proporcionalitāte

               Komisijas ieteikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Vienīgais mērķa sasniegšanai pieejamais instruments ir starptautisks nolīgums. Tāpēc ir vajadzīga atļauja uzsākt sarunas par starptautisku nolīgumu.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

               Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Bioloģiskās ražošanas regulas reformas kontekstā ir notikušas daudzas apspriešanās ar ieinteresētajām personām. Tajā laikā tika rīkotas vairākas sanāksmes, tai skaitā arī pilsoniskās sabiedrības dialoga sanāksmes.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Ietekmes novērtējums veikts saistībā ar Bioloģiskās ražošanas regulas reformu, kuras rezultātā tika pieņemta Regula (ES) 2018/848, kas ir šā priekšlikuma pamatā.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

               Ieteikums ir saskaņā ar ES Līgumiem un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Neattiecas.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Neattiecas.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

               Šis priekšlikums pilnvaro Komisiju Savienības vārdā risināt sarunas par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju. Priekšlikuma pielikumā ir dotas sarunu norādes, kas jāievēro Komisijai un īpašajai komitejai, ar kuru sarunu laikā ir jāapspriežas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/848
                  4
                45. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktā, to lasot saistībā ar minētās regulas 47. pantu, paredzēts, ka piekļuvi Savienības tirgum var piešķirt tādu trešo valstu bioloģiskajiem produktiem, kas saskaņā ar tirdzniecības nolīgumu ir atzītas par valstīm, kuru ražošanas sistēma atbilst tiem pašiem mērķiem un principiem, jo tiek piemēroti noteikumi, kas nodrošina tādu pašu atbilstības apliecināšanas pakāpi kā Savienības noteikumi.

               (2)Saskaņā ar 48. pantu Regulā (ES) 2018/848, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2020/1693
                  5
               , atzīšana, kas līdzvērtības nolūkā piešķirta, pamatojoties uz Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007
                  6
                33. panta 2. punktu, zaudē spēku 2026. gada 31. decembrī. Tāpēc, lai ar attiecīgajām trešām valstīm noslēgtu attiecīgos nolīgumus, ir jāsāk sarunas.

               (3)Bioloģisko produktu tirdzniecību starp Savienību un Šveici regulē Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību
                  7
               . Pārredzamības labad Šveice ir iekļauta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1235/2008
                  8
                III pielikumā. Situācijai, kad kādas Puses normatīvajos aktos ir izdarīti grozījumi, minētā nolīguma 9. pielikumā ir paredzēts nolīguma atjaunināšanas mehānisms. Tāpēc ar Šveici sarunas nav jāsāk.

               (4)Čīle par līdzvērtīgu trešo valsti ir atzīta saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Čīles Republiku par bioloģisko produktu tirdzniecību
                  9
               . Skaidrības labad Čīle ir iekļauta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1235/2008 III pielikumā. Situācijai, kad kādas Puses normatīvajos aktos ir izdarīti grozījumi, minētā nolīguma 3. un 4. pantā ir paredzēta iespēja atzīšanu pielāgot. Tāpēc ar Čīli sarunas nav jāsāk.

               (5)Ar Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses
                  10
               , ir noteikta savstarpēja līdzvērtības atzīšana attiecībā uz abu nolīguma Pušu spēkā esošajiem bioloģiskās ražošanas tiesību aktiem un kontroles sistēmu. TBT–4. pielikuma “Bioloģiskie produkti” 3. panta 3. punktā noteikts, ka, ņemot vērā to, ka 2022. gada 1. janvārī sāk piemērot Regulu (ES) 2018/848, katra Puse līdzvērtības atzīšanu atkārtoti novērtē līdz 2023. gada 31. decembrim. Tāpēc ar Apvienoto Karalisti sarunas nav jāsāk.

               (6)Tādēļ ir lietderīgi pilnvarot Komisiju sākt sarunas, lai noslēgtu attiecīgos nolīgumus ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju.

               (7)Lai Savienība varētu turpināt savstarpējas bioloģisko produktu tirdzniecības attiecības ar trešām valstīm, ir lietderīgi dot norādes sarunām par nolīgumiem, kas Savienībai un attiecīgajai trešai valstij ļaus savstarpēji atzīt bioloģiskās ražošanas standartu un kontroles sistēmu līdzvērtību,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               .

               3. pants

               Šīs sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukumu ieraksta Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 150, 14.6.2018., 10. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1693 (2020. gada 11. novembris), ar ko Regulu (ES) 2018/848 groza attiecībā uz tās piemērošanas datumu un dažiem citiem minētajā regulā norādītiem datumiem (OV L 381, 13.11.2020., 1. lpp.).

                     (3)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.).

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/848 (2018. gada 30. maijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 (OV L 150, 14.6.2018., 10. lpp.).

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1693 (2020. gada 11. novembris), ar ko Regulu (ES) 2018/848 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu groza attiecībā uz tās piemērošanas datumu un dažiem citiem minētajā regulā norādītiem datumiem (OV L 381, 13.11.2020., 1. lpp.).

                     (6)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.).

                     (7)

                        OV L 114, 30.4.2002., 132. lpp.

                     (8)

                        Komisijas Regula (EK) Nr. 1235/2008 (2008. gada 8. decembris), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm (OV L 334, 12.12.2008., 25. lpp.).

                     (9)

                        OV L 331, 14.12.2017., 4. lpp.

                     (10)

                        OV L 444, 31.12.2020., 14. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.5.2021
            COM(2021) 259 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem starp
                  Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju

               1.Komisija var sākt sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju, lai panāktu līdzsvarotus nolīgumus par bioloģiskās ražošanas standartu un kontroles sistēmu līdzvērtību.

               2.Sarunu mērķis ir bioloģisko produktu tirdzniecības atvieglošana uz abpusēji un savstarpēji izdevīga pamata.

               3.Sarunas attiecas uz Regulas (ES) 2018/848 2. panta 1. punktā minētajiem produktiem, kas iegūti vai ražoti Savienības teritorijā un attiecīgās trešās valsts teritorijā.

               4.Komisija cenšas sasniegt augstu līmeni bioloģiskās ražošanas mērķu un principu ievērošanā un kontroles sistēmu garantēšanā, tai skaitā uzraudzībā, kā noteikts Regulā (ES) 2018/848.

               5.Komisijas mērķis ir panākt uz bioloģisko ražošanu attiecināmu terminu, to atvasinājumu vai deminutīvu un bioloģiskās ražošanas Savienības logotipa aizsardzību, lai šos apzīmējumus izmantotu tikai tādu produktu marķējumā, kas atbilst Regulai (ES) 2018/848.

               6.Komisija ņem vērā principus un ražošanas noteikumus, kas izklāstīti Pārtikas kodeksa [Codex alimentarius] pamatnostādnēs CAC/GL 32.

               7.Ja vien sarunu norādēs attiecībā uz brīvās tirdzniecības nolīgumu ar attiecīgo trešo valsti nav paredzēts citādi, Komisija pašreizējās vai turpmākās sarunās par brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un trešām valstīm, proti, kad tiek izskatīti bioloģisko produktu tirdzniecības jautājumi, noteikumiem, kuri attiecas uz bioloģisko produktu tirdzniecību, piemēro pašreizējās sarunu norādes.

               8.Risinot sarunas saskaņā ar šīm norādēm, Komisija jo īpaši ņem vērā principus un mehānismus, kas paredzēti Līgumā par Eiropas Savienības darbību, un saistības, kas izriet no Pasaules Tirdzniecības organizācijas noteikumiem.

               9.Nolīgumā jāparedz, ka administratīvas sadarbības vai pārvaldības trūkuma gadījumā līgumslēdzējas puses veic pienācīgus pasākumus.

               10.Pirms sarunas ar attiecīgajām trešām valstīm tiek sāktas, Komisija informē 3. pantā minēto īpašo komiteju.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas nolūkā grozīt nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Nolīguma starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās
                  1
                mērķis ir izveidot starp Eiropas Savienību un Japānu efektīvāku sadarbību minētajā jomā. Saskaņā ar nolīgumu lūguma saņēmēja valsts pēc lūguma iesniedzējas valsts lūguma saņemšanas sniedz tiesisko palīdzību attiecībā uz izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un citiem procesiem (tostarp tiesvedības procesiem) krimināllietās. Nolīguma darbības jomā ir ietverti tādi moderni sadarbības instrumenti kā, piemēram, videokonferences un banku informācijas apmaiņa. Tas ir pirmais šāds “atsevišķs” nolīgums, ko ES noslēgusi ar kādu citu valsti. Neviena dalībvalsts nebija iepriekš noslēgusi atsevišķu, līdzīgu nolīgumu ar Japānu.

               Direktīva par datu aizsardzību tiesībaizsardzības jomā (DAT)
                  2
                stājās spēkā 2016. gada 6. maijā, un dalībvalstīm tā bija jātransponē valsts tiesību aktos līdz 2018. gada 6. maijam (DAT 63. panta 1. punkts). Salīdzinājumā ar Pamatlēmumu, kuru atcēla un aizstāja ar DAT
                  3
               , šī direktīva ir daudz visaptverošāks un pilnīgāks horizontālais instruments datu aizsardzībai. To piemēro persondatu iekšzemes un pārrobežu apstrādei, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem un izpildītu kriminālsodus, tostarp lai pasargātu no draudiem sabiedriskajai drošībai un tos novērstu (DAT 1. panta 1. punkts).

               DAT 62. panta 6. punktā ir noteikts, ka Komisijai līdz 2019. gada 6. maijam jāpārskata citi ES tiesību akti, ar kuriem reglamentē persondatu apstrādi tiesībaizsardzības nolūkos, lai novērtētu nepieciešamību saskaņot tos ar DAT un vajadzības gadījumā ierosinātu grozījumus ar mērķi nodrošināt konsekventu pieeju persondatu aizsardzībai.

               Komisija 2020. gada 24. jūnijā izpildīja minēto pienākumu, pieņemot paziņojumu “Turpmākā rīcība kādreizējā trešā pīlāra tiesību aktu kopuma saskaņošanai ar datu aizsardzības noteikumiem”
                  4
               . Komisija uzskaitīja 10 tiesību aktus, kas būtu jāsaskaņo ar DAT, un noteica šādas rīcības grafiku. Komisija konstatēja, ka nolīgums ar Japānu ir viens no aktiem, kurā vajadzīgi mērķorientēti grozījumi, lai nodrošinātu pilnīgu saskaņotību ar DAT, un norādīja, ka 2021. gada pirmajā ceturksnī tā vērsīsies Padomē ar ieteikumu. Šis ir minētais ieteikums.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Šīs iniciatīvas mērķis ir saskaņot nolīgumā ietvertos datu aizsardzības noteikumus ar DAT paredzētajiem principiem un noteikumiem, lai nolīguma nolūkos nodrošinātu stingru un saskaņotu datu aizsardzības regulējumu.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Nepiemēro

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šī priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. un 4. punkts.

               LESD 218. panta 3. punktā ir noteikts, ka Komisijai jāsniedz ieteikumi Padomei, kura pieņem lēmumu, atļaujot sākt sarunas un atkarībā no paredzētā nolīguma priekšmeta izvirzot Savienības sarunu vadītāju vai Savienības sarunu grupas vadītāju. LESD 218. panta 4. punktā ir paredzēts, ka Padome var nolīguma sarunu vadītājam dot norādes un iecelt īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties, sarunas jāveic.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Tikai Savienība var risināt sarunas par nolīguma grozīšanu.

               •Proporcionalitāte

                  Šis priekšlikums aptver tikai to, kas ir nepieciešams, lai nodrošinātu, ka nolīgums ir saderīgs ar spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem par persondatu aizsardzību, jo īpaši ar DAT, nekādā veidā nemainot nolīgumā paredzētos sadarbības mehānismus. Ieteikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzītos mērķus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktu.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Nepiemēro

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

               Šis ieteikums ir izstrādāts saskaņā ar Komisijas veiktās pārskatīšanas rezultātiem, ievērojot DAT 62. panta 6. punktu, kā izklāstīts Komisijas paziņojumā “Turpmākā rīcība kādreizējā trešā pīlāra tiesību aktu kopuma saskaņošanai ar datu aizsardzības noteikumiem”. Paziņojumā ir uzskaitīti punkti, attiecībā uz kuriem ir nepieciešama saskaņošana. Konkrētāk, tajā ir konstatēta vajadzība uzlabot nolīgumā paredzētos datu aizsardzības pasākumus.

               Saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem, jo īpaši 8. pantu (Palīdzības lūgumi) un 13. pantu (Konfidencialitāte un izmantošanas ierobežojumi),

               lūgumos jābūt ietvertam lūgtās palīdzības mērķa aprakstam, kā arī faktiem, kuri attiecas uz izmeklēšanas, kriminālvajāšanas vai cita procesa (tostarp tiesvedības procesa) subjektu, un

               lūguma iesniedzēja valsts nedrīkst apstrādāt persondatus nolūkos, kas nav aprakstīti lūgumā, ja lūguma saņēmēja valsts tam nav devusi iepriekšēju piekrišanu.

               Pārskatīšanā tika apzinātas vairākas jomas, kurās ir vajadzīgi attiecīgi noteikumi. Šīs jomas cita starpā ir šādas:

               ·noteikumi par datu kvalitāti un drošību;

               ·noteikumi par datu saglabāšanu un reģistrāciju;

               ·aizsardzības pasākumi, kas piemērojami īpašu persondatu kategoriju apstrādei;

               ·datu tālākas pārsūtīšanas ierobežojumi un

               ·noteikumi par uzraudzību un tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas pieejami personām.

               Ar šo ieteikumu lūdz Padomes atļauju sākt sarunas par nolīguma grozīšanu, lai vienotos par jauniem noteikumiem, kas ļaus Savienībai nodrošināt savu pienākumu izpildīšanu saskaņā ar DAT.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Saskaņā ar “Labāka regulējuma” pamatnostādnēm Komisija publicēja ceļvedi, kurā izklāstīta iniciatīva attiecībā uz ieteikumu Padomes lēmumam “ES un Japānas nolīgums par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās – ierosināta saskaņošana ar ES datu aizsardzības noteikumiem”
                     5
                  . Ieinteresētās personas tika aicinātas sniegt atsauksmes laikposmā no 2021. gada 14. janvārim līdz 11. februārim. Minētajā laikposmā atsauksmes netika saņemtas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Veicot pārskatīšanu, Komisija ņēma vērā pētījumu, kas tika veikts Eiropas Parlamenta izmēģinājuma projekta “ES datu vākšanas instrumentu un programmu pārskatīšana no pamattiesību viedokļa”
                     6
                   ietvaros. Pētījumā cita starpā tika kartēti Savienības tiesību akti, uz kuriem attiecas DAT 62. panta 6. punkts, un apzināti noteikumi, kas, iespējams, būtu jāsaskaņo datu aizsardzības jautājumos.

               •Ietekmes novērtējums

               Šā priekšlikuma ietekme galvenokārt aprobežojas ar persondatu apstrādi, ko kompetentās iestādes veic Padomes Pamatlēmuma 2002/465/TI
                  7
                kontekstā. No DAT izrietošu jaunu saistību ietekme tika novērtēta saistībā ar direktīvas sagatavošanas darbu. Tāpēc īpašs šā priekšlikuma ietekmes novērtējums nav vajadzīgs.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Nepiemēro

               •Pamattiesības

               Tiesības uz persondatu aizsardzību ir noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. pantā, LESD 16. pantā un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 8. pantā. Datu aizsardzība ir arī cieši saistīta ar privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, ko aizsargā hartas 7. pants. ES datu aizsardzības tiesību aktu mērķis ir nodrošināt persondatu augsta līmeņa aizsardzību.

               Ar šo ieteikumu tiek lūgta atļauja sākt sarunas, lai grozītu nolīgumu ar Japānu nolūkā paredzēt atbilstošas garantijas ar mērķi nodrošināt dalībvalstu pienākumu izpildi saskaņā ar DAT. Tas pozitīvi ietekmētu pamattiesības uz privātumu un datu aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nepiemēro

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas nolūkā grozīt nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Būtu jāsāk sarunas ar mērķi grozīt nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās
                  8
               .

               (2)Persondatu apstrādei saskaņā ar nolīgumu būtu jāatbilst piemērojamajiem datu aizsardzības noteikumiem. Nolīgumā ietvertie datu aizsardzības noteikumi būtu jāpārskata, un būtu jāvienojas par jauniem noteikumiem, kas ļautu Savienībai nodrošināt to, ka šāda apstrāde atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai (ES) 2016/680
                  9
               .

               (3)Notika apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725
                  10
                42. panta 1. punktu, un tas ir sniedzis atzinumu [...]
                  11
               ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Ar šo Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas nolūkā grozīt nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašu komiteju, ko ieceļ Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Nolīgums starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās (OV L 39, 12.2.2010., 20. lpp.), parakstīts Briselē 2009. gada 30. novembrī un Tokijā 2009. gada 15. decembrī. Tas stājās spēkā 2011. gada 2. janvārī.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).

                     (3)

                        Padomes Pamatlēmums 2008/977/TI (2008. gada 27. novembris) par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās (OV L 350, 30.12.2008., 60. lpp.).

                     (4)

                        COM(2020) 262 final.

                     (5)

                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12804-EU-Japan-mutual-legal-assistance-on-criminal-matters
                  .

                     (6)

                        Šo projektu pieprasīja Eiropas Parlaments, to vadīja Komisija un to veica darbuzņēmējs (neatkarīgu ekspertu grupa), kuru Komisija izraudzījās uz Parlamenta noteikto kritēriju pamata. Projekta mērķuzdevumi atspoguļo tikai darbuzņēmēja uzskatus un viedokļus, un Komisija nevar uzņemties atbildību par tajā ietvertās informācijas izmantošanu jebkādā veidā;

                     http://www.fondazionebrodolini.it/en/projects/pilot-project-fundamental-rights-review-eu-data-collection-instruments-and-programmes.

                     (7)

                        Padomes Pamatlēmums 2002/465/TI (2002. gada 13. jūnijs) par kopējām izmeklēšanas grupām (OV L 162, 20.6.2002., 1. lpp.).

                     (8)

                        Nolīgums starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās (OV L 39, 12.2.2010., 20. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).

                     (10)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

                     (11)

                        OV C …

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,ar ko pilnvaro sākt sarunas nolūkā grozīt nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām nolūkā grozīt nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu par savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus.

               (1)Grozījumu vispārējais mērķis ir atbalstīt un stiprināt dalībvalstu un Japānas sadarbību attiecībā uz savstarpēju tiesisko palīdzību krimināllietās, ko panāk, stiprinot garantijas persondatu aizsardzības jomā. Ar grozījumiem nebūtu jāmaina nolīgumā paredzētie sadarbības mērķi un veidi.

               (2)Nolīgumā, jo īpaši 8. pantā (Palīdzības lūgumi) un 13. pantā (Konfidencialitāte un izmantošanas ierobežojumi), jau ir noteikts, ka:

               –lūgumos ir ietverts lūgtās palīdzības mērķa apraksts, kā arī fakti, kuri attiecas uz izmeklēšanas, kriminālvajāšanas vai cita procesa (tostarp tiesvedības procesa) subjektu, un

               –lūguma iesniedzēja valsts nedrīkst apstrādāt persondatus nolūkos, kas nav aprakstīti lūgumā, ja lūguma saņēmēja valsts tam nav devusi iepriekšēju piekrišanu.

               Tādējādi tiek atbalstīta nolūka specifikācija un nolūka ierobežošana.

               (3)Ar grozījumiem būtu jānodrošina, ka nolīgumā ir paredzēti pienācīgi datu aizsardzības pasākumi Direktīvas (ES) 2016/680
                  1
                nozīmē attiecībā uz persondatu nosūtīšanu saskaņā ar nolīgumu – neatkarīgi no attiecīgo personu valstspiederības vai dzīvesvietas.

               (4)Konkrēti – grozījumos būtu jāietver šādi papildu aizsardzības pasākumi, kas piemērojami visām iestādēm, kuras piedalās lūgumā aprakstītajā izmeklēšanā, kriminālvajāšanā vai citā procesā (tostarp tiesvedības procesā):

               (a)prasība nodrošināt to, ka persondati, kas jānosūta starp pusēm, ir vajadzīgi, lai sasniegtu lūguma nolūku atbilstīgi nolīguma mērķiem un darbības jomai, un ka šie persondati ir atbilstīgi, būtiski un nav pārmērīgi, ņemot vērā minēto nolūku;

               (b)prasība nodrošināt to, ka persondati ir precīzi un – vajadzības gadījumā – atjaunināti; tie persondati, kas neatbilst šai prasībai, tiek dzēsti vai laboti; otra puse tiek informēta gadījumos, kad ir norādes par to, ka persondati ir vai ir kļuvuši neprecīzi vai novecojuši;

               (c)prasība nodrošināt to, ka persondati netiek saglabāti ilgāk, nekā ir vajadzīgs nolūkā(-os), kādā(-os) tie ir nosūtīti;

               (d)prasība, saskaņā ar kuru tādu persondatu nosūtīšana un turpmāka apstrāde, kas atklāj rases vai etnisko piederību, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību vai dalību arodbiedrībās, ģenētisko datu, biometrisko datu fiziskas personas unikālai identificēšanai, veselības datu vai datu par fiziskas personas dzimumdzīvi vai seksuālo orientāciju nosūtīšana ir atļauta tikai tad, ja šādai nosūtīšanai un turpmākai apstrādei piemēro pienācīgus aizsardzības pasākumus, ar kuriem novērš konkrētos, datu apstrādes radītos riskus;

               (e)prasība īstenot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, lai varētu pierādīt atbilstību;

               (f)prasība nodrošināt persondatu drošību, izmantojot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, tostarp piekļuves ierobežojumus, un sniegt paziņojumu persondatu aizsardzības pārkāpuma gadījumā;

               (g)mehānisms, ar kuru nodrošina, ka attiecīgā(-s) persona(-s) tiek informēta(-s) par datu nosūtīšanu un ka tām dara pieejamu pamatinformāciju par datu apstrādi, ievērojot visus vajadzīgos un samērīgos ierobežojumus;

               (h)prasība nodrošināt to, ka attiecīgajai(-ām) personai(-ām) ir piešķirtas īstenojamas tiesības piekļūt datiem (tostarp pamatinformācija par datu apstrādi), tos labot un dzēst, ievērojot visus vajadzīgos un samērīgos ierobežojumus, un prasība paredzēt pienācīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz lēmumiem, kuru pamatā ir tikai automatizēta nosūtīto persondatu apstrāde, kas negatīvi ietekmē minētās attiecīgās personas;

               (i)ja atbilstīgi nolīguma 13. panta 1. punktam ir vajadzīga iepriekšēja piekrišana – prasība, saskaņā ar kuru saņēmējai valstij ir jānovērtē visi būtiskie faktori, jo īpaši:

               –sākotnējais datu apstrādes nolūks;

               –turpmākās apstrādes nolūks un

               –tas, vai saņēmēja iestāde nodrošina kopīgoto persondatu aizsardzības līmeni, kas ir līdzvērtīgs nolīgumā garantētajam līmenim;

               (j)prasība nodrošināt, ka to aizsardzības pasākumu ievērošanu, par kuriem puses ir vienojušās, uzrauga viena vai vairākas neatkarīgas uzraudzības iestādes, kam ir efektīvas izmeklēšanas un izpildes pilnvaras, jo īpaši pilnvaras izskatīt fizisku personu sūdzības par viņu persondatu izmantošanu, ņemot vērā to specifisko kontekstu, kad datu apstrādi veic tiesas, tām pildot savus uzdevumus; un

               (k)prasība nodrošināt to, ka iepriekš minēto aizsardzības pasākumu neievērošanas gadījumā personas saņem efektīvu tiesisko aizsardzību.

               (5)Grozītajā nolīgumā būtu jāiekļauj galveno terminu definīcijas, tostarp “persondatu” definīcija, kas atbilst Direktīvas (ES) 2016/680 3. panta 1. punktam.

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).