               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 511 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Itālijas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2017. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Itālijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2017. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Itālija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un 10. martā, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma
                  7
               .

               (2)Tā kā Itālijas kā dalībvalsts valūta ir euro un ņemot vērā to, ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpēja saikne, Itālijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu, kas ir atspoguļots 1.–4. ieteikumā, īstenošana.

               (3)2017. gada ziņojums par Itāliju
                  8
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Itālijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Itālijas progress virzībā uz stratēģijas „Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2017. gada 22. februārī
                  9
               . Komisijas veiktā analīze vedina secināt, ka Itālijā ir pārmērīga makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Ņemot vērā augsto ienākumus nenesošo aizdevumu īpatsvaru un bezdarbu, liels valsts sektora parāds un ieilgusi vājas produktivitātes dinamika nozīmē riskus, kuriem ir pārrobežu ietekme. Īpaši svarīgi ir rīkoties, lai samazinātu risku, ka nelabvēlīgi tiek ietekmēta Itālijas ekonomika un – ņemot vērā valsts lielumu un pārrobežu nozīmi – ekonomiskā un monetārā savienība.

               (4)Itālija 2017. gada 27. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus. Itālijas valsts reformu programmā ir ietvertas gan īstermiņa, gan vidējā termiņa saistības. Īstermiņā plānots galīgajā redakcijā pieņemt vēl nepieņemtos tiesību aktus, kuri attiecas uz konkurenci un kriminālprocesa un noilguma termiņa reformu, un īstenot nabadzības apkarošanas likumu, kā arī pasākumus saistībā ar uzņēmumu līmeņa sarunām, nodokļu pārbīdi un privatizāciju. Vidējā termiņā pasākumi attiecas uz publiskajām finansēm, nodokļiem, darba tirgu, banku un kredītu sistēmu, konkurenci, valsts pārvaldi, tiesu iestādēm un ieguldījumiem. Valsts reformu programmā ietverti arī problēmjautājumi, kas apzināti 2017. gada ziņojumā par Itāliju un eurozonai adresētajā ieteikumā, tostarp vajadzība atjaunot investīcijas un nodrošināt publisko finanšu stabilitāti. Ja šie pasākumi tiks pilnībā īstenoti norādītajos termiņos, tie palīdzētu novērst Itālijas makroekonomisko nelīdzsvarotību un īstenot konkrētai valstij adresētos ieteikumus. Pamatojoties uz Itālijas politisko saistību novērtējumu, Komisija apstiprina savu iepriekšējo vērtējumu, ka makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras ietvaros šajā posmā nav vajadzīgi nekādi turpmāki pasākumi. Politikas reformu programmas īstenošana tiks cieši pārraudzīta, piemērojot īpašas uzraudzības procesu.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  10
               , gadījumā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  11
               .

               (6)Uz Itāliju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno samazināt nominālo deficītu no 2,4 % no IKP 2016. gadā līdz 2,1 % 2017. gadā un līdz 1,2 % 2018. gadā un līdz 2019. gadam sasniegt kopumā līdzsvarotu budžeta stāvokli. Plānots, ka vidēja termiņa budžeta mērķis, kas noteikts kā līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, tiks sasniegts līdz 2019. gadam un uzturēts šādā līmenī 2020. gadā, savukārt pārrēķinātā
                  12
                strukturālā bilance abos gados norāda uz nelielu strukturālo deficītu (0,3 % no IKP). Pēc tam, kad vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā vēl vairāk palielinājās (līdz 132,6 % no IKP salīdzinājumā ar 132,1 % 2015. gadā), stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka 2017. gadā tā kopumā stabilizēsies un no 2018. gada samazināsies, 2020. gadā sasniedzot 125,7 %. Neskaidrība par stabilitātes programmā iekļautās vidēja termiņa budžeta stratēģijas saturu un īstenošanu rada lejupvērstus riskus gan izaugsmes perspektīvām, gan budžeta mērķu sasniegšanai. Konkrēti – saskaņā ar Komisijas 2017. gada pavasara prognozi 2018. gadā ir paredzams gandrīz tāds pats reālā IKP pieaugums kā 2017. gada stabilitātes programmā prognozētais, neraugoties uz būtiski lielāku deficītu. Tas ir tādēļ, ka Komisijas prognozē nav ietverts PVN kāpums (0,9 % no IKP), kas tiesību aktos paredzēts kā „drošības klauzula”, lai 2018. gadā sasniegtu budžeta mērķus, kā arī tādēļ, ka 2017. gada stabilitātes programmā ir apstiprināts nodoms neizmantot šo klauzulu, pirms nav sniegta sīkāka informācija par alternatīviem kompensējošiem pasākumiem. Turklāt 2017. gada stabilitātes programmā norādīts uz nodomu rast papildu iespējas nodokļu sloga samazināšanai.

               (7)2017. gada stabilitātes programma liecina, ka bēgļu ārkārtas pieplūduma un 2016. un 2017. gadā veikto drošības pasākumu vispārējā ietekme uz budžetu ir ievērojama, un stabilitātes programmā ir sniegti atbilstīgi pierādījumi par šo papildu budžeta izmaksu apmēru un veidu. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju attiecināmie papildu izdevumi, kas saistīti ar bēgļu ārkārtas pieplūdumu, 2016. gadā sasniedza 0,06 % no IKP, savukārt attiecināmie papildu izdevumi par drošības pasākumiem bija 0,06 % no IKP. Saskaņā ar sākotnējām aplēsēm attiecināmie izdevumi, kas saistīti ar bēgļu ārkārtas pieplūdumu, 2017. gadā būs 0,16 % no IKP
                  13
               . Turklāt ārkārtas seismiskās aktivitātes dēļ Itālijas iestādes 2017. gadā atsaucās uz ārkārtējo apstākļu klauzulu. Saskaņā ar sākotnējām aplēsēm attiecināmie izdevumi, kas saistīti ar ārkārtas seismisko aktivitāti, 2017. gadā būs 0,18 % no IKP
                  14
               . Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā izklāstītie noteikumi atļauj šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums, spēcīgie terorisma draudi un ārkārtas seismiskā aktivitāte ir neparasti notikumi, to ietekme uz Itālijas publiskajām finansēm ir ievērojama un ilgtspēja, pieļaujot īslaicīgu novirzi no vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai nepieciešamajām korekcijām, netiktu apdraudēta. Tāpēc nepieciešamā korekcija vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā ir samazināta par 0,12 % no IKP, lai ņemtu vērā papildu izmaksas, kas saistītas ar bēgļiem un drošību. Attiecībā uz 2017. gadu galīgais novērtējums, tostarp par attiecināmajām summām, tiks veikts 2018. gada pavasarī, pamatojoties uz Itālijas iestāžu sniegtajiem novērotajiem datiem.

               (8)Attiecībā uz 2016. gadu Itālijai tika atļauta pagaidu novirze – proti, par 0,5 % no IKP – no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, lai ņemtu vērā apjomīgas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā, kā arī pagaidu novirze par vēl 0,25 % no IKP, lai ņemtu vērā valsts ieguldījumu izdevumus ES līdzfinansētos projektos. Ieguldījumu klauzulas gadījumā viens no atbilstības kritērijiem ir publisko ieguldījumu palielinājums. Jaunākie dati par 2016. gadu liecināja, ka – salīdzinājumā ar 2015. gadu – publiskie ieguldījumi 2016. gadā ir samazinājušies (par 1,6 miljardiem euro). Tomēr Padome atzīst, ka ir specifiski faktori, kas pagājušajā gadā ierobežoja publiskos ieguldījumus. Viens faktors bija neskaidrība saistībā ar pāreju uz jauno publiskā iepirkuma un koncesiju kodeksu, kas tika pārskatīts saskaņā ar 2016. gadā pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem. Turklāt un vēl jo svarīgāk – jaunā plānošanas perioda sākuma dēļ 2016. gadā strauji saruka ar ES fondu palīdzību finansētie ieguldījumi, savukārt no valsts līdzekļiem finansētie ieguldījumi nedaudz pieauga (par 1,1 miljardu euro). Tāpēc, ņemot vērā to, ka no valsts līdzekļiem finansētie ieguldījumi 2016. gadā palielinājās un izdevumi, kas saistīti ar ieguldījumu klauzulu, neaizstāja šos ieguldījumus, Itālijai var atļaut pagaidu novirzi (0,21 % no IKP) saistībā ar ieguldījumu klauzulu; šī novirze atbilst valsts izdevumiem, kuri var pretendēt uz līdzfinansējumu un par kuriem ziņots 2017. gada stabilitātes programmā. Pēc tam, kad ņemta vērā kopējā papildu elastība, kas saskaņā ar ārkārtēju apstākļu klauzulu ir 0,83 % no IKP, kā arī strukturālā reforma un ieguldījumu klauzulas, Komisijas 2017. gada pavasara prognoze norāda uz nelielu novirzi no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2016. gadā.

               (9)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Itālijai panākt ikgadēju fiskālu korekciju 0,6 % vai lielākā apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2017. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, pastāv risks būtiskai novirzei no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2017. gadā, kā arī 2016. un 2017. gadā, kopā ņemot. Tomēr minētais secinājums mainītos un norādītu uz nelielas novirzes risku, ja no 2017. gadam izvirzītās prasības atskaita pagaidu piešķīrumu, kas paredzēts ārkārtēju apstākļu klauzulai saistībā ar bēgļu ārkārtas pieplūdumu un preventīvo ieguldījumu plānu valsts teritorijas aizsardzībai pret seismiskiem riskiem (saskaņā ar sākotnējām aplēsēm minētais piešķīrums kopumā sasniedz 0,34 % no IKP).

               (10)Paredzams, ka 2018. gadā Itālija, ņemot vērā tās fiskālo situāciju un jo īpaši tās parāda līmeni, veiks papildu korekcijas virzībā uz savu vidēja termiņa budžeta mērķi – līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē. Atbilstīgi vispārpieņemtai metodikai, ko izmanto Stabilitātes un izaugsmes pakta ietvaros, minētā korekcija atbilst prasībai, saskaņā ar kuru valdības neto primārie izdevumi 2018. gadā nominālā izteiksmē jāsamazina vismaz par 0,2 %. Tas atbilstu ikgadējai strukturālai korekcijai vismaz 0,6 % apmērā no IKP. Nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks būtiskai novirzei no prasības 2018. gadā. Saskaņā ar prognozēm Itālija 2017. un 2018. gadā prima facie neizpildīs noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka Itālijai jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai 2017. gadā nodrošinātu atbilstību šim noteikumam, un ka 2018. gadā būs vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai izpildītu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1466/97, budžeta plānu un rezultātu novērtējumā būtu jāņem vērā dalībvalsts budžeta bilance, ievērojot cikliskos apstākļus. Kā atgādināts Komisijas paziņojumā, kas pievienots šiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, 2018. gada budžeta plāna projekta novērtējumā un vēlākajā 2018. gada budžeta rezultātu novērtējumā būs pienācīgi jāņem vērā mērķis sasniegt fiskālu nostāju, kura sekmē gan to, ka tiek nostiprināta pašreizējā ekonomikas atveseļošanās, gan nodrošināta Itālijas publisko finanšu stabilitāte. Šajā kontekstā Komisija plāno izmantot piemērojamo rīcības brīvību, ņemot vērā ciklisko situāciju Itālijā.

               (11)Sakarā ar to, ka Itālija 2015. gadā prima facie neizpildīja noteikumu par parādu, Komisija 2017. gada 22. februārī saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu publiskoja ziņojumu, kurā tika secināts, ka „pašreizējā analīze liecina, ka būtu jāuzskata, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 definētais parāda kritērijs pašlaik nav izpildīts, ja vien līdz 2017. gada aprīlim netiks ticami īstenoti tie papildu strukturālie pasākumi vismaz 0,2 % apmērā no IKP, kurus valdība apņēmās pieņemt ne vēlāk kā līdz minētajam laikam, lai samazinātu novirzi no atbilstības preventīvajai daļai 2017. gadā (un tādējādi arī 2016. gadā). Taču lēmums par to, vai ieteikt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras uzsākšanu, tiks pieņemts, pamatojoties vienīgi uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi un ņemot vērā jaunākos datus par 2016. gadu un to fiskālo saistību izpildi, ko Itālijas iestādes uzņēmās 2017. gada februārī.” 2017. gada aprīlī Itālijas valdība pieņēma prasītos papildu konsolidācijas pasākumus. Tādēļ uzskatāms, ka šajā posmā nav vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai 2015. gadā izpildītu parāda kritēriju. Komisija 2017. gada rudenī atkārtoti novērtēs Itālijas atbilstību parāda kritērijam, pamatojoties uz paziņotajiem datiem par 2016. gadu un Komisijas 2017. gada rudens prognozi, kurā būs iekļauta jauna informācija par budžeta izpildi 2017. gadā un faktiskajiem budžeta plāniem 2018. gadam.

               (12)Plānots, ka augstais Itālijas valsts parāda īpatsvars stabilizēsies, taču nesamazināsies, kam par iemeslu ir strukturālās primārās bilances pasliktināšanās un pašreizējie makroekonomikas nosacījumi. Tā kā valsts parāda īpatsvars sasniedz vairāk nekā 130 % no IKP, tas nozīmē, ka parāda apkalpošanas izmaksu segšanai tiek rezervēti ievērojami resursi, kas nāk par sliktu izaugsmi veicinošākām jomām, tostarp izglītībai, inovācijai un infrastruktūrai.

               (13)Vairāku iemeslu dēļ Itālijas nodokļu sistēma nesekmē ekonomikas izaugsmi un efektivitāti. Neraugoties uz nesen īstenoto nelielo samazinājumu, nodokļu slogs uz ražošanas faktoriem joprojām ir viens no lielākajiem Eiropas Savienībā. Ir iespējams budžetu neietekmējošā veidā vēl vairāk virzīties uz nodokļiem, kuriem ir mazāk negatīva ietekme uz izaugsmi. 2015. gadā tika atcelts galvenajai dzīvesvietai piemērojamais nodoklis, kas bija solis atpakaļ efektīvākas nodokļu struktūras sasniegšanas procesā. Ilgi gaidītā nodokļu izdevumu pārskatīšana, jo īpaši attiecībā uz samazinātajām PVN likmēm, tika vēlreiz atlikta – neraugoties uz to, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem šāda pārskatīšana jāveic ik gadu. Joprojām nav pieņemta novecojušo kadastrālo vērtību reforma atbilstīgi pašreizējai tirgus vērtībai. Vāja nodokļu saistību izpilde un sarežģīts nodokļu kodekss palielina slogu uz uzņēmumiem un mājsaimniecībām, kas pilda nodokļu saistības. Solis pareizajā virzienā ir tādi nesen pieņemtie pasākumi kā obligāta elektronisko rēķinu sagatavošana un „dalītais maksājums” par valsts struktūru veiktajiem pirkumiem. Tomēr privātā sektora darījumos elektronisko rēķinu sagatavošana nav obligāta, un nesen ir paaugstinātas maksimālās robežas skaidras naudas izmantošanai, kā rezultātā elektronisko maksājumu izmantošana joprojām ir krietni zemākā līmenī salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju, kas kaitē nodokļu saistību izpildei.

               (14)Attiecībā uz budžeta procedūru jāatzīmē, ka 2016. gadā tika pieņemta visaptveroša reforma. Komisija turpinās uzraudzīt, kā tiek īstenota šī reforma, ar kuru izdevumu pārskatīšana lielākā mērā tiktu integrēta budžeta procedūrā.

               (15)Itālijas pamatnosacījumus, valsts pārvaldi un uzņēmējdarbības vidi joprojām ietekmē vairākas strukturālas nepilnības. Šīs nepilnības turpina bremzēt reformu īstenošanu, kavē ieguldījumus, rada neskaidrību un paver iespējas izdevīguma meklēšanai. Pēdējos gados pieņemtās civiltiesību sistēmas reformas, kuru mērķis ir palielināt tiesu sistēmas efektivitāti, uzlabot lietu pārvaldību un nodrošināt procesuālo disciplīnu, tikai ļoti lēni sāk uzrādīt rezultātus. Liela problēma vēl aizvien ir civillietu tiesvedības ilgums. Kaut arī gan nolēmumu pieņemšanas laiks, gan neizskatīto civillietu un komerclietu uzkrātais apjoms zemākajās instancēs ir nedaudz samazinājies, tas joprojām ir viens no augstākajiem visās instancēs Eiropas Savienībā. Saskaņā ar vēl nepieņemto civiltiesvedības reformu ir paredzēts noteikt vēl stingrākus kritērijus apelāciju pieņemšanai, racionalizēt visās instancēs civilprocesu un noteikt šķēršļus maldinošai tiesvedībai.

               (16)Vairāki rādītāji apstiprina, ka korupcija Itālijā vēl aizvien ir liela problēma, neraugoties uz līdz šim pieņemtajām reformām. Kopš 2014. gada vēl nav pieņemta jau sen nepieciešamā noilguma termiņa reforma, kuras mērķis ir pastiprināt cīņu pret korupciju. Savā pašreizējā formā noilguma termiņš rada situāciju, kad pēc notiesāšanas pirmajā instancē daudzas lietas vairs netiek izskatītas noilguma dēļ. Turklāt valsts korupcijas apkarošanas iestādei ir ierobežoti finanšu resursi un cilvēkresursi, lai pildītu savus uzdevumus, un preventīvais regulējums joprojām ir sadrumstalots.

               (17)2015. gadā tika pieņemts visaptverošs reglamentējošs likums valsts pārvaldes reformēšanai. Tam ir potenciāls uzlabot valsts pārvaldes lietderību un efektivitāti. Tomēr pēc Konstitucionālās tiesas 2016. gada novembra nolēmuma, ar kuru tika pasludināts, ka dažu īstenošanas dekrētlikumu pieņemšanai nepieciešamā procedūra ir antikonstitucionāla, svarīgu reformas daļu īstenošana joprojām nav pabeigta. Nolēmums jo īpaši attiecas uz trīs svarīgām reformas jomām – vietējiem sabiedriskajiem pakalpojumiem, valsts nodarbinātības dienestiem un valsts uzņēmumiem. Ir vajadzīgas jaunas likumdošanas iniciatīvas, lai vadības līmenī reformētu vietējos sabiedriskos pakalpojumus un valsts nodarbinātības dienestus, jo termiņš šīs jomas skarošo dekrētu pieņemšanai beidzās 2016. gada novembrī. Attiecībā uz valsts uzņēmumiem ir jāgroza pirms nolēmuma pieņemtais dekrēts. Reformas mērķis ir samazināt valsts uzņēmumu skaitu, uzlabot to efektivitāti un nodrošināt, ka tie darbojas saskaņā ar vieniem un tiem pašiem noteikumiem, kurus piemēro privātuzņēmumiem. Plānoto privatizāciju īstenošana sekmētu arī valsts uzņēmumu racionalizāciju.

               (18)Arī konkurences pamatnosacījumi vēl aizvien ir nelabvēlīgi. Konkrēti – joprojām nav pieņemts 2015. gada ikgadējais konkurences likums. Būtiski šķēršļi konkurencei joprojām pastāv konkrētos sektoros, piemēram, tādos kā reglamentētās profesijas, koncesijas, publiskais iepirkums un atļauju sistēma, kā arī vietējie sabiedriskie pakalpojumi, tostarp transports. Konkrēti – vēl aizvien ir gūts ļoti ierobežots progress, lai veicinātu efektīvu, pārredzamu un uz konkurenci vērstu sabiedriskā transporta tirgus darbību, jo īpaši attiecībā uz dzelzceļu, kas darbojas ar valdības koncesijām. Saskaņā ar jaunu rādītāju, ko izstrādājusi Komisija, vairumā analizēto profesiju gadījumā ierobežojumu līmenis Itālijā ir augstāks nekā vidējais svērtais rādītājs Eiropas Savienībā. 2017. gada janvārī pieņemtajā Komisijas paziņojumā par profesionālo pakalpojumu regulējuma reformu ieteikumiem, kurš veido daļu no pasākumu kopuma šķēršļu novēršanai pakalpojumu tirgos
                  15
               , attiecībā uz katru profesiju tika sniegti konkrēti norādījumi, lai risinātu šo problēmu.

               (19)Lielais ienākumus nenesošu aizdevumu uzkrājums banku nozarē joprojām kaitē banku peļņai un to spējai iekšēji piesaistīt kapitālu. Tas negatīvi ietekmē – jo īpaši maziem uzņēmumiem paredzētu – kredītu piedāvājumu. Līdz šim īstenotās politikas iniciatīvas vēl nav būtiski samazinājušas ienākumus nenesošu aizdevumu apjomu. Uzraudzības norādījumi par ienākumus nenesošu aizdevumu pārvaldību valsts līmenī joprojām ir nepietiekami izstrādāti. Mazas un vidēja lieluma bankas vēl aizvien ir neaizsargātākas nekā lielas kredītiestādes. Tāpēc Komisija uzraudzīs to, kā tiek īstenota lielāko kooperatīvo banku (banche popolari) un mazo krājaizdevu sabiedrību korporatīvās pārvaldības reforma, kurai ir būtiska nozīme banku sistēmas konsolidācijā. Maksātnespējas un nodrošinājuma īstenošanas regulējums joprojām neļauj pietiekami ātri pārstrukturēt ienākumus nenesošus aizdevumus, jo īpaši attiecībā uz maziem un mikro uzņēmumiem. Parlamentā pašlaik tiek apspriests reglamentējošā likuma projekts, kura mērķis ir pārstrādāt un racionalizēt maksātnespējas procedūru un izpildes instrumentus un kurš varētu palīdzēt novērst esošās nepilnības un sekmēt sekundārā apgrūtinošo parādsaistību tirgus izveidi Itālijā.

               (20)Neraugoties uz to, ka reformas ir veicinājušas pakāpenisku situācijas uzlabošanos darba tirgū, ilgtermiņa un jauniešu bezdarba līmenis joprojām ir augsts (2016. gadā attiecīgi 6,7 % un 38 %), un vairāk nekā 1,2 miljoni jauniešu nemācās, nestrādā un neapgūst arodu. Kaut arī shēmas „Garantija jauniešiem” īstenošanā ir gūti ievērojami panākumi, tomēr dažas problēmas saglabājas, lai nodrošinātu vēl efektīvāku un pilnīgu īstenošanu. Piedāvājumu skaits un kvalitāte joprojām ir zemi, savukārt reģionālās atšķirības shēmas īstenošanā ir lielas. Aktīvas darba tirgus politikas reforma, tostarp tās pārvaldības sistēma, joprojām ir agrīnā īstenošanas posmā, un nodarbinātības dienesti vēl aizvien ir vāji, turklāt vērojamas lielas reģionālās atšķirības. Pieaugušo izglītība ir nepietiekami attīstīta, kas var negatīvi ietekmēt mazprasmīgu personu rezultātus darba tirgū.

               (21)Sieviešu dalība darba tirgū un viņu darbaspēka potenciāls joprojām netiek pilnībā izmantoti. Sieviešu nodarbinātības rādītājs ir viens no zemākajiem Eiropas Savienībā. Daži nodokļu un pabalstu sistēmas elementi vēl aizvien mazina otro pelnītāju motivāciju iesaistīties darba tirgū, savukārt cenu ziņā pieejami (bērnu un vecu cilvēku) aprūpes pakalpojumi joprojām ir pieejami tikai ierobežotā apmērā, turklāt vērojamas lielas reģionālās atšķirības. Paternitātes atvaļinājumu īpatsvars ir viens no zemākajiem Eiropas Savienībā.

               (22)Otrā līmeņa sarunas par darba koplīgumiem netiek plaši izmantotas. Tas kavē resursu efektīvu sadali un algu pielāgošanos vietējiem ekonomikas apstākļiem. Tam par iemeslu cita starpā ir spēkā esošie darba koplīguma slēgšanas sarunu pamatnoteikumi un prakse, kas nerada skaidras attiecības starp darba devēju un darba ņēmēju un sniedz tikai ierobežotas iespējas risināt šādas sarunas vietējā līmenī. Nodokļu atvieglojumi, kurus piemēro ar ražīgumu saistītiem algas paaugstinājumiem, nav izrādījušies efektīvi, lai lielākā apmērā risinātu otrā līmeņa sarunas par darba koplīgumiem.

               (23)Nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļauto cilvēku īpatsvars krietni pārsniedz ES vidējo rādītāju, jo īpaši bērnu un migrantu izcelsmes personu vidū. Pastāv arī ievērojamas reģionālās atšķirības. Zināmi panākumi ir gūti attiecībā uz valsts stratēģiju nabadzības apkarošanai. Nesen pieņemtais likums par garantēto ienākumu minimumu ir pozitīvi vērtējams solis virzībā uz to, lai izveidotu vienotu un visaptverošu nabadzības apkarošanas sistēmu. Minētā likuma efektivitāte būs atkarīga no tā pareizas īstenošanas, piesaistot pienācīgus resursus (tostarp apvienojot dažādus sociālos pabalstus), izmantojot šos resursus mērķtiecīgi (veicot materiālā stāvokļa pārbaudi un prioritārā kārtā piešķirot tos ģimenēm ar bērniem) un nodrošinot uz vietas efektīvas procedūras – gan ienākumu atbalsta izmaksāšanai, gan labi integrētu pakalpojumu sniegšanai. Šajā posmā nav skaidrs, vai finanšu resursi būs pietiekami, lai atrisinātu Itālijā nabadzības problēmu. Svarīgākie uzdevumi joprojām ir papildu resursu nodrošināšana, vienlaikus ievērojot budžeta mērķus, sociālās palīdzības sistēmas sadrumstalotības samazināšana, sociālo izdevumu racionalizēšana un šo izdevumu noslieces uz pensiju finansēšanu mazināšana.

               (24)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Itālijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Itālijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Itālijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (25)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  16
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (26)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1.–4. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Itālijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē būtiskus fiskālos pasākumus 2018. gadā. Veicot politikas rīcību, uzmanība būtu jāpievērš tādas fiskālās nostājas sasniegšanai, kura sekmē gan to, ka tiek nostiprināta pašreizējā ekonomikas atveseļošanās, gan nodrošināta Itālijas publisko finanšu stabilitāte. Budžetu neietekmējošā veidā novirzīt nodokļu slogu no ražošanas faktoriem uz nodokļiem, kas ir mazāk kaitējoši izaugsmei, izlēmīgi rīkojoties, lai samazinātu nodokļu izdevumu skaitu un tvērumu, reformējot novecojušo kadastrālo sistēmu un atkal ieviešot mājsaimniecībām ar augstiem ienākumiem piemērojamo nodokli par galveno dzīvesvietu. Paplašināt elektronisko rēķinu un maksājumu obligāto izmantošanu.

               2.Saīsināt tiesvedības ilgumu civillietās, panākot lietu efektīvu pārvaldību un ieviešot noteikumus, ar kuriem nodrošina procesuālo disciplīnu. Pastiprināt cīņu pret korupciju, jo īpaši pārskatot noteikumus par noilguma termiņu. Pabeigt reformas valsts nodarbinātības jomā un uzlabot valsts uzņēmumu efektivitāti. Nekavējoties pieņemt un īstenot vēl nepieņemto konkurences likumu un novērst atlikušos konkurences ierobežojumus.

               3.Paātrināti samazināt ienākumus nenesošu aizdevumu apmēru un pastiprināt iniciatīvas, kuru mērķis ir bilanču attīrīšana un pārstrukturēšana, jo īpaši valsts uzraudzībā esošajās bankās. Visaptveroši pārskatīt maksātnespējas un nodrošinājuma īstenošanas tiesisko regulējumu.

               4.Iesaistot sociālos partnerus, pastiprināt darba koplīgumu slēgšanas sistēmu, lai darba koplīgumos varētu labāk ņemt vērā vietējos nosacījumus. Nodrošināt efektīvu aktīva darba tirgus politiku. Atvieglot darba sākšanu ģimenes otram pelnītājam. Racionalizēt sociālos izdevumus un uzlabot to struktūru.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2017) 511 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  OV C 92/01, 24.3.2017., 1. lpp.

                     (8)
                  SWD(2017) 77 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodiku.

                     (13)
                  Šīs summas pamatā ir 0,25 % no IKP no kopējām, 2017. gada stabilitātes programmā aplēstajām budžeta izmaksām, no kuriem atskaitītas pagaidu atkāpes 0,03 % apmērā no IKP un 0,06 % apmērā no IKP, kas jau piešķirtas attiecīgi 2015. un 2016. gadā. Savā atzinumā par Itālijas 2017. gada budžeta plāna projektu Komisija paziņoja, ka tā būtu gatava apsvērt papildu novirzi sakarā ar bēgļu pastāvīgo ārkārtas pieplūdumu Itālijā, arī ņemot vērā 2016. gada oktobra Eiropadomi, kura atzina „to nozīmīgo, arī finansiālo ieguldījumu, ko pēdējos gados ir sniegušas pierobežas dalībvalstis”.

                     (14)
                  Savā atzinumā par Itālijas 2017. gada budžeta plāna projektu Komisija uzskatīja, ka izdevumus, kas paredzēti ārkārtas situāciju pārvaldībai, un preventīvo ieguldījumu plānu valsts teritorijas aizsardzībai pret seismiskiem riskiem varētu uzskatīt par pasākumiem ar integrētu būtību. Nākamajos gados tikai pozitīvas pakāpeniskas izmaiņas šim mērķim iezīmētajos līdzekļos tiktu uzskatītas par tādām, kas attaisno iespējamas turpmākās īslaicīgās novirzes.

                     (15)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (16)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


                         EIROPAS
                         KOMISIJA
                                                Briselē, 13.5.2015.
                                                COM(2015) 268 final
                                      Ieteikums
                             PADOMES IETEIKUMS
                par Nīderlandes 2015. gada valsts reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes 2015. gada stabilitātes programmu
 ---pagebreak---                                            Ieteikums
                                      PADOMES IETEIKUMS
                   par Nīderlandes 2015. gada valsts reformu programmu
  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes 2015. gada stabilitātes programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un
148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1 un jo īpaši
tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES)
Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību2, un jo īpaši
tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu3,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas4,
ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)      Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu
         izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka
         ekonomikas politikas koordinācija. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta
         svarīgākajām jomām, kurās nepieciešama rīcība, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
         izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)      Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma
         ieteikumu par dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām
         pamatnostādnēm (2010.–2014. gadam), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma
         lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido
1
        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
2
        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
3
        COM(2015) 268.
4
        P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
 ---pagebreak---      “integrētās pamatnostādnes”, kurā dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā
     ekonomikas un nodarbinātības politikā.
(1)  Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Nīderlandes 2014. gada valsts
     reformu programmu un sniedza atzinumu par Nīderlandes atjaunināto stabilitātes
     programmu 2014. gadam. Komisija 2014. gada 28. novembrī saskaņā ar Regulu (ES)
     Nr. 473/20135 sniedza atzinumu par Nīderlandes budžeta plāna projektu
     2015. gadam6.
(2)  Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu7, tādējādi
     uzsākot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pašā
     dienā Komisija, balstoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdinājuma
     mehānisma ziņojumu8, kurā tā noteica Nīderlandi kā vienu no dalībvalstīm, par
     kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(3)  Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai stimulētu
     investīcijas, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi
     veicinošu fiskālo konsolidāciju.
(4)  Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada valsts ziņojumu par
     Nīderlandi9. Tajā tika novērtēts Nīderlandes progress, īstenojot valstij adresētos
     ieteikumus, kas pieņemti 2014. gada 8. jūlijā. Valsts ziņojumā ietverti arī padziļinātā
     pārskata rezultāti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantam. Komisijas veiktā
     analīze ļauj secināt, ka Nīderlandē pastāv makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai
     nepieciešama politiska rīcība un uzraudzība. Uzmanība joprojām jāpievērš esošajiem
     riskiem, kurus rada privātā parāda augstais līmenis, lai arī nesen veiktie pasākumi
     sekmē atveseļošanos mājokļu tirgū un hipotekāro kredītu apjoma ierobežošanu. Lai
     gan augstais tekošā konta pārpalikums ir daļēji skaidrojams ar ekonomikas
     strukturālajām iezīmēm, pensiju un nodokļu sistēmu struktūra, iespējams, var izraisīt
     neefektīvu kapitāla sadali.
(5)  Nīderlande 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu
     programmu un 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas
     vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(6)  Pašlaik Nīderlandei piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu un uz to
     attiecas pārejas noteikumi par parādsaistībām. Savā 2015. gada stabilitātes
     programmā valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu līdz 1,8 % no
     IKP 2015. gadā un līdz 0,7 % no IKP 2018. gadā. Valdība plāno visā programmas
     periodā sasniegt vidējā termiņa mērķi – strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP.
     Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP
     sasniegs maksimumu, proti, 68,8 %, 2015. gadā un pakāpeniski samazināsies līdz
     66,1 % 2018. gadā. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru pamatojas šīs budžeta
     prognozes, ir ticams. Saskaņā ar Komisijas 2015. gada pavasara prognozi paredzams,
     ka strukturālā bilance atbildīs vidējā termiņa mērķim un sasniegs -0,3 % no IKP
     2015. gadā un -0,4 % no IKP 2016. gadā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas
     novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome
     uzskata, ka Nīderlande panāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam. Valsts
     izdevumi pētniecībai un izstrādei, kas 2013. gadā bija 0,84 % no IKP, ir zems
5
    OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.
6
    COM(2014) 8810.
7
    COM(2014) 902.
8
    COM(2014) 904.
9
    SWD (2015) 38.
 ---pagebreak---      rādītājs, ņemot vērā izglītības līmeni, akadēmiskos sasniegumus un ekonomikas
     attīstības līmeni Nīderlandē. Kopš 2014. gada valdības izdevumiem šajā jomā ir
     tendence samazināties, savukārt privātā sektora izdevumi pētniecības un izstrādes
     jomā joprojām ir zemi. Publiskā sektora izdevumu novirzīšana uz inovāciju un
     pētniecību, jo īpaši uz fundamentālajiem pētījumiem, un politikas pamatvirzienu
     īstenošana, lai stimulētu privātā sektora investīcijas pētniecībā uz izstrādē, palīdzētu
     vairot Nīderlandes ekonomikas izaugsmes potenciālu ilgtermiņā.
(7)  Būtiskas grūtības pastāv mājokļu tirgū, kur desmitu gadu laikā ir izveidojusies
     neelastība un kropļojoši stimuli, kas veido mājokļu finansēšanas un sektorālu
     ietaupījumu modeļus. Mājsaimniecību tendenci hipotekāro kredītu bruto parādu
     nodrošināt ar mājokļu līdzekļiem lielā mērā izskaidro ilgu laiku pastāvošie fiskālie
     stimuli, jo īpaši nodokļu atskaitījumi par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem
     pilnā apmērā. Kopš 2012. gada aprīļa ir īstenota virkne pasākumu, lai daļēji novērstu
     šos stimulus. Daži no šiem pasākumiem ir saistīti ar mājokļu finansējuma fiskālā
     režīma pielāgojumiem. Pakāpeniskā pāreja uz nodokļu atskaitījumu ierobežošanu par
     hipotekāro kredītu procentu maksājumiem un amortizēšanas stimulu palielināšanu ir
     pamatota, taču šā pasākuma ieviešana ir pārāk lēna, lai būtiski ietekmētu
     amortizēšanas kārtību, un saglabāsies ievērojams nodokļu stimuls ieguldīt
     neproduktīvos aktīvos. Joprojām ir augsta aizdevuma summas attiecība pret īpašuma
     vērtību, un paredzams, ka 2018. gadā tā sasniegs 100 %. Īres tirgu apgrūtina tā
     regulējums un ļoti lielais sociālo mājokļu segments, kurā arī jāatrisina jautājums
     saistībā ar ļoti garām rindām. Sociālo mājokļu segmentā ieviešot īres maksas
     diferenciāciju, pamatojoties vairāk uz ieņēmumiem, ir sperts solis pareizajā virzienā,
     bet tā ietekme ir ierobežota. Saskaņā ar jaunu likumu mājokļu uzņēmumiem būs
     jānošķir darbības ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (piemēram, sociālie mājokļi)
     un citas darbības. Laiks rādīs, vai tas ļaus īstenot iecerēto sociālo mājokļu
     novirzīšanu grūtībās nonākušiem iedzīvotājiem un nodrošinās, ka sociālie mājokļi ir
     pieejami nelabvēlīgā situācijā esošiem cilvēkiem, kuri nespēj iegūt mājokli atbilstoši
     tirgus nosacījumiem.
(8)  Ir uzlabota pensiju sistēmas ilgtspēja ilgtermiņā. Papildus likumā noteiktā pirmā
     līmeņa pensionēšanās vecuma pakāpeniskai palielināšanai no 65 gadiem 2012. gadā
     līdz 67 gadiem 2023. gadā un tā turpmākai piesaistei paredzamajam dzīves ilgumam
     Nīderlande ir pieņēmusi visaptverošas reformas attiecībā uz pensiju sistēmas privāti
     finansēto pīlāru un ilgtermiņa aprūpes sistēmu. Ir uzlabota pensiju fondu finanšu
     uzraudzība un sistēma padarīta izturīgāka pret finanšu satricinājumiem. Papildus tam
     ir sekmīgi īstenotas reformas, kas mudina vecāka gadagājuma darba ņēmējus strādāt
     ilgāk. Reformas ilgtermiņa aprūpes jomā ir pārnesušas atbildību uz pašvaldībām,
     samazinot kopējos izdevumus un pievēršot uzmanību efektivitātes pieaugumam. Ir
     jāuzrauga ilgtermiņa aprūpes kvalitāte un pieejamība.
(9)  Citi risināmi uzdevumi ir izmaksu un risku piemērots sadalījums katrā paaudzē un
     starp paaudzēm ārpus pieņemtajiem noteikumiem par indeksāciju un finanšu
     rezervēm (finanšu novērtējuma sistēma), jo īpaši samazinot jauniešu iemaksas.
     Otrajā pensiju līmenī veicamo iemaksu "statistiskā godīguma" uzlabošana palīdzētu
     mājsaimniecībām piešķirt to finanšu līdzekļus vairāk uz izaugsmi vērstos veidos.
(10) 2014. gadā sāktās nodarbinātības aizsardzības tiesiskā regulējuma visaptverošās
     reformas mērķis ir palielināt līdzdalību un mobilitāti darba tirgū. Ir samazināti
     nodarbinātības fiskālie šķēršļi. Parlamenta pieņemtajos tiesību aktos tiks noteikta
     kvota darba ņēmējiem attiecībā uz cilvēku ar invaliditāti pieņemšanu darbā. Šo
     pasākumu ietekmi pilnībā varēs novērtēt tikai pēc to īstenošanas. Ir vajadzīgi
 ---pagebreak---          turpmāki pasākumi, lai uzlabotu to cilvēku integrāciju, kas ir izstumti no darba
         tirgus, tostarp jauniešu no migrantu ģimenēm integrāciju.
(11)     Ņemot vērā obligātos maksājumus, kas nav nodokļu maksājumi, nodokļu īpatsvars
         Nīderlandē ir ievērojami lielāks nekā vidēji ES, un ir iespējams nodokļu slogu
         novirzīt uz faktoriem ar mazāku negatīvo ietekmi uz izaugsmi. Paredzētā nodokļu
         reforma palīdzētu palielināt līdzdalību darba tirgū. Pēc šīs reformas pieņemšanas ir
         cieši jāuzrauga tās ietekme.
(12)     Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi Nīderlandes ekonomikas politikas
         visaptverošu analīzi un publicējusi to 2015. gada valsts ziņojumā. Tā ir izvērtējusi arī
         stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti
         kā atbilde uz ieteikumiem, kas Nīderlandei sniegti iepriekšējos gados. Komisija ir
         ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas
         izveidē Nīderlandē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to,
         ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams,
         turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi
         saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.
(13)     Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Nīderlandes stabilitātes
         programmu un uzskata10, ka Nīderlande ir panākusi atbilstību Stabilitātes un
         izaugsmes paktam.
(14)     Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi
         valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar
         Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.
(15)     Turklāt Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi ekonomikas politikas
         izvērtējumu visai eurozonai. Pamatojoties uz šo analīzi, Padome ir sniegusi
         konkrētus ieteikumus dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Nīderlandei būtu arī
         jānodrošina šo ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,
AR ŠO IESAKA Nīderlandei 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.
1.       Novirzīt publiskā sektora izdevumus investīciju atbalstam pētniecības un izstrādes
         jomā, kā arī izstrādāt pamatnosacījumus privāto izdevumu palielināšanai pētniecības
         un izstrādes jomā, lai novērstu pētniecības un izstrādes izdevumu samazināšanās
         tendenci un palielinātu ekonomiskās izaugsmes potenciālu.
2.       Ātrāk samazināt nodokļu atskaitījumus par hipotekāro kredītu procentu
         maksājumiem, lai samazinātu stimulus ieguldīt neproduktīvos aktīvos. Nodrošināt
         vairāk uz tirgu orientētu mehānismu cenu noteikšanai īres tirgū un turpināt īres
         maksas sociālo mājokļu tirgū piesaistīt mājsaimniecību ieņēmumiem.
3.       Samazināt iemaksas pensiju sistēmas otrajā līmenī tiem iedzīvotājiem, kuriem rit
         darba dzīves pirmie gadi.
Briselē,
                                                 Padomes vārdā —
                                                 priekšsēdētājs
10
        Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 342 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Portugāles 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Portugāles 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada (semestra) sākumu. Eiropadome 2016. gada 17. un 18. martā atbalstīja gada izaugsmes pētījuma prioritātes. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Portugāle ir norādīta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  7
               . Eiropadome šo ieteikumu atbalstīja 2016. gada 18. un 19. februārī, bet Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Ņemot vērā ekonomikas un monetārajā savienībā pastāvošo ciešo saikni starp valstu ekonomikām, Portugālei kā valstij, kuras valūta ir euro, ir jānodrošina, ka ieteikums tiek īstenoti pilnīgi un laikus.

               (2)2016. gada 26. februārī tika publicēts 2016. gada ziņojums par Portugāli
                  8
               . Tajā ir novērtēti Portugāles panākumi, kas gūti, īstenojot tai adresētos ieteikumus, kurus Padome pieņēma 2015. gada 14. jūlijā, un Portugāles virzība uz saviem mērķiem stratēģijas “Eiropa 2020” ietvaros. Tajā ir ietverts arī padziļināts pārskats, kas sagatavots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar šā padziļinātā pārskata rezultātiem.
                  9
                Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Portugālē pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, lielās neto ārējās saistības, privātā sektora un publiskā sektora parādsaistības un lielais ieņēmumus nenesošu aizdevumu īpatsvars paaugstināta bezdarba līmeņa apstākļos rada neaizsargātību. Joprojām nepilnīga ir politika attiecībā uz preču un pakalpojumu tirgiem, komercsabiedrību parādsaistību pārstrukturēšanu, fiskālo jomu un atsevišķiem darba tirgus aspektiem.

               (3)Portugāle 2016. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Ņemot vērā to savstarpējo saistību, abas programmas tika izvērtētas vienlaikus. Portugāles valsts reformu programma liecina par pietiekamu vērienu pārmērīgas nelīdzsvarotības jautājuma risināšanā, iezīmē attiecīgos pasākumus konkurētspējas palielināšanai un privātā sektora parādsaistību mazināšanai un norāda uz sarežģījumiem, kas izklāstīti 2016. gada ziņojumā par Portugāli un eurozonas ieteikumiem, kuros galvenā uzmanība pievērsta nepieciešamībai atsākt ieguldīšanu un nodrošināt publisko finanšu ilgtspēju. Ja tā tiks īstenota pilnā apmērā un raiti, ar šiem pasākumiem varētu risināt Portugāles makroekonomikas nelīdzsvarotību. Balstoties uz Portugāles uzņemto politikas saistību novērtējumu, var konstatēt, ka šajā stadijā nav nepieciešams pastiprināt makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi tika aplūkoti, veicot Eiropas strukturālo un investīciju fondu programmu plānošanu 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo Padomes ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt attiecīgo dalībvalsti, lai tā pārskata savu partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosina tajos veicamus grozījumus. Komisija papildus sniedza detalizētu informāciju par to, kā tā šo normu izmantos norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  10
               .

               (5)Portugālei pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Portugāle līdz termiņam 2015. gadā nenovērsa pārmērīgo budžeta deficītu un neīstenoja Padomes ieteiktos fiskālos centienus. Kā teikts 2016. gada stabilitātes programmā, valdība plāno 2016. gadā novērst pārmērīgo deficītu un sasniegt nominālo deficītu 2,2 % apmērā no IKP. Tiklīdz būs panākta pārmērīgā deficīta noturīga novēršana, Portugālei tiks piemērota preventīvā daļa un parādsaistību pārejas noteikumi. Pārrēķinātā
                  11
                strukturālā bilance laikposmā no 2016. līdz 2020. gadam uzlabosies tikai par apmēram 0,35 % no IKP gadā, kas ir mazāk nekā nepieciešamie 0,6 % no IKP, un ir sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais pārpalikums 0,25 % apmērā no IKP – līdz programmas termiņa beigām netiks sasniegts. Kā teikts stabilitātes programmā, ir sagaidāms, ka valsts parādsaistību attiecība pret IKP 2016. gadā nokritīsies līdz 124,8 % un pēc tam turpinās samazināties, 2020. gadā sasniedzot 110,3 %. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās šīs budžeta prognozes, ir visai optimistisks. Turklāt pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2017. gadā un pēc tam, nav pietiekami konkretizēti. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2016. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 2,7 % no IKP, kas ir mazāk par Līgumā norādīto atsauces rādītāju (3 % no IKP), bet 2017. gadā – 2,3 % no IKP. Tā kā tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts 2016. un 2017. gadā nedaudz palielināsies, var konstatēt, ka fiskālie centieni neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Turklāt tiek prognozēts, ka Portugāle 2017. gadā neievēros parādsaistību pārejas noteikumus. Padome , balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, uzskata, ka pastāv risks, ka Portugāle neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami papildu pasākumi.

               (6)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 10. panta 1. punktu Komisija regulāri uzraudzīs to pasākumu īstenošanu, kurus Portugāle veic, reaģējot uz pēdējo ieteikumu, ko Padome sniegusi saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu; tādēļ Komisija ieteiks Padomei attiecīgos pasākumus, kas veicami pārmērīga deficīta novēršanas procedūras ietvaros.

               (7)Laikus un strikti veikta tiesību aktu īstenošana reformētā budžeta regulējuma un saistību kontroles jomā, papildu uzlabojumi ieņēmumu iekasēšanas un izdevumu kontroles jomā var ievērojami veicināt nepieciešamās fiskālās korekcijas sasniegšanu. Portugāle saskaras ar dubultu izaicinājumu – panākt veselības aprūpes sistēmas ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju un vienlaikus uzturēt veselības aprūpes pieejamības pakāpi, uzlabojot sistēmas efektivitāti. Lai gan pašlaik Portugāles veselības aprūpē kopumā iztērēto naudas līdzekļu apjomam publiskā sektora izdevumu īpatsvara ziņā ir viens no zemākajiem rādītājiem Eiropas Savienībā, laikposmam līdz 2060. gadam prognozētais palielinājums publiskā sektora izdevumos veselības aprūpē (par 2,5 % no IKP) ir lielākais ES. Ņemot vērā ilgtermiņa ilgtspējas problēmu risināšanu veselības aprūpes sektorā, vēl nav veikti vispusīgi pasākumi, kuru mērķis būtu veicināt slimību profilaksi un sabiedrības veselības politiku, kā arī nodrošināt primārās veselības aprūpes sniegšanu agrīnākā stadijā (un tādējādi ar zemākām izmaksām). Īstermiņā svarīgs uzdevums joprojām būs precīza budžeta plānošana un īstenošana slimnīcās, lai nodrošinātu uzkrājušos maksājuma saistību dzēšanu. Nesenajās reformās tika izskatīts jautājums par pensiju sistēmas ilgtermiņa ilgtspēju, taču tās īstermiņa un vidēja termiņa ilgtspējas problēmjautājumi joprojām netiek risināti. Valsts pensiju sistēma lielā mērā ir atkarīga no budžeta līdzekļiem, un tai ir raksturīga nevienlīdzība starp paaudzēm. Kavējumi izpildē un trūkumi politikā joprojām ierobežo valsts kapitālsabiedrību fiskālo ilgtspēju, it īpaši transporta sektorā. Joprojām izšķiroši svarīga ir efektivitātes palielināšanas pasākumu pastiprināšana saistībā ar to reorganizācijas plāniem, lai tādējādi varētu panākt ietaupījumus budžetā.

               (8)Ir bijuši ievērojami centieni mazināt krāpšanu nodokļu jomā, turpinot uzlabot nodokļu administrācijas darba efektivitāti. Saistībā ar cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā ir veikti pasākumi, lai uzlabotu informācijas apmaiņu ar finanšu iestādēm un lai stiprinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējumu. Neatkarīgi no gūtajiem panākumiem joprojām pastāv iespējas palielināt gatavību maksāt nodokļus. Arī nodokļu pārvaldības reformēšana (nolūkā uzlabot tās efektivitāti) palīdzētu stimulēt ieguldīšanu.

               (9)Darba samaksas apmēra ziņā ir notikušas visumā mērenas izmaiņas – atbilstoši augstajam bezdarba līmenim, nepieciešamībai veicināt ārējo līdzsvarošanu un ražīguma pieaugumam vidējā termiņā. Šo tendenci ir veicinājušas sektora mēroga sarunas par darba koplīgumiem, tomēr darba koplīgumu sistēmas iezīmju dēļ joprojām ir ierobežotas korekciju veikšanas iespējas atsevišķu komercsabiedrību mērogā. Zemas inflācijas un augsta bezdarba apstākļos 2016. gada janvārī minimālā darba samaksa tika palielināta no 505 EUR līdz 530 EUR mēnesī, un tiek plānots turpināt tās pakāpenisku palielināšanu, 2019. gadā sasniedzot 600 EUR mēnesī (ko maksās 14 reizes gadā). Portugāle atrodas ES dalībvalstu ranžējuma vidusdaļā, ja vērtē pēc minimālās darba samaksas procentuālās attiecības pret vidējo darba samaksu, tomēr arī to valstu vidū, kurām ir vislielākā minimālās darba samaksas procentuālā attiecība pret mediāno darba samaksu. No tā izriet, ka darba samaksas sadalījumam Portugālē ir izteikta novirze pret zemāku darba samaksas diapazonu, un ka turpmāki minimālās darba samaksas palielinājumi varētu strauji paplašināt aptverto strādājošo personu procentuālo daļu, kas 2016. gadā sasniedza gandrīz ceturtdaļu no visiem darbiniekiem. Lai gan tādējādi varētu palīdzēt mazināt strādājošo nabadzības intensitāti, tas izraisa arī palielinātu darba samaksas struktūras sablīvēšanu, radot vispārēju augšupēju spiedienu uz darba samaksu. Ja tam neseko atbilstošs ražīguma palielinājums, pastāv risks, ka var pasliktināties nodarbinātības un konkurētspējas izredzes, it īpaši darbietilpīgajās nozarēs. Pastāv arī risks, ka mazināsies stimuls ieguldīt prasmēs.

               (10)Portugāles darba tirgus 2014. un 2015. gadā turpināja atlabt, un ir bijuši būtiski centieni reformēt politiku iesaistīšanai darba tirgū, modernizēt valsts nodarbinātības dienestu un intensificēt nereģistrēto jauniešu informēšanu, tomēr joprojām pastāv vairākas problēmas saistībā ar īstenošanu. Ņemot vērā neseno stāvokļa pasliktināšanos sociālajā jomā, it īpaši bērnu nabadzības pieauguma ziņā, ir veikti arī svarīgi pasākumi, lai pastiprinātu sociālo palīdzību, proti, ienākumu minimuma shēmas, bērnu pabalstu un mazo pensiju jomās. Ir nepieciešams novērtēt šo pasākumu ietekmi uz nabadzības intensitātes mazināšanu. Tomēr joprojām aktuāla problēma ir ilgtermiņa bezdarbnieku lielā skaita absorbēšana, un tas negatīvi ietekmē ekonomikas izaugsmi un stāvokli sociālajā jomā. Vēl būtu nepieciešami papildu pasākumi ilgtermiņa bezdarbnieku iesaistīšanai darba tirgū, īstenojot mērķtiecīgu darba tirgus politiku un uzlabojot koordināciju starp nodarbinātības dienestu un sociālajiem dienestiem. Lai gan līdz ar ekonomikas atlabšanu ir radītas daudzas jaunas darbvietas ar darba līgumu uz nenoteiktu laiku, darba tirgū joprojām pastāv ievērojama segmentācija. To darbinieku īpatsvars, kuri pieņemti darbā uz noteiktu laiku, joprojām ir viens no augstākajiem Eiropā, un tādu līgumu skaits, kas tiek pārslēgti – no noteikta laika uz nenoteiktu laiku – ir neliels.

               (11)Augsts privātā sektora parādsaistību apjoms joprojām ir viens no galvenajiem Portugāles ekonomikas neaizsargātības aspektiem, un mazo un vidējo uzņēmumu iespējas saņemt finansējumu joprojām ir ierobežotas. Nelieli panākumi ir gūti komercsabiedrību pārmērīgo parādsaistību samazināšanas jomā, kā arī radot privātajam sektoram iespējas samazināt savas parādsaistības, tomēr Portugāles privātajam sektoram joprojām ir viens no vislielākajiem parādsaistību slogiem Eiropas Savienībā. Tas ir liels šķērslis ieguldīšanai un potenciālam ražošanas apjoma pieaugumam. Nefinanšu sabiedrības veic korekcijas bilancē, tomēr mazākā mērā nekā mājsaimniecības. Komerciālo kredītu jomā augsts un pieaugošs ir ieņēmumus nenesošo aizdevumu apmērs; tas ietekmē bilanci gan nefinanšu sektorā, gan finanšu sektorā un ir viens no galvenajiem iemesliem, kas ierobežo ieguldīšanu. Ir veikti dažādu mērogu pasākumi, risinot jautājumu par komercsabiedrību parādsaistību apjomu, tomēr konkrētu rezultātu sasniegšana vēl kavējas. Joprojām liels ir uzņēmumu ienākuma nodokļa regulējumā pastāvošais stimuls uzņemties parādsaistības. Dažu pēdējo gadu laikā valdība ir mēģinājusi risināt šo problēmu, ieviešot nepietiekamas kapitalizācijas novēršanas noteikumus un uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumus par pašu kapitālu (allowance for corporate equity). Tomēr 2015. gadā atšķirība kapitāla izmaksu ziņā (pirms un pēc nodokļiem) starp ieguldījumiem, kas finansēti ar aizņēmumiem, un ieguldījumiem, kas finansēti ar pašu kapitālu, joprojām bija viena no lielākajām Eiropas Savienībā. Kredītu piesaistīšana komercdarbībai joprojām ir saistīta ar lielām izmaksām un sarežģījumiem, it īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem un jaunuzņēmumiem. Joprojām maznozīmīgi un nepietiekami attīstīti ir alternatīvie finansējuma avoti, piemēram, ārpusbiržas kapitāla līdzdalība (private equity), riska kapitāls, kolektīvā finansēšana un komerceņģeļi.

               (12)Lai gan ir gūti daži panākumi, tomēr regulējumā pastāvoši šķēršļi un vāja iestāžu veiktspēja joprojām apgrūtina komercdarbības izaugsmi, konkurētspēju un ieguldīšanu. Portugāles tieslietu sistēmas efektivitāte joprojām ir zema, it īpaši tas sakāms par tiesvedību saistībā ar nodokļu tiesību normu pārkāpumiem. Publiskais iepirkums Portugālē ir visumā pārredzams. Tomēr, kā liecina dati no speciāli šim nolūkam izveidotās tiešsaistes platformas “BASE”, līgumslēdzējas iestādes Portugālē bieži izmanto tiešās piešķiršanas procedūru, kas 2013.–2015. gadā veidoja vidēji 87,3 % no visu publiskā iepirkuma līgumu skaita un 47 % no noslēgto līgumu vērtības kopsummas. Pārredzamības jautājums joprojām ir aktuāls koncesijas līgumu un publiskās un privātās partnerības projektu jomā, it īpaši vietējā un reģionālā mērogā. Finanšu ministrijas publiskās un privātās partnerības uzdevumgrupa (UTAP) pārrauga dažus publiskās un privātās partnerības projektus, kurus vada centrālās valsts pārvaldes iestādes, tomēr tās uzraudzībai nav pakļautas koncesijas, kā arī reģionāla mēroga un vietēja mēroga publiskās un privātās partnerības projekti. Kavējumi īstenošanā un šķēršļi jaunu ekonomikas dalībnieku ienākšanai tirgū joprojām negatīvi ietekmē reformas ostu sektorā. Uzņēmuma reģistrācija ir kļuvusi vienkāršāka, tomēr atļauju iegūšana (licencēšana) joprojām ir apgrūtinoša un sarežģīta, un neprognozējamas administratīvās procedūras negatīvi ietekmē ieguldītāju paļāvību. Joprojām aktuālas ir problēmas saistībā ar procedūrām par to, kā ienākt būvniecības tirgū un kā iegūt būvatļauju, un kā iedarbīgi īstenot vienkāršotus vides atļaujas piešķiršanas noteikumus. Regulējumā pastāvoši šķēršļi dažās komercpakalpojumu sektoros, piemēram, juridisko pakalpojumu jomā, liedz efektīvi piesaistīt resursus. Regulējums, kas reglamentē profesionālo institūciju darbību, it īpaši to statūtus un iekšējās kārtības noteikumus, ir ierobežojošs un var pat liegt fiziskām un juridiskām personām pieeju attiecīgajām profesijām. Konkrēti tas ietekmē juristu profesijas, kurās citstarp plaši izplatīti ir ierobežojumi attiecībā uz reklāmu un paralēlu darbību vairākās specialitātēs.

               (13)Portugāle atpaliek zinātnieku un komersantu sadarbības un zinību komercializācijas jomā. Sadarbību starp universitātēm un komersantiem ļoti ierobežo tas, ka pastāv gan šķēršļi regulējumā, gan birokrātiski šķēršļi, un tas, ka augstākās izglītības sistēmā trūkst stimulu šādai sadarbībai. Tas kaitē augstskolu absolventu nodarbināmībai un inovācijai. Jaunuzsāktie īstermiņa augstākās tehniskās izglītības kursi (TeSP) ir radījuši jaunas iespējas sadarbībai starp tehniskajām augstskolām un reģiona ekonomikas dalībniekiem, tomēr universitāšu programmas joprojām nav iekļautas modernizācijas procesā.

               (14)Eiropas pusgada (semestra) kontekstā Komisija ir sagatavojusi vispusīgu izvērtējumu par Portugāles ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2016. gada ziņojumā par Portugāli. Tā ir izvērtējusi arī stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un pēcpasākumus saistībā ar ieteikumiem, kuri Portugālei tika adresēti iepriekšējos gados. Vērtējumā Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to, cik minētās programmas ir nozīmīgas ilgtspējīgai fiskālai un sociālekonomiskai politikai Portugālē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka ir nepieciešams stiprināt ES vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākos valsts mēroga lēmumos. Eiropas pusgada (semestra) ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–5. ieteikumā.

               (15)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  12
                ir atspoguļots galvenokārt tālāk izklāstītajā 1. ieteikumā.

               (16)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas tiek sniegti, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–5. ieteikumā,

               IESAKA Portugālei 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka līdz 2016. gadam tiek noturīgi novērsts pārmērīgais budžeta deficīts un vispārējās valdības deficīts 2016. gadā tiek samazināts līdz 2,3 % no IKP, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus un visu negaidīto papildu peļņu izlietojot budžeta deficīta un parādsaistību samazināšanai. Tas ir atbilstoši strukturālās bilances uzlabojumam 2016. gadā 0,25 % apmērā no IKP. Pēc tam sasniegt ikgadēju fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP 2017. gadā. Līdz 2017. gada februārim veikt vispusīgu pārbaudi par izdevumiem visos valsts pārvaldes līmeņos, kā arī stiprināt kontroli pār izdevumiem, izmaksu lietderību un atbilstošu budžeta plānošanu. Nodrošināt veselības aprūpes sektora ilgtermiņa ilgtspējību, nepieļaujot primārās veselības aprūpes pieejamības mazināšanos. Samazināt pensiju sistēmas atkarību no budžeta līdzekļiem. Līdz 2016. gada beigām pārorientēt pašlaik noritošās valsts kapitālsabiedrību reorganizācijas plānus.

               2.Apspriežoties ar sociālajiem partneriem, nodrošināt, ka minimālā darba samaksa atbilst mērķiem – nodarbinātības un konkurētspējas veicināšanai visās nozarēs.

               3.Nodrošināt, ka iedarbīgi tiek stimulēta ilgstošo bezdarbnieku ekonomiskā aktivitāte, un uzlabot koordināciju starp nodarbinātības dienestu un sociālajiem dienestiem. Stiprināt komercsabiedrībām paredzētos stimulus darbinieku pieņemšanai darbā uz nenoteiktu laiku.

               4.Līdz 2016. gada oktobrim veikt pasākumus, kas kredītiestādēm atvieglotu bilances attīrīšanas veikšanu, un risināt jautājumu par ieņēmumus nenesošu aizdevumu lielo īpatsvaru. Samazināt uzņēmumu ienākuma nodokļa regulējumā pastāvošo labvēlīgo attieksmi pret finansēšanu, izmantojot parādsaistības, un uzlabot finansējuma pieejamību jaunuzņēmumiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem, izmantojot kapitāla tirgu.

               5.Palielināt pārredzamību un efektivitāti publiskajā iepirkumā saistībā ar publiskās un privātās partnerības projektiem un koncesijām. Līdz 2016. gada beigām uzlabot un paātrināt administratīvās un licencēšanas procedūras, paātrināt tiesvedību saistībā ar nodokļu tiesību normu pārkāpumiem un samazināt normatīvajā regulējumā pastāvošos šķēršļus, it īpaši attiecībā uz komercpakalpojumiem. Stimulēt augstskolu un komersantu sadarbību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 342 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 90 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Strukturālā bilance, ko Komisija pārrēķinājusi, balstoties uz stabilitātes programmā iekļauto informāciju un izmantojot vispāratzītu metodiku.

                     (12)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Brisel?, 13.5.2015
            COM(2015) 255 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Dānijas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2015. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Dānijas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2015. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta svarīgākajām jomām, kurās nepieciešama rīcība, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm (2010.–2014. gadam), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido “integrētās pamatnostādnes”, ko dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Dānijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par Dānijas atjaunināto konverģences programmu 2014. gadam.

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pašā dienā Komisija, balstoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā tā noteica Dāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada valsts ziņojumu par Dāniju
                  6
               . Tajā tika novērtēts Dānijas progress, īstenojot valstij adresētos ieteikumus, kas pieņemti 2014. gada 8. jūlijā.

               (7)Dānija 2015. gada 27. martā iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Pašlaik Dānijai piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu. Konverģences programmā 2015. gadam valdība plāno palielināt nominālo deficītu no 1,6 % no IKP 2015. gadā, kad tika gūti ievērojami neplānotie ieņēmumi, līdz 2,6 % no IKP 2016. gadā. Pēc tam valdība plāno samazināt budžeta deficītu, lai 2020. gadā sasniegtu līdzsvarotu budžetu. Saskaņā ar konverģences programmu valdība plāno sasniegt vidējā termiņa mērķi — strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP – sākot no 2016. gada. Saskaņā ar konverģences programmu ir paredzēts, ka valsts parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies no 39,8 % 2015. gadā līdz 36,7 % 2020. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir šo budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, paredzams, ka strukturālā bilance atbildīs vidējā termiņa mērķim 2015. gadā. Tomēr, pamatojoties uz šo prognozi, pastāv risks nelielai novirzei no vidējā termiņa mērķa 2016. gadā, ņemot vērā, ka neto izdevumu pieaugums par 0,3 % no IKP pārsniedz atsauces rādītāju. Lai gan paredzams, ka šī novirze būs īslaicīga, jo neto izdevumu pieaugumu 2016. gadā ietekmēs to vienreizējo pasākumu pakāpeniska izbeigšana, kas saistīti ar pensiju uzkrājumu aplikšanu ar nodokļiem, 2016. gadā var būt vajadzīgi turpmāki pasākumi. Pamatojoties uz konverģences programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Dānija kopumā panāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.

               (9)Pienācīgi kvalificēta darbaspēka pieejamība ilgtermiņā ir ilgtspējīgas izaugsmes priekšnoteikums Dānijā. Īstenojot 2014. gada aktīvā darba tirgus politikas reformu, Dānija ir panākusi progresu, lai uzlabotu to cilvēku nodarbināmību, kuri darba tirgū ir atstumti. Šī reforma ir agrīnā īstenošanas stadijā, un tās rezultāti ir jāuzrauga. Saskaņā ar Carsten-Koch II ekspertu grupas ieteikumiem joprojām ir nepieciešami papildu pasākumi no darba tirgus visvairāk atstumtajiem iedzīvotājiem. Zems izglītības līmenis, ierobežota pieredze darba tirgū, jaunieši un migrantu izcelsme, šķiet, ir galvenie faktori šajā saistībā. Kopumā darba tirgus potenciāls attiecībā uz iedzīvotājiem no migrantu ģimenēm joprojām ir nepietiekami izmantots. Neraugoties uz augstajiem izdevumiem izglītības jomā Dānijā, izglītības rezultāti ir tikai vidēji, jo īpaši skolēniem no migrantu ģimenēm. Pamatizglītības un zemākā līmeņa vidējās izglītības, kā arī profesionālās izglītības un apmācības sistēmu reformas mērķis ir risināt šo problēmu. Lai uzlabotu izglītības rezultātus, ir nepieciešams pilnībā īstenot šīs reformas.

               (10)Uzlabota konkurētspēja ir svarīga, lai stiprinātu ekonomikas atveseļošanos Dānijā. Produktivitātes pieaugums, kas ir būtiski svarīgs šajā saistībā, kopumā pēdējo divu desmitgažu laikā ir bijis vājš un to ir ietekmējuši šķēršļi ienākšanai tirgū un regulatīvais slogs pakalpojumu nozarēs, kas orientētas uz iekšzemes tirgu. Produktivitātes komisija ir noteikusi būvniecības un mazumtirdzniecības nozares kā jomas, kurās varētu uzlabot ražīgumu. Mazumtirdzniecības uzņēmumu noteikumi ir ļoti stingri, un nav veikti nekādi pasākumi to atvieglošanai. Būvniecības nozarei ir raksturīgi stingri būvniecības noteikumi un liels skaits sertifikācijas shēmu. Dānijas valdība 2014. gada novembrī iesniedza stratēģiju par būvniecības nozari. Tajā ir izklāstītas iniciatīvas, piemēram, noteikumu vienkāršošana, būvniecības pieteikumu tehnisko elementu racionalizācija, starptautisko standartu ieviešana, valsts standartu saskaņošana un būvatļauju izsniegšanas laika samazināšana. Tomēr stratēģija vēl ir jāpārvērš konkrētos pasākumos. Joprojām pārklājas atļauju piešķiršanas un sertifikācijas shēmas, kas dažos gadījumos attiecas arī uz pārrobežu pakalpojumu pagaidu sniegšanu. Turklāt citās dalībvalstīs izdotas atļaujas un sertifikāti ne vienmēr tiek ņemti vērā, kad pakalpojumu sniedzēji vēlas sākt uzņēmējdarbību Dānijā.

               (11)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Dānijas ekonomikas politiku un publicējusi to 2015. gada valsts ziņojumā. Tā arī ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī turpmākos pasākumus, kas veikti, ņemot vērā iepriekšējos gados Dānijai sniegtos ieteikumus. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Dānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību stiprināt Eiropas Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, sniedzot ES līmeņa ieguldījumu valstu turpmākajos lēmumos. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. un 2. ieteikumā.

               (12)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Dānijas konverģences programmu, un tās atzinums
                  7
                ir jo īpaši pausts 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Dānijai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.Novērst novirzes no vidējā termiņa mērķa 2016. gadā.

               2.Uzlabot produktivitāti, jo īpaši pakalpojumu nozarēs, kas orientētas uz iekšzemes tirgu, tostarp mazumtirdzniecības un būvniecības jomā. Atvieglot ierobežojumus attiecībā uz mazumtirdzniecības uzņēmumiem un veikt turpmākus pasākumus, lai likvidētu atlikušos šķēršļus, ko rada atļauju piešķiršanas un sertifikācijas shēmas būvniecības nozarē.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2015) 255.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904 final.

                     (6)
                  SWD (2015) 24 final.

                     (7)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 324 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Čehijas Republikas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Čehijas Republikas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Čehijas Republika nebija noteikta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2016. gada ziņojums par Čehijas Republiku
                  6
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Čehijas Republikas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Čehijas Republikas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Čehijas Republika 2016. gada 11. maijā iesniedza savu 2016. gada konverģences programmu un 12. maijā tā iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  7
               .

               (5)Uz Čehijas Republiku pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2016. gada konverģences programmā valdība plāno nelielu nominālās bilances pasliktināšanos līdz -0,6 % no IKP 2016. gadā un stabilizēšanos mērenā līmenī -0,5 % apmērā no IKP, sākot ar 2017. gadu. Budžeta vidēja termiņa mērķis – strukturālais deficīts 1 % apmērā no IKP – arī turpmāk tiks izpildīts visā programmas periodā. Saskaņā ar konverģences programmu ir paredzēts, ka valsts parāda attiecība pret IKP saglabāsies 41,1 % līmenī 2016. gadā un samazināsies līdz 39,3 % 2019. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Pasākumi, kas, sākot no 2017. gada, nepieciešami plānotā deficīta mērķa sasniegšanai, nav pietiekami konkretizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance 2016. gadā būs -0,7 % un 2017. gadā – -0,9 % no IKP, kas pārsniedz vidējā termiņa budžeta mērķi. Iespējamās turpmākās atkāpes būtu jāizvērtē, ņemot vērā prasību saglabāt strukturālo bilanci atbilstoši vidēja termiņa budžeta mērķim. Pamatojoties uz savu konverģences programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata – sagaidāms, ka Čehijas Republika ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Ilgtermiņā attiecībā uz Čehijas Republiku pastāv vidēji fiskālās stabilitātes riski. Tie galvenokārt izriet no tādu valsts izdevumu prognozētās ietekmes, kas saistīti ar novecošanu, galvenokārt veselības aprūpes jomā, kā arī pensiju jomā. Ja tiks īstenoti nesen pieņemtie vai plānotie pasākumi pensiju sistēmas grozīšanai, tas ilgtermiņā izraisīs publisko finanšu stāvokļa pasliktināšanos. Pirmkārt, Čehijas Republikas valdība 2016. gada februārī pieņēma tiesību aktus, ar ko tai tika piešķirtas pilnvaras elastīgāk pielāgot pensiju indeksācijas mehānismu. Otrkārt, tiek apspriesti priekšlikumi ierobežot likumā noteikto pensionēšanās vecumu līdz 65 gadiem un izveidot regulāru pensionēšanās vecuma pārskatīšanas mehānismu. Pašlaik netiek plānots palielināt likumā noteikto zemo pensionēšanās vecuma līmeni. Veselības aprūpes jomā prognozētais ilgtermiņa izdevumu pieaugums arī rada bažas. Veselības aprūpes sistēmas pārvaldības un izmaksu efektivitātes uzlabošana Čehijas Republikā sagādā problēmas, lai gan vairāki pasākumi patlaban ir dažādos īstenošanas posmos. Rādītāji liecina par augstu preču patēriņa un pakalpojumu izmantošanas līmeni un salīdzinoši lielu paļaušanos uz stacionāro aprūpi, kas ir dārgāka nekā ambulatorie pakalpojumi. Šķiet, ka pieejamie medicīniskie dati netiek efektīvi izmantoti, lai plānotu un racionalizētu stacionārās aprūpes iespējas. Stacionārās aprūpes atlīdzināšanas sistēma tiek pārskatīta, jo tai piemīt vairāki trūkumi, piemēram, neliels to slimnīcu skaits, kuras izmanto atsauces likmes aprēķināšanai. Joprojām nav pietiekami izpētītas iespējas stiprināt ambulatorās aprūpes koordinēšanu, uzlabojot ārstu īstenoto “atlases” funkciju un ierobežojot ambulatoro pakalpojumu nevajadzīgu izmantošanu.

               (7)Čehijas Republikas fiskālā sistēma ir viena no vājākajām ES. Valdība 2015. gada februārī apstiprināja reformas paketi galveno trūkumu novēršanai šajā jomā, bet to vēl ir nepieciešams ratificēt parlamentā. Paketes mērķis ir transponēt valsts tiesību aktos Padomes Direktīvu 2011/85/ES par budžeta struktūrām. Ierosinātā reforma paredz stiprināt izdevumu ierobežojumus un tos tieši piesaistīt vidējā termiņa budžeta mērķim. Saskaņā ar reformu valdībai vajadzētu pieņemt budžetu, ar ko nodrošina valsts finanšu ilgtermiņa stabilitāti, un tiktu izveidota neatkarīga fiskālo jautājumu padome nolūkā uzraudzīt valsts finanses un vairot pārredzamību.

               (8)Ieguldījumu līmenis Čehijas Republikā joprojām ir zemāks par vidējo ES rādītāju uz vienu iedzīvotāju, un ieguldījumi ļoti koncentrējas galvaspilsētas reģionā. Administratīvie un regulatīvie šķēršļi joprojām apgrūtina uzņēmējdarbības vides efektivitāti un kavē ieguldījumus. Pastāv īpaši transporta un enerģētikas infrastruktūras projektu īstenošanas kavēkļi. Turklāt ES fondu apgūšana 2007.–2013. gada plānošanas periodā bija lēna, kam par iemeslu galvenokārt bija sarežģītas procedūras, pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumi, nepilnības publiskā iepirkuma procedūrās un vājas to iestāžu administratīvās spējas, kuras iesaistītas projektu īstenošanā. Attiecībā uz transporta infrastruktūru ieguldījumu administratīvie šķēršļi ir ilgstošās procedūras zemes izmantošanas atļauju saņemšanai un kavēšanās, kas izriet no sūdzību procedūrām Pretmonopola birojā. Attiecībā uz energoefektivitāti valsts programmas enerģijas intensitātes samazināšanai ir bijušas sadrumstalotas un neefektīvas. Ir norādes, ka enerģijas ietaupījumu rādītāji neuzlabojas atbilstoši valsts energoefektivitātes rīcības plānam. Attiecībā uz pakalpojumiem ir pierādījumi, ka pastāv regulatīvie ierobežojumi. Tas jo īpaši attiecas uz dažu individuālo profesionālo pakalpojumu nozarēm, attiecībā uz kurām šķēršļi ienākšanai tirgū un darbības uzsākšanai ir augstāki nekā vidēji ES. Kvalitatīvu publisko tiešsaistes pakalpojumu zemais izmantošanas līmenis arī kavē uzņēmējdarbības vides attīstību un atspoguļo piegādes trūkumus. E-pārvaldes pakalpojumu izveidē netiek pilnvērtīgi izmantotas tehnoloģiju iespējas nolūkā uzlabot lietotāja pieredzi, un šo pakalpojumu tehniskās kvalitātes līmenis ir viens no zemākajiem ES. Pieejamie pierādījumi norāda uz to, ka Čehijas Republikā ir salīdzinoši plaši izplatīta krāpšana nodokļu jomā. Šīs problēmas risināšana ir prioritārs jautājums politikas programmā, jo īpaši attiecībā uz PVN. No otras puses, netiek plānoti pasākumi, lai samazinātu salīdzinoši augstās izmaksas, kas saistītas ar nodokļu maksāšanu, vai lai vienkāršotu nodokļu sistēmu. Nodokļu iestāžu piedāvātie pakalpojumi posmā pirms dokumentu iesniegšanas ir ierobežoti. Nodokļu maksātāji nepietiekamā mērā izmanto elektroniskās sistēmas nodokļu deklarāciju iesniegšanai, lai gan ir panākts zināms progress attiecībā uz PVN. Turklāt saskaņā ar jaunākajiem starptautiskajiem ziņojumiem nodokļu iekasēšanas izmaksas ir salīdzinoši augstas. Augstas darba devēju sociālās iemaksas paaugstina jau kopumā augsto darbaspēka nodokļu līmeni, un novirzīšana uz citām jomām, piemēram, uz īpašuma nodokli, ir ierobežota.

               (9)Vairāki rādītāji liecina par būtiskām nepilnībām valsts pārvaldē. Ir gūti zināmi panākumi attiecībā uz leģislatīvu un neleģislatīvu pasākumu pieņemšanu 2015. gada pretkorupcijas plāna ietvaros. Parlaments 2015. gada novembrī apstiprināja Līgumu reģistrācijas likumu. Tā savlaicīga īstenošana un turpmāka attīstība uzlabotu publisko iepirkumu konkursu pārredzamību un izmaksu efektivitāti. Tomēr daži svarīgākie korupcijas apkarošanas tiesību akti, piemēram, grozījumi Likumā par interešu konfliktu un jaunais Likums par politisko partiju finansēšanu, arvien ir procesā. Vairākus pieņemtos pasākumus ir grūti īstenot, un tiem ir ierobežota ietekme, turpretī vairāki plānotie pasākumi ir vairākkārt pārcelti uz nākamā rīcības plāna īstenošanas laiku. Neraugoties uz zināmiem centieniem novērst Čehijas Republikas publiskā iepirkuma sistēmas nepilnības, ir iespējams gūt turpmākus panākumus attiecībā uz konkurenci un tādējādi – lietderīgumu. Tas ir daļēji tāpēc, ka iepirkuma veicējiem trūkst atbilstīgas apmācības un līgumslēgšanas tiesību piešķiršanā nepietiekama uzmanība tiek pievērsta kvalitātes kritērijiem. Publiskais sektors lielā mērā izmanto ārpuskonkurences procedūras, kurām ir ierobežota spēja piesaistīt pretendentus, savukārt apvienoto iepirkumu izmanto reti. Tomēr sagaidāms, ka nesen transponētās publiskā iepirkuma direktīvas par modernizētām publiskā iepirkuma procedūrām īstenošana radīs iespēju ieviest stratēģisku un uz pierādījumiem balstītu publiskā iepirkuma politikas pieeju attiecībā uz profesionalizāciju, publisko iepirkumu apvienošanu, pastiprinātu pievēršanos kvalitātes kritērijiem un iepirkuma veicēju integritāti.

               (10)Pēdējos gados ir ievērojami pieaudzis ieguldījumu līmenis pētniecībā un izstrādē, bet rezultāti joprojām ir vāji, un pastāv bažas par pētniecības un izstrādes infrastruktūras ilgtspēju. Čehijas Republikas pētniecības sistēmā pašlaik tiek īstenotas pamatīgi iekavējušās, taču vērienīgas pārvaldības reformas, jo īpaši attiecībā uz novērtēšanu un finansēšanu. Esošais finansēšanas mehānisms ir sadrumstalots, tas nenodrošina pietiekamu koordināciju starp attiecīgajām struktūrām un skaidru pienākumu un prioritāšu sadalījumu. Tiek izstrādāta visaptveroša pētniecības un izstrādes jomas novērtējuma sistēma, sasaistot to ar finansējumu, bet progress ir lēns. Centieni uzlabot akadēmiskās vides saikni ar darījumu aprindām ir bijuši vāji. Minētā saikne tiek vājināta ar publisko pētniecības iestāžu novērtēšanas sistēmu, kurā netiek ņemts vērā sadarbības līmenis ar uzņēmumiem.

               (11)Parlaments 2016. gada janvārī pieņēma augstākās izglītības reformu. Skolotāja profesijas pievilcība joprojām ir problēma, un uzskata, ka viens no cēloņiem tam ir samērā nelielais atalgojums, tajā pašā laikā skolotāju vidējais vecums palielinās. Lai palielinātu profesijas pievilcību, skolotājiem un pedagoģiskajam personālam tiek izstrādāta jauna karjeras sistēma, taču tās īstenošana ir atlikta. Izglītības rezultāti kopumā ir labi, bet tos spēcīgi ietekmē skolēnu sociālekonomiskais stāvoklis. Nelabvēlīgā situācijā esošo grupu, jo īpaši romu, zemie izglītības rezultāti, viennozīmīgi rada bažas. Aplēses liecina, ka ļoti liela daļa romu tautības bērnu priekšlaicīgi pārtrauc mācības. Daudzi romu bērni saņem izglītību ārpus vispārizglītojošo skolu sistēmas, kā rezultātā viņi saskaras ar zemākiem mācību standartiem nekā pārējo iedzīvotāju bērni. Apmācību iespējas skolotājiem nolūkā palīdzēt risināt minēto jautājumu nav pietiekami attīstītas, un to skolotāju īpatsvars, kas piedalās ar jauktu grupu mācīšanu un iekļaujošu izglītību saistītos profesionālās izaugsmes pasākumos, nav liels. Lai panāktu iekļaujošu izglītību, ir pieņemta virkne tiesisku un administratīvu pasākumu un ir sākta to īstenošana. Sagaidāms, ka tie palīdzēs mazināt plaisu starp romu un pārējo bērnu iegūto izglītības līmeni un panākumiem. Parlaments 2016. gada martā pieņēma grozījumus Izglītības likumā, attiecinot obligāto izglītību arī uz pēdējo pirmsskolas līmeņa izglītības gadu un nodrošinot, ka mazākiem bērniem ir tiesības uz vietu bērnudārzā. Tomēr nevienlīdzība izglītības sistēmā ir šķērslis cilvēkkapitāla kvalitātes uzlabošanai un turpmākajā dzīvē tā kavē darba tirgus rezultātus.

               (12)Darba tirgus situācija Čehijas Republikā ir uzlabojusies, bet turpmāka nodarbinātības līmeņa celšanās būs atkarīga no nepietiekami pārstāvētu grupu lielākas līdzdalības. Tajā skaitā sieviešu ar maziem bērniem, mazkvalificētu darba ņēmēju un romu kopienas pārstāvju. Valsts nodarbinātības dienestu ietekmes spēja apvienojumā ar pienācīgu un pienācīgi mērķorientētu aktīvu darba tirgus politiku un individualizētiem pakalpojumiem veicinātu mazāk aizsargātu iedzīvotāju grupu līdzdalību. Sieviešu, kurām ir mazi bērni, līdzdalību darba tirgū kavē tas, ka pastāvīgi trūkst cenu ziņā pieejamu un kvalitatīvu bērnu aprūpes pakalpojumu, jo īpaši bērniem vecumā līdz trim gadiem, un pārāk maz tiek izmantots elastīgs darbalaika režīms. Lai risinātu jautājumu par trūkstošajiem aprūpes pakalpojumiem, pēdējos gados ir īstenoti daži pasākumi, tomēr ir nepieciešami lielāki centieni.

               (13)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu Čehijas Republikas ekonomikas politikas analīzi un publicēja to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Čehijas Republikai adresētajiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijas Republikā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (14)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu
                  8
                sagaidāms, ka Čehijas Republika ievēros Stabilitātes un izaugsmes paktu,

               AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Veikt pasākumus nolūkā nodrošināt publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā, ņemot vērā nākotnes riskus veselības aprūpes jomā. Pieņemt tiesību aktus nolūkā nostiprināt fiskālo sistēmu.

               2.Samazināt regulatīvos un administratīvos šķēršļus ieguldījumiem, jo īpaši transporta un enerģētikas nozarē, un palielināt e-pārvaldes pakalpojumu pieejamību. Pieņemt atlikušās pretkorupcijas reformas un uzlabot publiskā iepirkuma praksi.

               3.Stiprināt pētniecības un izstrādes sistēmas pārvaldību un veicināt saikni starp augstskolām un uzņēmumiem. Vairot skolotāja profesijas pievilcību un veikt pasākumus nolūkā palielināt nelabvēlīgā situācijā esošu bērnu, tostarp romu, iekļaušanu vispārizglītojošās skolās un pirmsskolas izglītības iestādēs. Novērst šķēršļus, kas kavē nepietiekami pārstāvēto grupu, jo īpaši sieviešu, lielāku līdzdalību darba tirgū.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 324 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2016) 73 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.