title: 2011/644/ES: Padomes Ieteikums ( 2011. gada 15. februāris ) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (desmitais EAF) darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/12

         PADOMES IETEIKUMS
   (2011. gada 15. februāris)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (desmitais EAF) darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā
   (2011/644/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1) un grozīts ar Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā (2) parakstīto nolīgumu,
   ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK–EK Partnerattiecību nolīgumam un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK līguma ceturtā daļa (3) (“Iekšējais nolīgums”), ar ko izveido, cita starpā, desmito Eiropas Attīstības fondu (desmitais EAF), un jo īpaši tā 11. panta 8. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 215/2008 (2008. gada 18. februāris) par Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam (4), un jo īpaši tās 142. līdz 144. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar desmitā EAF darbībām laikposmā līdz 2009. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no astotā, devītā un desmitā Eiropas Attīstības fonda (EAF) (5), attiecībā uz 2009. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 11. panta 8. punktu Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par desmitā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Desmitā EAF darbības 2009. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par desmitā EAF darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā.

      Briselē, 2011. gada 15. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (2)  OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.

      (3)  OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.

      (4)  OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp.

      (5)  OV C 303, 9.11.2010., 243. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Maltas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2016. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/105

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Maltas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2016. gada stabilitātes programmu
   (2016/C 299/25)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Malta nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2016. gada 18.–19. februārī, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma (3). Ņemot vērā to, ka Maltas valūta ir euro un ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Maltai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga minētā ieteikuma īstenošana.

               (2)

               2016. gada ziņojums par Maltu tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Maltas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Maltas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Malta 2016. gada 15. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Uz Maltu pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2016. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances uzlabošanos, tai 2019. gadā radot pārpalikumu 0,1 % apmērā no IKP. Strukturālā bilance pakāpeniski uzlabosies tā, ka Malta līdz 2019. gadam sasniegs vidēja termiņa budžeta mērķi – strukturālā izteiksmē līdzsvarotu budžeta stāvokli. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējā valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā samazināsies līdz 62,6 % un turpinās samazināties līdz 55,5 % 2019. gadā. Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs attiecībā uz 2016. gadu ir ticams, bet 2017.–2019. gadu – piesardzīgs. Tomēr pasākumi, kas nepieciešami, lai veicinātu plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2017. gadu, netika pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv liels risks par būtisku novirzi no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2015. un 2016. gadā, aplūkojot tos kopā, kas būtībā izriet no 2015. gadā pieļautās novirzes, kas jānovērš 2016. gadā, un, ja politika netiks mainīta, arī 2017. gadā. 2015. gadā pieļautā novirze ir daļēji izskaidrojama ar ieguldījumu palielināšanos lielā mērā ārkārtīgi lielā ES līdzekļu apjoma apguves dēļ 2007.–2013. gada plānošanas perioda noslēguma posmā. Lai samazinātu novirzi divos gados – 2015. un 2016. gadā, 2016. gada stabilitātes programmā ir iekļauti papildu pasākumi 2016. gadam, kurus vēl nevarēja iekļaut Komisijas 2016. gada pavasara prognozē. Šo pasākumu mērķis ir samazināt primāros izdevumus (par 0,16 % no IKP), jo īpaši tādās jomās kā darbinieku atalgojums, starppatēriņš un kapitāla pārvedumi. Turklāt ir pārskatīti aprēķini par dažiem ieņēmumu pasākumiem 2016.–2019. gadam, lai atspoguļotu jaunāko informāciju, kā arī 2015. gadam paredzēto pasākumu faktisko ietekmi. Kopā šiem pasākumiem ir neto deficītu samazinoša ietekme 0,2 % apmērā no IKP. Salīdzinot ar Komisijas prognozi, šo pasākumu iekļaušana uzlabotu strukturālos pasākumus, un strukturālās bilances pīlārs norādītu uz zināmu vidējo novirzi divos gados – 2015. un 2016. gadā, savukārt 2017. gadā saglabātos risks par būtisku novirzi. Saskaņā ar prognozēm Malta gan 2016., gan 2017. gadā ievēros parāda samazināšanas robežvērtību. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Malta neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tāpēc, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (6)

               Malta joprojām nav atrisinājusi problēmu saistībā ar publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Galvenais iemesls tam ir ar sabiedrības novecošanu saistīto izmaksu (piemēram, veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izmaksu un pensiju) ietekme uz budžetu. Pensiju sistēmā jārisina divkārša problēma: jāpanāk ilgtspēja un vienlaikus jānodrošina atbilstoši pensiju ienākumi. Pensiju izdevumi 2013. gadā bija 9,6 % no IKP, tātad mazāki par ES vidējo rādītāju, tomēr tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam tie palielināsies līdz 12,8 %, kas būs viens no augstākajiem rādītājiem Savienībā. Valdība 2016. gada martā pieņēma vairākus pasākumus, lai risinātu jautājumus par pensiju sistēmas ilgtspēju un piemērotību, taču ietekme uz budžetu vēl nav novērtēta. Lai uzlabotu sistēmas atbilstību, uz iemaksām balstītā valsts minimālā pensija 2016. gadā turpina palielināties ar mērķi līdz 2027. gadam sasniegt 60 % no vidējiem ienākumiem un paplašināt tās tvērumu. Reformas iedarbīgums būs atkarīgs no vecāka gadagājuma iedzīvotāju grupu nodarbināmības nodrošināšanas. Papildus pensijām tiek prognozēts, ka valsts izdevumi par veselības aprūpi un ilgtermiņa aprūpi palielināsies par attiecīgi 2,1 % un 1,2 % no IKP, kas ir straujāk par ES vidējo rādītāju. Iestādes ir pieņēmušas valsts veselības aizsardzības sistēmu stratēģiju un veic veselības aprūpes izdevumu pārskatīšanu, lai uzlabotu izdevumu efektivitāti. Tomēr ietaupījumi no šiem pasākumiem vēl ir jāiegūst. Ilgtspējai ilgtermiņā nāktu par labu, ja iespējamos ietaupījumus izlietotu, lai risinātu prognozētā izdevumu pieauguma jautājumu.

               (7)

               Lai gan ir veikti ievērojami ieguldījumi, izglītības un apmācības rezultāti joprojām nesasniedz mērķi. Tas ietekmē darbaspēka piedāvājuma kvalitāti un ekonomiski aktīvā darbaspēka līmeni. Maltas darbaspēka iegūtās izglītības līmenis joprojām ir viens no zemākajiem Savienībā. Malta īsteno visaptverošu mūžizglītības stratēģiju, taču dalība mūžizglītības programmās joprojām ir ierobežota, īpaši to iedzīvotāju vidū, kuru iegūtās izglītības līmenis ir zems. Šajā jomā risināmie uzdevumi ietver mērķtiecīgas informācijas kampaņas, apmācības labāku pieejamību un partnerības starp izglītības un apmācības iestādēm un darba devējiem. 2015. gadā tika apstiprināts juridisks paziņojums, ar ko izveido skolotāju pastāvīgas profesionālās attīstības institūtu (Izglītības institūtu). Institūta galvenie mērķi ir šādi: i) nodrošināt skolotājiem viņu ikdienas profesionālās darbības veikšanai vajadzīgās prasmes; ii) būt par centru, kurā pedagogi var tikties un apmainīties ar pieredzi, un iii) veicināt izglītības vadību. Institūts tagad sāk darboties, un ir sagaidāms, ka tas kļūs par skolotāju profesionālās attīstības vajadzību risināšanas galveno virzītājspēku. Šajā jomā panāktais progress būs jāuzrauga.

               (8)

               Neskaitot vienreizējus liela mēroga projektus 2014. un 2015. gadā, ieguldījumi Maltā ir samazinājušies, atspoguļojot strukturālas pārmaiņas ekonomikā un šķēršļus. Tas galvenokārt ir saistīts ar to, ka arvien lielāka nozīme ir mazāk kapitālietilpīgām pakalpojumu nozarēm, kas mazina turpmāku ieguldījumu vajadzības ekonomikā. Tomēr valstī joprojām ir dažas problēmas, kas ietekmē ieguldīšanu, piemēram, nepietiekamas inovācijas spējas, prasmju trūkumi, neefektīva valsts pārvalde un tiesu sistēma, regulējuma radītais slogs un ievērojami satiksmes sastrēgumi.

               (9)

               Transporta un loģistikas infrastruktūra ir viens no lielākajiem šķēršļiem ārvalstu ieguldījumiem. Maltas ekonomikai ir ievērojamas transporta ārējās izmaksas. Tās galvenokārt rodas valsts transporta tīkla neefektīvas izmantošanas dēļ un tādēļ, ka trūkst reālu alternatīvu privāto vieglo automobiļu izmantošanai. Turklāt privāto transportlīdzekļu lielais skaits, piesārņojums un satiksmes sastrēgumi rada sarežģījumus attiecībā uz valsts transporta nozares ilgtspēju. Līdz šim nav īstenota visaptveroša transporta stratēģija, neskatoties uz to, ka valsts transporta stratēģijas un ģenerālplāna izstrāde ir priekšnosacījums, lai piekļūtu Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (2014.–2020. gadam), kurus izmantos, lai līdzfinansētu ieguldījumus transporta nozarē.

               (10)

               Valdība ir veikusi vairākus pasākumus, lai uzlabotu finansējuma pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Šie pasākumi tika pielāgoti mērķim nodrošināt pašu kapitālu un riska kapitālu, kas bija noteikts kā šķērslis pēdējos gados. Turklāt turpmākie pasākumi ietver centrālā kredītu reģistra un attīstības bankas izveidi un Maltas Fondu biržas izveidotu platformu, kas īpaši paredzēta tam, lai palīdzētu MVU piesaistīt finansējumu kapitāla tirgū. Joprojām ir grūtības saistībā ar piekļuvi nebanku instrumentiem, taču MVU Maltā var izmantot labāku finansēšanas vidi nekā MVU daudzās citās ES dalībvalstīs.

               (11)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Maltas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Maltai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Maltā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. un 2. ieteikumā.

               (12)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

         AR ŠO Maltai 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.

               Ņemot vērā lielo risku par būtisku novirzi, sasniegt ikgadējo fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. un 2017. gadā, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus. Pastiprināt pasākumus, lai nodrošinātu publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā.

               2.

               Veikt pasākumus, lai stiprinātu darbaspēka piedāvājumu, jo īpaši veicinot mazkvalificētu personu iesaistīšanos mūžizglītībā.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  OV C 96, 11.3.2016., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007SC0139

Ieteikums Padomes atzinums par atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97  /* SEC/2007/0139 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 7.2.2007SEC(2007) 139 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSpar atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSVispārējs pamatojumsStabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Ungārijas pirmā konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekšminētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.Atjauninātās programmas novērtējuma pamatojumsKomisija ir pārbaudījusi pēdējo Ungārijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 1. decembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek izvērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopoti1.  saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo 10 gadu laikā;2.  apskats par valsts stāvokli saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu (pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra);3.  visjaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par pēdējo konverģences programmas atjauninājumu) un4.  Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu.Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītājiPēdējo 10 gadu laikā Ungārijas tautsaimniecība sasniegusi visumā labus rezultātus, un kopš 2003. gada tās struktūra kļuvusi aizvien līdzsvarotāka. Tomēr nodarbinātība un līdzdalība darba tirgū vēl aizvien ir viena no mazākajām ES, un pēdējo gadu laikā, pateicoties ekspansīvajai fiskālajai politikai, sākusi veidoties nelīdzsvarotība vairākās jomās. Tā kā budžeta deficīts ir ļoti liels un aizvien palielinās, ir ievērojami pieaudzis valsts parāds; ņemot vērā to, kā arī paredzēto ar novecošanos saistīto izdevumu pieaugumu, Ungārijas valsts finanšu ilgtspējība ir būtiski apdraudēta. Augošās algu izmaksas, jo īpaši kopš 2001. gada, sekmēja nodarbinātības stagnāciju. Turklāt ar veicināšanas programmām nav bijis pietiekami, lai rosinātu strādājošos palikt darba tirgū, bet prasmes, ko sniedz izglītības un apmācības sistēma, neatbilst jauno ražošanas struktūru prasībām. Ekspansīvā fiskālā politika arīdzan izspiedusi no aprites privātās investīcijas. Tajā pašā laikā tā sekmēja liela ārējā deficīta saglabāšanos un izraisīja ievērojamu kopējās ārējā parāda nastas pieaugumu. Nesen tam pievienojās arī nenodrošinātas mājsaimniecību saistības ārzemju valūtās, kas palielina valūtas kursu svārstību ietekmi uz tām.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz UngārijuPadome 2005. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, paziņojot, ka Ungārijai ir pārmērīgs budžeta deficīts saskaņā ar 104. panta 6. punktu. Vienlaikus Padome 2004. gada 5. jūlijā saskaņā ar 104. panta 7. punktu pieņēma Ungārijai adresētu ieteikumu, norādot, ka pārmērīgais deficīts jānovērš vēlākais līdz 2008. gadam atbilstīgi valsts 2004. gada maija konverģences programmā paredzētajām korekcijām. Tomēr 2005. gada 18. janvārī, pamatojoties uz 104. panta 8. punktu, Padome nolēma, ka, neraugoties uz dažu pasākumu pieņemšanu, kas mazināja deficītu 2004. un 2005. gadā, Ungārija nav izpildījusi 2004. gada jūlija ieteikumus, jo bija paredzams, ka gan 2004., gan 2005. gada mērķu izpilde ievērojami atpaliek.2005. gada 8. maijā Padome pieņēma vēl vienu ieteikumu, pamatojoties uz 104. punkta 7. punktu, jo Ungārija vēl nav euro zonas dalībniece un tādējādi uz to neattiecas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras turpmākie divi posmi saskaņā ar 104. panta 9. un 11. punktu. Padome Ungārijas iestādēm ieteica, ka „līdz 2005. gada 8. jūlijam efektīvi jārīkojas un jāveic papildu pasākumi, kuri, cik vien iespējams, būtu strukturāli pasākumi, lai sasniegtu atjauninātajā konverģences programmā 2005. gadam noteikto budžeta deficīta mērķi”. Turklāt uz jebkādu nodokļu samazinājumu grafiku un īstenošanu attiecas nosacījums, ka jābūt sasniegtiem tiem deficīta mērķiem, kas noteikti 2004. gada decembrī iesniegtajā konverģences programmas atjauninājumā.2005. gada 8. novembrī Padome, pamatojoties uz 104. panta 8. punktu, otro reizi nolēma, ka Ungārija nav ievērojusi jaunos ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Padome jo īpaši ņēma vērā to, ka netiks sasniegti 2005. un 2006. gadam noteiktie deficīta mērķi (turklāt novirze būs ievērojama) un ka nodokļu samazināšana, sākot ar 2006. gadu, ir pretrunā ar Padomes 2005. gada marta ieteikumu.Padome 2006. gada 10. oktobrī trešo reizi pieņēma Ungārijai adresētu ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu, pagarinot termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai par vienu gadu līdz 2009. gadam — tas šķiet lietderīgi, jo trīs gadu laikā jāveic būtiskas strukturālā deficīta korekcijas, kas pārsniedz 6½ % no IKP. Padome aicināja Ungāriju samazināt deficītu reālistiskā un ilgtspējīgā veidā un nodrošināt, ka valsts kopējā parāda attiecība pastāvīgi samazinās saskaņā ar deficīta samazināšanas daudzgadu plānu, kā to paredz 2006. gada septembrī iesniegtais koriģētais konverģences programmas atjauninājums. Turklāt Ungārija tika aicināta pieņemt un nekavējoties īstenot iecerētās strukturālās reformas, lai nodrošinātu ilglaicīgus valsts finanšu uzlabojumus. Visbeidzot, Ungārijai vajadzēja uzlabot budžeta kontroli, pilnveidojot fiskālos noteikumus, un nostiprināt institucionālo struktūru. Ungārijai noteiktais termiņš, līdz kuram jāveic efektīvi pasākumi, ņemot vērā šos ieteikumus, ir 2007. gada 10. aprīlis. Pēc šā termiņa beigām Komisija izvērtēs Ungārijas iestāžu veiktos pasākumus.Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmuPadome 2006. gada 10. oktobrī pieņēma atzinumu par koriģēto 2006. gada konverģences programmas atjauninājumu laikposmam no 2005. gada līdz 2009. gadam, kas tika sagatavots kā atbilde uz Padomes novērtējumu par 2005. gada decembra atjauninājumu. Padome uzskatīja, ka „plānotais budžeta deficīta samazinājums ir atkarīgs no precīzas iecerēto strukturālo reformu īstenošanas un izdevumu kontroles nodrošinājuma jau programmas sākumposmā, kā arī no Ungārijas valsts finanšu institucionālās struktūras nostiprināšanas — no visiem aspektiem, kam Ungārijas valdībai saskaņā ar Padomes viedokli vajadzētu veltīt vislielākās pūles.” Padomes atzinumā nebija konkrētu ieteikumu politikas veidošanai, jo vienlaikus Padome sagatavoja Ungārijai adresētu ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu (sk. 2.2. sadaļu).Komisijas novērtējums par valsts reformu programmuĪstenošanas ziņojums par Ungārijas valsts reformu programmu tika iesniegts 2006. gada 13. oktobrī kā pārskatīta valsts reformu programma, kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Ungārijas pārskatītajā valsts reformu programmā ietverti tie paši galvenie uzdevumi, kas apzināti 2005. gada valsts reformu programmā, kā arī jaunas prioritātes: enerģija un vide; uzmanība pievērsta arī aktīva darba tirgus politikai; tāpat izklāstīti plāni, lai izveidotu ilgstpējīgu budžeta stāvokli īstermiņā, kas savukārt sekmēs izaugsmi un darbavietu radīšanu vidējā termiņā.Komisijas novērtējums (kas pieņemts kā daļa no tās ikgadējā progresa ziņojuma 2006. gada decembrī [2] ) liecina, ka Ungārija guvusi niecīgas sekmes, īstenojot valsts reformu programmu. Pēc tam, kad bija piedzīvotas nopietnas novirzes budžeta izpildes ziņā, valdībai nācās būtiski pārskatīt savas fiskālās korekcijas, un tika pieņemti un īstenoti fiskālās konsolidācijas pasākumi. Ir īstenotas atsevišķas reformas gan nodarbinātības, gan mikroekonomikas politikas jomās. Tomēr gan šajās jomās, gan makroekonomikas stabilitātes uzlabošanas sfērā darāmā ir vēl daudz vairāk.Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, Ungārijai tika ieteikts veikt pasākumus šādās jomās: reālistisks valsts deficīta attiecības un kopējā parāda attiecības samazinājums; valsts pārvaldes, veselības aprūpes, pensiju un izglītības sistēmas reforma; aktīva darba tirgus politika un papildu stimuli nodarbinātībai; vienlīdzīga piekļuve kvalitatīvai izglītībai un izglītības un apmācības sistēmu elastīgums.Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskās prognozes programmas pamatā ir reālistiskas; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; izvērtējot korekcijas, kas vērstas uz VTM sasniegšanu — vai korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, balstoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamā produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju, kura vērsta izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |-  IeteikumsPADOMES ATZINUMSpar atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu [5] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.5.  Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Ungārijas konverģences programmu laikposmam no 2006. gada līdz 2010. gadam.6.  Programmas makroekonomiskajā scenārijā paredzēts, ka 2007. un 2008. gadā ekonomiskā aktivitāte pazemināsies fiskālās konsolidācijas pasākumu dēļ, taču 2009. gadā tiks sasniegta tāds pats izaugsmes temps kā pirms konsolidācijas. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, šķiet visnotaļ reālistisks vai pat nedaudz piesardzīgs attiecībā uz laika posmu līdz 2008. gadam, taču attiecībā uz pēdējiem programmas gadiem tas šķiet diezgan optimistisks. Programmā prognozēts, ka 2007. gadā inflācija pieaugs, bet pēc tam strauji samazināsies; tomēr prognozes par inflācijas dinamiku visā programmas periodā ir visnotaļ optimistiskas.7.  Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē lēsts, ka 2006. gadā valsts budžeta deficīts ir 10,1 % no IKP, kas atbilst pārskatītajam mērķim 2006. gada septembra atjauninājumā[6]; salīdzinājumam — konverģences programmas 2005. gada decembra atjauninājumā paredzētais mērķis ir 6,1% no IKP. Pārsniegums, salīdzinot ar sākotnēji paredzēto deficītu, radies galvenokārt tikai izdevumu dēļ (aptuveni 5 % no IKP), ko lielākoties veido centrālo budžeta institūciju darbības izmaksas, pensiju un veselības aprūpes izdevumi un pašvaldību investīcijas. Tas arī atspoguļo autoceļu būves investīciju iekļaušanu kopējos valsts izdevumos (1,1 % no IKP). 2006. gada vasarā pieņemto budžeta korekciju paketi 1½ % apmērā no IKP veido pasākumi ieņēmumu palielināšanai un daži tūlītēji veselības aprūpes tēriņu, gāzes cenu subsīdiju un valsts pārvaldes izdevumu samazinājumi. Paredzams, ka šie pasākumiem (izņemot pilnīgu atsacīšanos no vispārējās budžeta rezerves 0,3 % apmērā no IKP) būs ievērojama ietekme arī 2007. gadā un vēlāk.8.  Galvenais atjauninājuma mērķis ir līdz 2009. gadam novērst pārmērīgo budžeta deficītu (samazinot deficītu no 10,1 % no IKP 2006. gadā līdz 3,2 % no IKP 2009. gadā[7]) atbilstīgi 2006. gada septembra atjauninājumam, lai gan makroekonomiskais scenārijs kopumā nav mainījies, un 2010. gadā veikt turpmākus samazinājumus. Primārā bilance jāuzlabo tādā pašā mērā. Plānotā korekcija paredzēta perioda sākumposmā, un gandrīz pusi no deficīta attiecības samazinājuma iecerēts panākt 2007. gadā. Plānoto nominālo korekciju programmas periodā paredzēts panākt, palielinot ieņēmumu attiecību pret IKP par gandrīz 1 procentu punktu un samazinot izdevumu attiecību pret IKP par 6,5 procentu punktiem. Sākotnējo nodokļu sloga palielinājumu 2007. gadā par 1,6 procentu punktiem no IKP pakāpeniski aizstāj ar pasākumiem, kas saistīti ar izdevumiem. Papildus izdevumu samazināšanai un budžeta iesaldēšanai, kas aizsākta kopš 2006. gada vasaras, iestādes sākušas pastiprināt izdevumu kontroli un uzlabot ar valsts finansēm saistītos institucionālos aspektus. Turklāt programmā izklāstīts plāns plaši strukturālai reformai, kuras mērķis ir nodrošināt deficīta mērķu sasniegšanu, jo īpaši programmas beigu posmā.9.  Tiek plānots, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, uzlabosies no 9¾ % no IKP 2006. gadā līdz 3 % programmas perioda beigās. Programmā noteiktais vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli ir strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP, taču programmā nav paredzēts to sasniegt programmas periodā. Salīdzinot ar iepriekšējo programmas atjauninājumu, kurā VTM bija strukturālais deficīts 0,5 % līdz 1 % apmērā no IKP, tas ir grūtāk sasniedzams mērķis. VTM adekvāti atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā. Tā kā vidējā termiņa mērķis ir augstāks par minimālo kritēriju (noteiktais strukturālais deficīts apmēram 1½ % no IKP), to sasniedzot, tiks nodrošināta drošības rezerve pret pārmērīga deficīta rašanos.10.  Budžeta rezultāti varētu būt sliktāki, nekā plānots programmā, jo īpaši, sākot ar 2008. gadu. Deficīta virzību apdraudošie riski, kas izriet no makroekonomiskajām prognozēm, ir kopumā līdzsvaroti attiecībā uz laika posmu līdz 2008. gadam, savukārt par prognozēto zemāks IKP pieaugums programmas pēdējos gados varētu izraisīt lielāku deficītu. Lai gan 2007. gada budžetā iekļauti īstermiņa izdevumu samazinājumi un īslaicīga budžeta iesaldēšana saskaņā ar plānu, vēl aizvien pastāv zināmas neskaidrības par efektīvu izdevumu iesaldēšanu (jo īpaši tāpēc, ka līdzīgi kontroles pasākumi 2004.–2006. gadā bija nesekmīgi). Vēl jāpārbauda, cik efektīvi ir jaunie fiskālie noteikumi un sākotnējie pasākumi, kas veikti, lai izveidotu daudzgadēju budžeta struktūru un mainītu regulāru izdevumu pārtēriņu tendenci. Valdība ir pieņēmusi lēmumus par vairākiem pasākumiem, kas jāīsteno, lai reformētu valsts pārvaldes, veselības aprūpes, pensiju, cenu subsīdiju un izglītības sistēmas. Pamatojoties uz šiem pasākumiem, budžeta rezultāti varētu būt tuvāki 2007. un 2008. gadam noteiktajiem deficīta mērķiem, nekā plānots Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē. Tomēr pilnībā jāprecizē un jāīsteno atlikušie strukturālo reformu pasākumi, kas vajadzīgi, lai aizstātu tos izdevumu ierobežošanas pasākumus, kuru darbība beidzas 2008. gada beigās. Turklāt pagātnes pieredze liecina, ka pastāv risks, ka programmas pēdējos gados budžeta uzraudzībā pavājināsies vēlēšanu cikla dēļ. Visbeidzot, ja sabiedriskā transporta uzņēmumu pārstrukturizācijas plāni nedos gaidītos rezultātus, uzņēmumu uzkrātie zaudējumi var īslaicīgi palielināt deficītu.11.  Ņemot vērā riska novērtējumu, kopumā šķiet, ka programmā izklāstītais budžeta stāvoklis ir tāds, lai saskaņā ar Padomes ieteikumu varētu novērst pārmērīgo deficītu līdz 2009. gadam, ar nosacījumu, ka budžeta stratēģija tiek pilnībā īstenota. Tas jo īpaši attiecas uz to konsolidācijas pasākumu pilnīgu īstenošanu, kas minēti 2007. gada budžetā un jaunajā programmā, ka arī uz papildus strukturālo reformu pasākumu precizēšanu un savlaicīgu pieņemšanu. 2010. gadā, kad būs novērsts pārmērīgais budžeta deficīts, būtu jāpaātrina virzība uz programmā minēto VTM. Tas būtu arī pirmais solis ceļā uz pietiekamu drošības rezervi, lai netiktu pārkāpta deficīta robeža — 3 % no IKP — parastu makroekonomisko svārstību gadījumā, kādas patlaban nav.12.  Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā sasniedza 67½ % no IKP, kas ir vairāk nekā Līgumā paredzētā atsauces vērtība — 60% no IKP. Programmā prognozēts, ka parāda attiecība 2008. gadā pieaugs līdz 71¼ %. Paredzams, ka pēc 2008. gada tā atkal samazināsies un 2010. gadā būs tikai 67½ %. Domājams, ka parāda attiecības dinamika būs mazāk labvēlīga, nekā prognozēts programmā, ņemot vērā iepriekš minētos riskus, kas apdraud budžeta mērķu sasniegšanu. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, šķiet, ka parāda attiecība pietiekami nesamazināsies un netuvosies salīdzināmajai vērtībai līdz pat programmas perioda beigām.13.  Turklāt iedzīvotāju novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu Ungārijā ir krietni lielāka nekā vidēji ES — to ievērojami iespaido fakts, ka ilgtermiņā būtiski pieaugs pensiju izdevumi kā daļa no IKP. Lai gan ir sperti pirmie nozīmīgie soļi, tikai pilnībā īstenojot turpmākos reformu pasākumus, kuru mērķis ir ierobežot prognozēto ar novecošanu saistīto izdevumu pieaugumu, kā plānots programmā, tiktu mazināts apdraudējumus valsts finanšu ilgtspējībai. Turklāt, kas daudz svarīgāk, sākotnējais nelabvēlīgais budžeta stāvoklis, kas ir ievērojami sliktāks nekā 2005. gadā, apdraud valsts finanšu ilgtspējību, pat neņemot vērā sabiedrības novecošanās ilglaicīgo ietekmi uz budžetu. Arī pašreizējais kopējā parāda līmenis pārsniedz Līguma atsauces vērtību. Turpmāka budžeta konsolidācija saskaņā ar plānu palīdzētu mazināt apdraudējumu valsts finanšu ilgtspējībai. Kopumā šķiet, ka Ungārijas valsts finanšu ilgtspējību apdraud liels risks.14.  Konverģences programmā ietverts kvalitatīvais novērtējums par 2006. gada oktobra Ungārijas pārskatītās valsts reformu programmas kopējo ietekmi atbilstīgi vispārējai vidēja termiņa stratēģijai. Turklāt tajā ir sniegta zināma informācija par tiešām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem saistībā ar galvenajām reformām, kas paredzētas valsts reformu programmā, tomēr budžeta prognozēs nav skaidri ņemta vērā visa valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekme uz valsts finansēm. Konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā, liekas, atbilst valsts reformu programmā minētajiem pasākumiem. Konkrēti, konverģences programmā izklāstītie strukturālo reformu plāni un nesen pieņemtie pasākumi pilnībā atbilst valsts reformu programmā sniegtajam reformu plānam, jo īpaši attiecībā uz reformu pasākumiem, kas pieņemti tādās jomās kā valsts pārvalde, veselības aprūpe, pensijas, izglītība un vairākas subsīdiju sistēmas.15.  Programmas budžeta stratēģija kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs periodam no 2005. līdz 2008. gadam.16.  Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmām, programmā sniegti visi obligātie un lielākā daļa fakultatīvo datu[8].Kopumā var secināt, ka programmā plānots samazināt pēdējo gadu lielo deficītu, veicot korekcijas programmas sākumposmā, un ka programma visā visumā atbilst vajadzībai novērst pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2009. gadam, kas ir Padomes noteiktais termiņš. Kopš 2006. gada vasaras ir veikti vairāki pasākumi ieņēmumu palielināšanai un izdevumu ierobežošanai, kā arī īstenoti valsts pārvaldes, veselības aprūpes, pensiju un izglītības reformas sākotnējie pasākumi. Tomēr deficīta un parāda mērķu sasniegšana ir apdraudēta, jo īpaši sākot ar 2008. gadu.Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu un 2006. gada 10. oktobra ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Ungārija tiek aicinātai) precīzi īstenot 2007. gada budžetu un veikt atbilstīgus pasākumus, lai līdz 2009. gadam novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, ja vajadzīgs, veicot papildu pasākumus, un nodrošināt, ka parāda attiecība pret IKP tiktu būtiski samazināta, vēlams, jau pirms 2009. gada;ii) uzlabot budžeta kontroli, pilnveidojot fiskālos noteikumus un nostiprinot valsts finanšu institucionālo struktūru, balstoties uz pirmajiem pasākumiem, kas veikti 2007. gada budžetā;iii) ilglaicīgi ierobežot izdevumus, pieņemot un nekavējoties īstenojot izsludināto valsts pārvaldes un veselības aprūpes sistēmas vienkāršošanu, kā arī paredzēto izglītības sistēmas reformu;iv) ņemot vērā parāda līmeni un ar novecošanos saistīto izdevumu pieaugumu, uzlabot valsts finanšu ilglaicīgo ilgtspējību, nodrošinot sekmīgu virzību uz VTM sasniegšanu un veicot papildu pensiju sistēmas reformu pasākumus, kā paziņots.Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reālais IKP (izmaiņas %) | KP 2006. g. dec. | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |COM 2006. g. nov. | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept. | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | n.p. |KP 2005. g. dec. | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | n.p. | n.p. |SPCI inflācija (%) | KP 2006. g. dec. | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |COM 2006. g. nov. | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept. | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | n.p. |KP 2005. gada dec. | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | n.p. | n.p. |Ražošanas apjoma starpība (% no potenciālā IKP) | KP 2006. g. dec.1 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |COM 2006. g. nov.5 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept.1 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | n.p. |KP 2005. gada dec.1 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | n.p. | n.p. |Valsts bilance(% no IKP) | KP 2006. g. dec. | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |COM 2006. g. nov. | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept. | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | n.p. |KP 2005. gada dec.6 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | n.p. | n.p. |Primārā bilance(% no IKP) | KP 2006. g. dec. | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |COM 2006. g. nov. | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept. | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | n.p. |KP 2005. gada dec.6 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | n.p. | n.p. |Cikliski koriģētā bilance(% no IKP) | KP 2006. g. dec.1 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |COM 2006. g. nov. | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept.1 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | n.p. |KP 2005. gada dec. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |Strukturālā bilance(% no IKP)² | KP 2006. g. dec.3 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |COM 2006. g. nov.4 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept. | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | n.p. |KP 2005. gada dec. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |Valsts kopējais parāds(% no IKP) | KP 2006. g. dec. | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |COM 2006. g. nov. | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | n.p. | n.p. |KP 2006. g. sept. | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | n.p. |KP 2005. gada dec.6 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | n.p. | n.p. |Piezīmes: |1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. |² Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. |3Vienreizējie un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,7% no IKP 2006. gadā, 1,0 % no IKP 2007.gadā , 0,1% un 2008. gadā, visi samazina deficītu). |4Dati no Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes par vienreizējiem un citiem pagaidu pasākumiem (0,4% no IKP 2005. gadā, samazina deficītu; 0,3% 2006. gadā, 0,9 % no IKP 2007. gadā un 0,3 % no IKP 2008. gadā; visi palielina deficītu). |5Pamatojoties uz attiecīgi 3,7%, 3,6%, 3,4% un 3,2% lēsto potenciālo pieaugumu 2005. – 2008. gadā. 6 Salīdzināmības labad budžeta skaitļi 2005. gada decembra konverģences programmā tika koriģēti, lai ietvertu ar pensiju reformu saistītās izmaksas. |Avoti: |Konverģences programma (KP). Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.[3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.), „The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy Nr. 4/2006.[4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Savā atzinumā par 2005. gada decembra konverģences programmas atjauninājumu Padome uzskatīja, ka plānotais izdevumu samazinājums 7,5 % apmērā no IKP nav pamatots ar konkrētiem pasākumiem. Tāpēc tā aicināja Ungāriju ,līdz 2006. gada 1. septembrim iesniegt koriģētu atjauninātu konverģences programmu, kurā būtu paredzēti konkrēti un strukturēti pasākumi, kas pilnīgi saskanētu ar tās vidējā termiņa korekcijas plānu. Atbilstīgi šim lūgumam Ungārija 2006. gada 1. septembrī Padomei un Komisijai iesniedza koriģētu konverģences programmu.[7] Plānotais deficīts 2009. gadā — 3,2% no IKP — vēl aizvien pārsniegtu Līgumā noteikto robežlīmeni — 3 %. Programmā tiek pieņemts, ka Padome un Komisija ņems vērā, ka 20 % no ikgadējā sloga uz budžetu rada pensiju reforma (paredzams, ka minētajā gadā ar to saistītie izdevumi būs 0,3 % no IKP), pieņemot lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta procedūras atcelšanu attiecībā uz Ungāriju (saskaņā ar grozītās Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/94 2. panta 7. punktu, kurā noteikts, ka, ja valsts deficīts „... ja deficīts ir būtiski un pakāpeniski samazinājies un sasniedzis līmeni, kas tuvs salīdzināmajai vērtībai ”, Padomei un Komisijai jāņem vērā pensiju reformas lineāri regresīvās neto izmaksas, kas ietver pilnībā finansētu pensiju līmeni, un rīcības kodeksa īstenošanas noteikumus).[8] Konkrēti, trūkst datu par valsts izdevumiem pa funkcijām un nostrādātajām stundām, valsts finanšu aktīviem un finanšu parādu, kā arī dažu datu par valsts finanšu ilglaicīgo ilgtspējību.


				|

		52012PC0146

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS, ar ko izraugās Eiropas Kultūras galvaspilsētu 2016. gadam Spānijā un Polijā /* COM/2012/0146 final */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
24. oktobra Lēmumā 1622/2006/EK, ar ko nosaka Kopienas
rīcību pasākumam Eiropas Kultūras galvaspilsēta no
2007. līdz 2019. gadam[1],
ir paredzēts, kādā kārtībā izrauga Eiropas
Kultūras galvaspilsētas. Saskaņā ar šā lēmuma
2. pantu, sākot no 2009. gada, divu dalībvalstu divas
pilsētas izraudzīs par Eiropas Kultūras
galvaspilsētām, ievērojot hronoloģisko secību, kas
paredzēta minētā lēmuma pielikumā. Spānija un
Polija ir pilnvarotas vadīt šo pasākumu 2016. gadā.
No 2016. gada Eiropas Kultūru
galvaspilsētu izvirza, ievērojot šādu procedūru.
Katra attiecīgā dalībvalsts
publicē uzaicinājumu iesniegt pieteikumus ne vēlāk kā
sešus gadus pirms minētā pasākuma. Atlases žūrijā ir
13 neatkarīgi eksperti kultūras jomā, un tā
pulcējas uz priekšatlases sanāksmi ne vēlāk kā piecus
gadus pirms pasākuma. Tā izvērtē saņemtos pieteikumus,
izmantojot Lēmuma 1622/2006/EK 4. pantā noteiktos
kritērijus, un vienojas par to kandidātpilsētu sarakstu, kuru
kandidatūras jāizskata sīkāk pēc pieteikuma
papildināšanas.
Deviņus mēnešu pēc
priekšatlases sanāksmes katra attiecīgā dalībvalsts sasauc
atlases žūrijas sanāksmi, lai izraudzītos finālistus.
Pēc priekšatlasi izturējušo pilsētu pamatīgas izvērtēšanas,
pamatojoties uz pasākumam noteiktajiem kritērijiem, žūrija
sniedz ieteikumu par vienu pilsētu no katras iesaistītās
dalībvalsts.
Pamatojoties uz minētajiem ieteikumiem,
abas dalībvalstis katra izvirza vienu pilsētu par Eiropas
Kultūras galvaspilsētu un dara to zināmu Eiropas Parlamentam,
Padomei, Komisijai un Reģionu komitejai ne vēlāk kā
četrus gadus pirms plānotā notikuma sākuma.
Eiropas Parlaments var sniegt Komisijai
atzinumu par kandidātpilsētām ne vēlāk kā
trīs mēnešus pēc informācijas saņemšanas.
Padome, rīkojoties saskaņā ar
Komisijas ieteikumu, oficiāli izrauga attiecīgās pilsētas
par tā gada Kultūras galvaspilsētām, kuram tās
izvirzītas.
Pēc abiem iepriekš aprakstītajiem
atlases posmiem žūrija attiecīgi 2011. gada jūnija
ziņojumā sniedza ieteikumu, lai 2016. gada pasākums
noritētu Donostija-Sansebastjanā (Donostia-San Sebastián)
(Spānija) un Vroclavā (Wrocław) (Polija). Abas
dalībvalstis līdz 2011. gada rudenim informēja Eiropas
Parlamentu, Padomi, Komisiju un Reģionu komiteju par šo ieteikumu.
Eiropas Parlaments nosūtīja savu
labvēlīgo atzinumu Komisijai 2011. gada decembra beigās.
Tāpēc Komisija saskaņā ar
Lēmuma Nr. 1622/2006/EK 9. panta 3. punktu iesniedz Padomei
pielikumā pievienoto ieteikumu oficiāli izraudzīt
Donostija-Sansebastjanu (Donostia-San Sebastián) un
Vroclavu (Wrocław) par 2016. gada Eiropas Kultūras
galvaspilsētām.
Ieteikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko izraugās Eiropas Kultūras
galvaspilsētu 2016. gadam Spānijā un Polijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmumu Nr. 1622/2006/EK,
ar ko nosaka Kopienas rīcību pasākumam "Eiropas
Kultūras galvaspilsēta" no 2007. līdz 2019. gadam[2], un jo īpaši tā 9.
panta 3. punktu,
ņemot
vērā Komisijas 2012. gada ---------------- ieteikumu,
ņemot
vērā atlases žūrijas 2011. gada jūnija ziņojumus par
Eiropas Kultūras galvaspilsētas atlases procesu attiecīgi
Spānijā un Polijā,
tā kā:
Ņemot
vērā, ka Lēmuma Nr. 1622/2006/EK 4. pantā
minētie kritēriji ir pilnībā izpildīti,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Donostija-Sansebastjana (Donostia-San
Sebastián) un Vroclava (Wrocław) tiek
izraudzītas par 2016. gada Eiropas Kultūras
galvaspilsētām Spānijā un Polijā.
2. pants
Šis lēmums
stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā ―
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp.
[2]               OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp.


				|

		52012DC0322

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Nīderlandes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam /* COM/2012/0322 final */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Nīderlandes 2012. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes stabilitātes
programmu 2012.–2015. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo
īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”,
kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un
Savienības vispārējām ekonomikas politikas
pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[4], kas
kopā veido ,,integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis
tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)       Padome 2011. gada
12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Nīderlandes 2011. gada
valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par atjaunināto
Nīderlandes stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam.
(4)       Komisija 2011. gada
23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes
pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante
un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju „Eiropa 2020”. Komisija, balstoties uz
Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada
14. februārī pieņēma brīdinājuma
mehānisma ziņojumu[5],
kurā tā neidentificēja Nīderlandi kā vienu no
dalībvalstīm, par kurām būtu jāizstrādā
padziļināts pārskats.
(5)       Eiropadome 2012. gada
2. martā apstiprināja prioritātes finanšu stabilitātes
un fiskālās konsolidācijas nodrošināšanai un
rīcību izaugsmes palielināšanai. Tā uzsvēra
nepieciešamību turpināt diferencētu un uz izaugsmi vērstu
fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālu ekonomikas
kreditēšanu, veicināt izaugsmi un konkurētspēju,
risināt problēmas, kas saistītas ar bezdarbu un krīzes
sociālajām sekām, kā arī modernizēt publisko
pārvaldi.
(6)       Eiropadome 2012. gada 2.
martā aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā
"Euro plus", laikus nākt klajā ar savām
saistībām, lai tās varētu ietvert stabilitātes vai
konverģences programmās un valsts reformu programmās.
(7)       Nīderlande 2012. gada
27. aprīlī iesniedza savu 2012. gada stabilitātes programmu, kas
attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2015. gadam, un 2012. gada valsts
reformu programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai
ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(8)       Balstoties uz 2012. gada
stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas
scenārijs, kas ir programmā iekļauto budžeta prognožu
pamatā, ir optimistisks. Stabilitātes programmā 2013. gadam
ir plānota ekonomikas izaugsme par 1¼ %, neņemot vērā
papildu konsolidācijas pasākumu negatīvo ietekmi uz izaugsmi,
kamēr Komisija, balstoties uz to pašu scenāriju, kurā nav
paredzētas politikas izmaiņas, prognozē zemāku izaugsmes
rādītāju 0,7 % apmērā. Programmā noteiktais
mērķis ir izpildīt Padomes ieteikumus par
pārmērīga deficīta novēršanu un censties turpmāk
uzlabot budžeta stāvokli, lai to tuvinātu vidēja termiņa
budžeta mērķim (VTM), piemērojot strukturālos
pasākumus vismaz 0,5 % apmērā gadā. Programma
pamatā ir vērsta uz vispārējās valdības budžeta
deficītu 3 % apmērā no IKP 2013. gadā, un
tajā ir apstiprināts iepriekšējais strukturālā
deficīta VTM 0,5 % apmērā no IKP, kas pienācīgi
atspoguļo Stabiltātes un izaugsmes pakta prasības. Gada
vidējie fiskālie pasākumi 0,75 % apmērā no IKP
laikposmā no 2010. līdz 2013. gadam, pamatojoties uz
(pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci[6], atbilst
strukturālajiem pasākumiem ¾ % apmērā no IKP, kā
paredzēts Padomes ieteikumos. Tā kā programmā nav
paredzēti budžeta mērķi laikposmam pēc 2013. gada, nav
iespējams izvērtēt budžeta korekcijas ilgtspējību
2013. gadā un virzību uz VTM attālākos gados, tostarp
atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu
kritērijam. Programmas darbības laikā budžeta prognozes ir
pakļautas riskiem saistībā ar to īstenošanu. Tas attiecas
ne tikai uz nesen paziņotajiem konsolidācijas pasākumiem, bet
arī uz dažu pasākumu, par kuriem iepriekš bija vienojusies
aizejošā valdība, īstenošanu. Turklāt valdības
2012. gada aprīlī ierosinātie papildu pasākumi un to
ietekme uz budžetu nav pietiekami precizēti un izteikti skaitļos.
Budžeta korekciju pamatā līdz šim ir bijuši galvenokārt izdevumu
samazinājumi, kas arī atstāj ietekmi uz izaugsmi veicinošiem
izdevumiem. Saskaņā ar 2012. gada stabilitātes programmu ir
sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP 2012. gadā
vēl ievērojami paaugstināties, sasniedzot 70,2 % no IKP, un
2013. gadā mazliet pieaugs – līdz 70,7 %, ņemot
vērā papildu konsolidācijas pasākumu ietekmi. Tādējādi
ir plānots, ka parāda attiecība paliks ievērojami virs
60 % atsauces vērtības. Programmā nav precizēti
mērķi attiecībā uz parādu 2014. un
2015. gadā, tādēļ nav iespējams sniegt
izvērtējumu tam, kā pēc 2013. gada tiks ievērots
Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais parāda
samazināšanas kritērijs.
(9)       Sociālie partneri un Nīderlandes
valdība 2011. gada septembrī panāca visaptverošu vienošanos
par pensiju reformu, un valdība iesniedza plānus paaugstināt
likumā noteikto pensijas vecumu līdz 66 gadiem
2019. gadā un līdz 67 gadiem 2024. gadā. Pēc
tam likumā noteiktais pensijas vecums tiks sasaistīts ar paredzamo
mūža ilgumu. Darba tirgus pasākumi atbalstītu atbilstošo
faktiskā pensionēšanās vecuma palielinājumu.
Saskaņā ar valdības vienošanos pensiju reformas mērķis
ir nodrošināt, ka izmaksas un risks otrajā pensiju līmenī
piemēroti un ilgtspējīgi tiek sadalīts paaudžu vidū un
starp tām. Ilgtermiņa aprūpes jomā Nīderlandes
valdība ir iesniegusi reformas projektu. Būs nepieciešami
turpmāki konkrēti pasākumi, lai palīdzētu
samazināt finansiālo slogu, ko izraisa sabiedrības
novecošanās Nīderlandē.
(10)     Ir samazināti fiskālie
šķēršļi personām, kuras ir otrie pelnītāji
mājsaimniecībā, tomēr tas vēl nav izdarīts
pietiekamā apmērā. Atlikušo šķēršļu
likvidēšana vēl vairāk palielinātu darbaspēka
piedāvājumu un padarītu efektīvāku
cilvēkkapitāla sadali. Ir jāuzlabo mazaizsargāto
iedzīvotāju integrācija darba tirgū.
(11)     Uzņēmumu politikas
jomā ir apstiprinātas svarīgāko nozaru darba
kārtības, un starp valdību un nozaru pārstāvjiem ir
parakstīti nozaru ,,inovācijas līgumi”. Atbalsts privāti
finansētai pētniecībai ir palielināts, ieviešot RDA+
nodokļu atskaitīšanas shēmu, kas veido daļu no stimuliem,
kuru nolūks ir vēl vairāk veicināt inovāciju,
privāto pētniecību un izstrādi un ciešākas saites
starp zinātnes nozari un uzņēmumiem. Tomēr
koncentrēšanās uz svarīgākajām nozarēm nedrīkstētu
nedz notikt uz fundamentālo pētījumu rēķina, nedz
izslēgt inovatīvus uzņēmumus, kas nepieder šīm
svarīgākajām nozarēm.
(12)     Pēdējos
četrdesmit gados Nīderlandes mājokļu tirgū ir
izveidojušies strukturāli kropļojumi. Pastāvīgi ierobežots
piedāvājums un nodokļu atvieglojumi mājokļu
iegādei (jo īpaši hipotēkas procentu atskaitīšanas
tiesības, kas ir labvēlīgas mājsaimniecībām ar
lielākiem ienākumiem) ir izraisījuši nekustamā īpašuma
tirgū neefektīvu kapitāla sadali. Īres tirgū, kur ir
ļoti liels sociālo mājokļu segments, sociālā
politika un īres līmeņa un īres paaugstinājumu
ierobežojumi ir izraisījuši ļoti neelastīgu īres
mājokļu piedāvājumu. Veicot grozījumus labvēlīgajā
nodokļu režīmā, ko piemēro mājokļu iegādei,
tiktu veicināta strukturālo kropļojumu mazināšana
Nīderlandes mājokļu tirgū.
(13)     Nīderlande ir
uzņēmusies vairākas saistības pakta ,,Euro plus”
ietvaros. Šīs saistības un 2011. gadā iesniegto
saistību īstenošana attiecas uz nodarbinātības
veicināšanu, konkurētspējas uzlabošanu, finansiālās stabilitātes
palielināšanu un publisko finanšu ilgtspējas pastiprināšanu.
Komisija ir izvērtējusi to saistību īstenošanu, ko
Nīderlande uzņēmās saskaņā ar paktu
,,Euro plus”. Ieteikumos ir ņemti vērā šā
izvērtējuma rezultāti.
(14)     Komisija Eiropas pusgada kontekstā
ir veikusi visaptverošu Nīderlandes ekonomikas politikas analīzi.
Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu
programmu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to
lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Nīderlandē, bet
arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības
vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas
panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES
līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi Eiropas pusgada ietvaros ir
atspoguļoti 1.–5. ieteikumā turpmāk.
(15)     Ņemot vērā šo
novērtējumu, Padome ir izskatījusi Nīderlandes 2012. gada
stabilitātes programmu, un tās atzinums[7] ir
īpaši atspoguļots turpmāk izklāstītā ieteikuma
1. punktā.
IESAKA Nīderlandei laikposmā
no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.
1.           Nodrošināt virzību
uz laikus īstenotu un noturīgu pārmērīga deficīta
novēršanu. Šajā nolūkā pilnībā, kā
paredzēts, īstenot budžeta stratēģiju 2012. gadam.
Precizēt pasākumus, kas nepieciešami 2013. gada budžeta
īstenošanai, lai nodrošinātu strukturālās korekcijas
centienus, kas precizēti Padomes ieteikumos saskaņā ar
pārmērīga deficīta procedūru. Pēc tam
nodrošināt pienācīgus strukturālās korekcijas
centienus, lai panāktu pietiekamu virzību uz vidēja termiņa
budžeta mērķi (VTM), tostarp izdevumu kritērija izpildi, un
nodrošināt pietiekamu virzību uz atbilstību parāda
samazināšanas kritērijam, vienlaicīgi saudzējot izdevumus
jomās, kas tieši attiecas uz izaugsmi, kā, piemēram,
pētniecība un inovācija, izglītība un
apmācība. Tālab pēc jaunas valdības izveides iesniegt
2012. gada stabilitātes programmas atjauninājumu ar pamatotiem
mērķiem un pasākumiem laikposmam pēc 2013. gada.
2.           Īstenot pasākumus,
lai palielinātu likumā noteikto pensionēšanās vecumu,
tostarp piesaistot to paredzamajam dzīves ilgumam, un atbalstīt šos
pasākumus ar citiem darba tirgus pasākumiem, vienlaicīgi
uzlabojot publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Pielāgot otro
pensiju līmeni, lai atspoguļotu likumā noteiktā pensijas
vecuma paaugstinājumu, vienlaikus nodrošinot, ka izmaksas un risku
piemēroti sadala paaudžu vidū un starp tām. Īstenot
plānoto ilgtermiņa aprūpes reformu un papildināt to ar
turpmākiem pasākumiem, ņemot vērā iedzīvotāju
novecošanu.
3.           Palielināt jo īpaši
vecāka gadagājuma cilvēku, sieviešu, invalīdu un migrantu
līdzdalību darba tirgū, tostarp vēl samazinot fiskālos
šķēršļus personām, kuras ir otrie pelnītāji
mājsaimniecībā, atvieglinot darbavietas maiņu darba
tirgū un mīkstinot pārāk stingrus noteikumus.
4.           Veicināt inovāciju,
privātos ieguldījumus pētniecībā un
izstrādē, ciešākas saites starp zinātni un
uzņēmumiem, kā arī sekmēt atjaunotni nozarēs,
vienlaikus nodrošinot piekļuvi finansējumam arī ārpus
stingrās "svarīgāko nozaru” definīcijas un
saglabājot fundamentālos pētījumus.
5.           Veikt darbības, lai
pakāpeniski reformētu mājokļu tirgu, tostarp īstenojot
šādus pasākumus: i) veicot grozījumus
labvēlīgajā nodokļu režīmā, ko piemēro
mājokļu iegādei, tostarp pilnībā vai daļēji
atceļot hipotēkas procentu atskaitīšanas tiesības un/vai
izmantojot nosacītās īres maksas sistēmu,
ii) nodrošinot cenu noteikšanas mehānismu, kas ir vairāk
orientēts uz tirgu, un iii) attiecībā uz sociālajiem
mājokļiem, pielāgojot īres maksu mājsaimniecības
ienākumiem.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV
L 209, 02.08.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2012) 322
final.
[3]               P7_TA(2012)0048
un P7_TA(2012)0047.
[4]               Padomes
2012. gada 26. aprīļa Lēmums 2012/238/EK
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Cikliski
pielāgota bilance, kurā nav iekļauti vienreizējie vai
pagaidu pasākumi un kuru pārrēķinājuši Komisijas
dienesti, pamatojoties uz programmās sniegto informāciju un
izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku.
[7]               Saskaņā
ar 5. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97.


title: Ieteikums Padomes Ieteikums par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Dānijā

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---          EIROPAS KOMISIJA
                                         Briselē, 15.6.2010
                                         SEC(2010) 744 galīgā redakcija
                              Ieteikums
                      PADOMES IETEIKUMS
   par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Dānijā
LV                                                                      LV
 ---pagebreak---                                                Ieteikums
                                       PADOMES IETEIKUMS
                par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Dānijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   tā kā:
   (1)    Saskaņā ar Līguma 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta
          deficīta.
   (2)    Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai
          nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina
          nodarbinātības kāpumu.
   (3)    Ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu tika meklētas iespējas uzlabot
          efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu
          ilgtspējību. Tā mērķis bija jo īpaši nodrošināt, lai ekonomikas un budžeta stāvoklis
          būtu pilnībā ņemts vērā visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
          posmos. Tādējādi Stabilitātes un izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai,
          lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā.
   (4)    Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu [2010. gada 13. jūlijā] ir nolēmusi, ka
          Dānijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
   (5)    Padomei saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK)
          Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
          procedūras īstenošanu1 (kas ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā), ir arī jāsniedz
          attiecīgajai dalībvalstij ieteikumi par to, kā novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju
          noteiktā termiņā. Ieteikumā jānosaka termiņš, kurš nav ilgāks par sešiem mēnešiem un
          kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas nolūkā novērst pārmērīgo budžeta
          deficītu, kā arī jānosaka termiņš pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kam jābūt
          pabeigtai nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Izlemjot,
          vai pastāv īpaši apstākļi, jāņem vērā “būtiski faktori”, kas sīkāk paskaidroti
          Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā. Turklāt Padomes ieteikumā novērst
          pārmērīgu budžeta deficītu jānosaka, ka ir panākams minimālais strukturālās bilances,
   1
          OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
LV                                                  2                                                 LV
 ---pagebreak---        proti, cikliski koriģētās bilances, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus,
       gada uzlabojums vismaz 0,5 % apmērā no IKP.
   (6) Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu, ar ko tika ieviesta
       lielāka elastība, piemērojot pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
       noteikumus, var uzskatīt, ka Dānijas gadījumā pastāv īpaši apstākļi. Konkrēti,
       2009. gada recesija izpaudās kā straujš privātā patēriņa, investīciju un eksporta
       kritums, ko izraisījusi finanšu krīze un pasaules ekonomikas lejupslīde, jo īpaši
       pieprasījuma samazināšanās no galveno tirdzniecības partneru puses (Vācijas,
       Apvienotās Karalistes, Zviedrijas un Norvēģijas). 2010. gada budžeta deficīts ir sekas,
       ko izraisīja gan ekonomikas lejupslīde, gan Dānijas iestāžu saskaņā ar EEAP veiktie
       stimulēšanas pasākumi. Pastāvot īpašiem apstākļiem, Padomei ir pilnvaras atļaut
       dalībvalstij novērst pārmērīgu budžeta deficītu vidējā termiņā.
   (7) Saskaņā ar 2010. gada aprīļa paziņojumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
       procedūru plānots, ka valsts kopbudžeta deficīts Dānijā 2010. gadā sasniegs 5,4 % no
       IKP. Šajā prognozē ir ņemta vērā ekonomikas lejupslīde un konverģences programmas
       2010. gada februāra atjauninājumā izklāstītā ekonomikas atveseļošanas plāna fiskālā
       ietekme. Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka, politikai
       nemainoties, budžeta deficīts no 2,7 % no IKP 2009. gadā palielināsies līdz 5,5 % no
       IKP 2010. gadā un samazināsies līdz 4,9 % no IKP 2011. gadā. Šajā pieņēmumā nav
       ņemti vērā konsolidācijas pasākumi 2011. gadam, par kuriem valdība paziņoja
       2010. gada 25. maijā, vai pasākumi, kas līdz šim vēl nav pietiekami konkretizēti.
       Pateicoties budžeta pārpalikumam līdz 2009. gadam, Dānija saskaņā ar EEAP pieņēma
       fiskālās stimulēšanas pasākumus, kas veidoja 2,2 % no IKP 2009. gadā un 1,3 % no
       IKP 2010. gadā. Atveseļošanas pasākumi iedalās pastāvīgos nodokļu samazinājumos
       un pagaidu valsts investīciju pasākumos.
   (8) Ņemot vērā īpašos apstākļus un EEAP, ir ieteicams veikt vidējus ikgadējus fiskālos
       pasākumus. Attiecībā uz fiskālajiem pasākumiem jāņem vērā visi faktori, kas saistīti ar
       fiskālās politikas mērķu sasniegšanu, sākot ar valsts kopbudžeta deficītu un kopējo
       parādu, kā arī citiem indikatoriem, piemēram, tekošā konta stāvokli, finanšu sektora
       iespējamo saistību līmeni, procentu maksājumiem, riska uzcenojumu un paredzamiem
       ar sabiedrības novecošanos saistītiem izdevumiem vidējā termiņā. Aprēķinot vidējo
       ikgadējo fiskālo pasākumu apmēru, par sākumpunktu ir noteikts Komisijas dienestu
       2010. gada pavasara prognozē paredzētais 2011. gada deficīts. Visi fiskālie pasākumi,
       kas vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā sasniegtu nominālo deficīta mērķi 3 %, ir
       aprēķināti, pieņemot, ka līdz 2015. gadam ražošanas apjoma starpība pakāpeniski
       samazināsies.
   (9) Ņemot vērā iepriekš minēto, ir lietderīgi apsvērt pārmērīga valsts budžeta deficīta
       novēršanas procedūru vidējā termiņā, par korekciju galīgo termiņu nosakot
       2013. gadu. Lai veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, jo īpaši, ņemot vērā, ka nav
       izteiktas ekonomiskas nelīdzsvarotības, Dānijas iestādēm 2010. gadā būtu jāīsteno
       iepriekš paredzētie fiskālie pasākumi un jānodrošina vidēja ikgadēja budžeta
       strukturāla korekcija ½ % apmērā no IKP laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam;
       jāprecizē pasākumi, kas vajadzīgi pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai līdz
       2013. gadam, ja to pieļauj cikliskie nosacījumi, un jāpaātrina budžeta deficīta
       samazināšana, ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos labvēlīgāks, nekā šobrīd
       paredzams.
LV                                             3                                               LV
 ---pagebreak---    (10)   Kā rāda līdzšinējie budžeta izpildes rezultāti, Dānijai ir nākusi par labu samērā stingrā
          fiskālā sistēma, kas izceļas ar plašu pārklājumu un fiskālo noteikumu pārredzamību un
          pārskatāmību. Tomēr vispārējiem valdības patēriņa izdevumiem ir tieksme pārsniegt
          mērķus. Jaunākās iniciatīvas, tostarp ekonomiskās sankcijas, varētu vairāk stimulēt
          pašvaldības stingri ievērot noteiktos mērķus. Kopš 2002. gada Dānijas nodokļu
          politika ir koncentrējusies uz nodokļu iesaldēšanu, līdz ar to nav iespējams paaugstināt
          ne tiešos, ne netiešos nodokļus. Nodokļu iesaldēšana nav kavējusi galveno nodokļu
          reformu 2009. gadā, bet stingra nodokļu iesaldēšanas ievērošana var sarežģīt
          turpmākas korekcijas.
   (11)   Saskaņā ar datiem, ko Dānijas iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, valsts kopējais
          parāds 2009. gadā veidoja 41,6% no IKP, un tiek lēsts, ka tas pieaugs līdz 45,1 % no
          IKP 2010. gadā. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozi
          sagaidāms, ka, politikai nemainoties, parāda attiecība 2010. gadā pieaugs līdz 46 % no
          IKP un turpinās pieaugt, sasniedzot 49,5 % no IKP 2011. gadā, kas joprojām ir mazāk
          par atsauces vērtību — 60 % no IKP.
   (12)   Lai pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros veiktu pastiprinātu
          uzraudzību, būs vajadzīga regulāra un savlaicīga kontrole par paveikto fiskālās
          konsolidācijas stratēģijas īstenošanā. Tāpēc Dānijas konverģences programmas
          atjauninājumos šim jautājumam varētu atvēlēt atsevišķu nodaļu.
   (13)   Kopumā Padome uzskata, ka ar budžeta konsolidācijas pasākumiem jānodrošina valsts
          budžeta bilances noturīga uzlabošanās, kas tiktu virzīta uz valsts finanšu kvalitātes un
          ekonomikas izaugsmes potenciāla stiprināšanu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   (1)    Atzīstot, ka Dānijas 2010. gada budžeta stāvokli noteica pasākumi 2,2 % apmērā no
          IKP 2009. gadā un 1,3 % apmērā no IKP 2010. gadā, kas bija piemērota reakcija uz
          lejupslīdi un saskaņā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna principiem, kā arī
          automātisko stabilizatoru brīvā darbība, Dānijas iestādēm pēc iespējas ātrāk, bet ne
          vēlāk kā līdz 2013. gadam, ir jānovērš pašlaik pastāvošā pārmērīgā budžeta deficīta
          situācija.
   (2)    Dānijas iestādēm ticamā un ilgtspējīgā veidā ir jāsamazina valsts kopbudžeta deficīts
          tā, lai tas būtu mazāks nekā 3 % no IKP, īstenojot pasākumus vidējā termiņā. Lai to
          panāktu, Dānijas iestādēm vajadzētu rīkoties šādi:
          (a)      lai līdz 2013. gadam samazinātu deficītu zem atsauces vērtības, 2010. gadā
                   jāīsteno fiskālie pasākumi, kas paredzēti aktuālajā konverģences programmas
                   atjauninājumā, un 2011. gadā jāuzsāk konsolidācija;
          (b)      jānodrošina, ka vidējais ikgadējais fiskālo pasākumu apmērs laika posmā no
                   2011. līdz 2013. gadam ir vismaz ½ % no IKP;
          (c)      jāprecizē un rūpīgi jāīsteno pasākumi, kas vajadzīgi pārmērīga budžeta deficīta
                   novēršanai līdz 2013. gadam, ja to pieļauj cikliskie nosacījumi, un jāpaātrina
                   deficīta samazināšana, ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos
                   labvēlīgāks, nekā šobrīd paredzams.
LV                                                 4                                                LV
 ---pagebreak---    (3)     Padome Dānijas valdībai nosaka termiņu līdz [2011. gada 13. janvārim], lai tā efektīvi
           rīkotos šajā nolūkā un noteiktu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu virzību
           pārmērīga budžeta deficīta novēršanā. Pasākumu efektivitātes novērtējumā tiks ņemts
           vērā ekonomikas attīstības salīdzinājums ar ekonomikas prognozi Komisijas dienestu
           2010. gada pavasara prognozē.
   Par šo ieteikumu īstenošanā sasniegto Dānijas iestādēm jāziņo atsevišķā nodaļā turpmākajos
   konverģences programmas atjauninājumos līdz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
   procedūras atcelšanai.
   Turklāt Padome uzsver to, cik svarīgi ir sasniegt vidējā termiņa mērķi (VTM), lai pareizi
   pārvaldītu budžetu ekonomikas lejupslīdes apstākļos. Tāpēc Padome aicina Dānijas iestādes
   pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas nodrošināt budžeta konsolidāciju, lai tuvinātos
   budžeta vidēja termiņa mērķim — strukturāli līdzsvarots budžets līdz 2015. gadam.
   Šis ieteikums ir adresēts Dānijas Karalistei.
   Briselē,
                                                 Padomes vārdā —
                                                 priekšsēdētājs
                                                 […]
LV                                                 5                                              LV


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0213

Ieteikums Padomes lēmums Par Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 2000. gada 29. maija Konvencijai par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību  /* COM/2007/0213 galīgā redakcija - CNS 2007/0080 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 25.4.2007COM(2007) 213 galīgā redakcija2007/0080 (CNS)IeteikumsPADOMES LĒMUMSPar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 2000. gada 29. maija Konvencijai par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSLai Bulgārija un Rumānija pievienotos konvencijām (un protokoliem), ko dalībvalstis ir noslēgušas, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu (iepriekš Līguma par Eiropas Savienību K.3. pants) vai EK 293. pantu, ar 2005. gada Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu[1] ieviesa vienkāršotu sistēmu. Šobrīd vairs nav vajadzības apspriest un noslēgt īpašus pievienošanās protokolus šīm konvencijām (kas būtu jāratificē 27 valstīm), kā tas notika agrāk – minētā akta 3. panta 3. punkts paredz, ka, stājoties spēkā Pievienošanās aktam, Bulgārija un Rumānija pievienojas šīm konvencijām un protokoliem.Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā un 3. panta 4. punktā ir paredzēts, ka Padome, lai noteiktu datumu, kurā šīs konvencijas attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju stāsies spēkā, un lai veiktu šo konvenciju pielāgojumus, kas vajadzīgi sakarā ar minēto divu jauno dalībvalstu pievienošanos (jebkurā gadījumā iekļaujot šo konvenciju pieņemšanu bulgāru un rumāņu valodās, lai šīs versijas būtu „vienlīdz autentiskas”), šajā sakarā pieņem lēmumu. Apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, Padome rīkojas pēc Komisijas ieteikuma.Pievienošanās akta I pielikumā ir sniegts saraksts, kurā iekļautas septiņas konvencijas un protokoli, kas saistīti ar tieslietu un iekšlietu jomu.Šajā sarakstā ir iekļauta 2000. gada 29. maija Konvencija par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību, un Konvencijas par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās 2001. gada 16. oktobra Protokols, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību.Šā Komisijas ieteikuma Padomes lēmumam nolūks ir veikt vajadzīgos pielāgojumus saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos iepriekš minētajai konvencijai un protokolam atbilstīgi Pievienošanās akta 3. panta 4. punktam.2007/0080 (CNS)IeteikumsPADOMES LēMUMSPar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 2000. gada 29. maija Konvencijai par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas SavienībuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās līgumu,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu, (turpmāk „Pievienošanās akts”) un jo īpaši tā 3. panta 4. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu[2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[3],tā kā:(1) Konvenciju par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību[4] (turpmāk „Savstarpējas palīdzības konvencija”) parakstīja 2000. gada 29. maijā, Briselē un tā stājās spēkā 2005. gada 23. augustā.(2) Savstarpējas palīdzības konvencija tika papildināta ar 2001. gada 16. oktobra Protokolu, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu, Konvencijai par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, kas pievienots Konvencijai par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās[5] (turpmāk „Savstarpējās palīdzības protokols”), kas stājās spēkā 2005. gada 5. oktobrī.(3) Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Bulgārija un Rumānija pievienojas dalībvalstu noslēgtajām konvencijām un protokoliem, kas norādīti Pievienošanās akta I pielikumā, kurā cita starpā ir iekļauta Savstarpējas palīdzības konvencija un Savstarpējās palīdzības protokols. Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju to spēkā stāšanās datumu nosaka Padome.(4) Saskaņā ar Pievienošanās akta 3. panta 4. punktu Padomei ir jāveic visi šo konvenciju un protokolu pielāgojumi, kas ir vajadzīgi sakarā ar pievienošanos,IR NOLĒMUSI ŠĀDI.1. pantsSavstarpējas palīdzības konvencija stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā, kas seko šā lēmuma pieņemšanas datumam starp Bulgāriju, Rumāniju un tām dalībvalstīm, kurās tajā brīdī minētā Konvencija jau ir spēkā. Starp Bulgāriju vai Rumāniju un jebkuru citu dalībvalsti tā stājas spēkā dienā, kad Savstarpējas palīdzības konvencija stājas spēkā minētajā attiecīgajā dalībvalstī.Savstarpējās palīdzības protokols stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā, kas seko šā lēmuma pieņemšanas datumam starp Bulgāriju, Rumāniju un dalībvalstīm, kurās tajā brīdī minētais protokols jau ir spēkā. Starp Bulgāriju vai Rumāniju un jebkuru citu dalībvalsti tas stājas spēkā dienā, kad Savstarpējas palīdzības protokols stājas spēkā minētajā attiecīgajā dalībvalstī.2. pantsSavstarpējas palīdzības konvencijas, ko papildina Savstarpējas palīdzības protokola teksti ir sastādīti bulgāru un rumāņu valodās un pievienoti šim lēmumam; tie ir autentiski ar tādiem pašiem nosacījumiem kā pārējie Savstarpējas palīdzības konvencijas un Savstarpēja palīdzības protokola teksti.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē, [...]Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS 2000. gada 29. maija Konvencijas par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību, un Konvencijas par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās 2001. gada 16. oktobra Protokola, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību, teksti bulgāru un rumāņu valodā..[1] OV L 157, 2005., 203. lpp.[2] OV C […] […], […] lpp.[3] OV C […] […], […] lpp.[4] OV C 197, 12.7.2000., 3. lpp.[5] OV C 326, 21.11.2001., 2. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Ieteikums Nr. 119/07/COL ( 2007. gada 16. aprīlis ) par dioksīnu, dioksīnu tipa polihlorbifenilu (PCB) un no dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenilu (PCB) fona līmeņu uzraudzību pārtikas produktos

text:
               16.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 275/65

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES IETEIKUMS

   Nr. 119/07/COL
   (2007. gada 16. aprīlis)
   par dioksīnu, dioksīnu tipa polihlorbifenilu (PCB) un no dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenilu (PCB) fona līmeņu uzraudzību pārtikas produktos
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,
   ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (turpmāk tekstā – “EEZ līgums”), jo īpaši tā 109. pantu un 1. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ Līgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu, jo īpaši 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 1. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ tiesību aktu, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54 zn punktā –

      Komisijas 2001. gada 8. marta Regula (EK) Nr. 466/200, ar ko nosaka atsevišķu piesārņotāju maksimālos pieļaujamos līmeņus pārtikas produktos
       (1),
   kas grozīts un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ tiesību aktu, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54 zzc punktā –

      Komisijas 2002. gada 26. jūlija Direktīva 2002/69/EK, ar ko nosaka paraugu ņemšanas metodes un analīzes metodes dioksīnu koncentrācijas oficiālajai kontrolei un dioksīniem līdzīgu PCB kvantitatīvai noteikšanai pārtikas produktos
       (2),
   kas grozīts un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ EBTA Uzraudzības iestādes 2007. gada 27. februāra Lēmumu 37/07/COL, ar kuru atbildīgajam kolēģijas loceklim uzdod pieņemt ieteikumu, ja ieteikuma projekts saskan ar EBTA Pārtikas komitejas (EFC) atzinumu,
   Komisijas Regulā (EK) Nr. 466/2001 ir noteikti dioksīnu, dioksīnu summas un dioksīnu tipa polihlorbifenilu (PCB) maksimālie līmeņi pārtikas produktos,
   Eiropas Ekonomiskajā zonā ir jārada ticami dati par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlorbifenilu klātbūtni iespējami plašā pārtikas produktu klāstā, lai iegūtu pilnīgu informāciju par laika tendencēm attiecībā uz šo vielu fona klātbūtni pārtikas produktos,
   EBTA Uzraudzības iestādes 2006. gada 11. maija Ieteikumā Nr. 144/06/COL par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlorbifenilu klātbūtnes samazināšanu dzīvnieku barībā un pārtikas produktos EBTA valstīm tiek ieteikts veikt izlases veida uzraudzību attiecībā uz dioksīnu, dioksīnu tipa polihlorbifenilu un, ja iespējams, no dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenilu pārtikas produktos saskaņā ar Komisijas Rekomendāciju 2004/705/EK (3),
   Ieteikumā 2004/705/EK dalībvalstīm ieteikts minimālais analizējamo paraugu ņemšanas biežums gadā dažādām pārtikas kategorijām, kā arī formāts, kādā paziņojami uzraudzības rezultāti par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa PCB fona klātbūtni pārtikā,
   Ir lietderīgi grozīt pašreizējo uzraudzības programmu, kas paredzēta Ieteikumā 2004/705/EK, ņemot vērā gūto pieredzi, un ka EEZ EBTA valstis piedalās dioksīnu, dioksīnu tipa PCB un no dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenilu klātbūtnes pārtikā izmeklēšanā.
   Ir svarīgi, ka saskaņā ar šo ieteikumu iegūtie dati regulāri tiktu iesniegti EBTA Uzraudzības iestādei un, ka saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas līguma protokola 2. panta 1. punktu EBTA Uzraudzības iestāde nodod tālāk šo informāciju Eiropas Komisijai, kura nodrošinās šo datu apkopošanai vienotā datubāzē. Datiem, kas pēdējos gados iegūti, izmantojot analīzes metodi, un, kas atbilst Komisijas Direktīvas 2002/69/EK prasībām, ir jābūt pieejamiem.
   Šajā ieteikumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi EBTA Pārtikas komiteja, kas palīdz EBTA Uzraudzības iestādei,
   AR ŠO IESAKA EBTA VALSTĪM:

               1.

               No 2007. gada līdz 2008. gada 31. decembrim veikt dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlorbifenilu fona klātbūtnes uzraudzību pārtikas produktos, izmantojot analizējamo paraugu ņemšanas ieteikto biežumu gadā, kā paredzēts I pielikumā.

               2.

               Ja iespējams, veikt arī no dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenilu analīzi, izmantojot tos pašus paraugus.

               3.

               Regulāri sniegt EBTA Uzraudzības iestādei uzraudzības datus, ietverotinformāciju un noformējot to, kā paredzēts II pielikumā to apkopošanai vienā datu bāzē. Ieteicams iesniegt arī tādus pēdējo gadu datus, kas iegūti, izmantojot analīzes metodi saskaņā ar Direktīvas 2002/69/EK prasībām un kas atspoguļo fona līmeņus.

               4.

               Atsauces uz Ieteikumu 2004/705/EK EBTA Uzraudzības iestādes 2006. gada 11. maija Ieteikumu 144/06/COL jāsaprot kā atsauces uz šo ieteikumu.

      Briselē, 2007. gada 16. aprīlī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā —
         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Kolēģijas loceklis

         Niels FENGER

            direktors

      (1)  OV L 77, 16.3.2001., 1. lpp.

      (2)  OV L 209, 6.8.2002., 5. lpp.

      (3)  OV L 321, 22.10.2004., 45. lpp.

      I PIELIKUMS
      Tabula.
      Pārskats par ieteikto analizējamo pārtikas paraugu minimālo skaitu gadā. Paraugu sadale ir veikta, ņemot vērā attiecīgās valsts ražošanu. Īpaša uzmanība ir pievērsta tādiem pārtikas produktiem, kam prognozējamas ievērojamas dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlorbifenilu fona līmeņa svārstības. Minētais īpaši attiecas uz zivīm.

                  Produkts, tai skaitā atvasināti produkti

                  Akvakultūra
                  (*)

                  Savvaļā nozvejotas zivis
                  (**)

                  Gaļa
                  (***)

                  Piens
                  (****)

                  Olas
                  (*****)

                  Citi
                  (******)

                  Kopā

                  Paraugu skaits

                  Norvēģija

                  Īslande

            Piezīmes par tabulu
      Skaitļi, kas norādīti tabulā, ir minimālie lielumi. EEZ EBTA valstis tiek aicinātas nodrošināt lielāku skaitu paraugus.
      (*)   Akvakultūra: Akvakultūras paraugi jādala proporcionāli ražošanai pēc zivju sugām.
      (**)   Savvaļā nozvejotas zivis: Savvaļā nozvejotas zivis jādala proporcionāli nozvejai pēc zivju sugām. Īpaša uzmanība jāpievērš savvaļā nozvejotiem zušiem.
      (***)   Gaļa: Papildus liellopu, cūku, mājputnu un aitu gaļai un gaļas produktiem ievērojams paraugu skaits jāņem arī no zirgu gaļas, ziemeļbriežu gaļas, kazu gaļas, trušu gaļas, un savvaļas medījamo dzīvnieku gaļas.
      (****)   Piens: Liela daļa piena paraugu jāņem no lauku piena (galvenokārt no govs piena). Papildus govs pienam ieteicams ņemt arī dažus citus piena un piena produktu paraugus (kazas piens u.c.).
      (*****)   Olas: Īpaša uzmanība jāpievērš brīvās turēšanas apstākļos dētām vistu olām un jāņem paraugi arī no pīļu, zosu un fazānu olām.
      (******)   Citi: Šajā kategorijā īpaša uzmanība jāpievērš:
      uztura bagātinātājiem (īpaši tiem, kuru pamatā ir zivju eļļa),
      zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētai pārtikai,
      tādu reģionu izcelsmes pārtikas produktiem, kuros, piemēram, klimata apstākļu dēļ izraisītu plūdu rezultātā ir notikušas pārmaiņas ražošanas apstākļos, kas, iespējams, varētu ietekmēt dioksīnu vai dioksīnu tipa PCB koncentrāciju reģiona pārtikas produktos.

      II PIELIKUMS
      A.   Paskaidrojumi attiecībā uz formu, kāda jāpiemēro analītiskajiem rezultātiem par dioksīniem, furāniem un dioksīnu tipa polihlorbifeniliem un citiem polihlorbifeniliem pārtikā.
      1.   Vispārīga informācija par analizētajiem paraugiem
      Parauga kods: parauga identifikācijas kods.
      Valsts: dalībvalsts nosaukums, kurā veikta uzraudzība.
      Gads: gads, kad veikta kontrole.
      Produkts: analizētās pārtikas vienība – sniegt pēc iespējas sīku aprakstu par analizētajām pārtikas produktu vienībām.
      Tirdzniecības posms: vieta, kurā tika ņemts produkts (paraugs).
      Audi: analizētā produkta daļa.
      Rezultātu izteiksme: rezultāti jāizsaka pēc principa, kas izmantots, nosakot maksimālos pieļaujamos līmeņus. Ja tiek analizēti no dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenili, koncentrācijas līmeņus ļoti ieteicams izteikt pēc tā paša principa.
      Paraugu ņemšanas veids: paraugu ņemšana izlases veidā – var ziņot arī mērķveida ņemto paraugu analītiskos rezultātus, bet šajā gadījumā ir skaidri jānorāda, ka paraugu ņemšana bijusi vērsta uz mērķi un ne vienmēr nodrošina normālu fona līmeņu atspoguļojumu.
      Apakšparaugu skaits: ja analizētais paraugs ir kopparaugs, jānorāda apakšparaugu (indivīdu) skaits. Ja analītiskais rezultāts balstās tikai uz vienu paraugu, jānorāda skaitlis 1. Ņemot vērā, ka apakšparaugu skaits kopparaugā paraugā var būt mainīgs, lūdzu, šo skaitu norādīt katram paraugam atsevišķi.
      Ražošanas metode: standarta/organiskā (sniegt pēc iespējas sīku informāciju).
      Platība: ciktāl atbilstoši, apvidus vai rajons, kurā tika ņemts paraugs, ja iespējams, norādot, vai šī vieta attiecas uz lauku apvidu, pilsētas teritoriju, rūpniecības zonu, ostu, atklātu jūru u.c. Piemēram, Brisele – pilsētas teritorija, Vidusjūra – atklāta jūra. Īpaši svarīgi ir skaidri norādīt vietu tajos gadījumos, kad ņemts plūdu skartos reģionos ražotas pārtikas paraugs.
      Tauku saturs (%): tauku satura procents paraugā.
      Mitruma saturs (%): mitruma satura procents paraugā (ja pieejams).
      2.   Vispārīga informācija par izmantoto analīzes metodi
      Analīzes metode: atsauce uz izmantoto metodi.
      Akreditācijas statuss: precizēt, vai izmantotā analītiskā metode ir vai nav akreditēta.
      Nenoteiktība: Izšķiršanas robeža analītiskajai metodei raksturīgais neprecizitātes procents.
      Lipīdu ekstrakcijas metode: norādīt izmantoto lipīdu ekstrakcijas metodi, lai noteiktu tauku saturu paraugā.
      3.   Analītiskie rezultāti
      Dioksīni, furāni, dioksīnu tipa polihlorbifenili: rezultāti par katru radniecīgo vielu ir jāizsaka ppt – pikogrami/gramu (pg/g).
      No dioksīniem atšķirīga tipa polihlorbifenili: rezultāti par katru radniecīgo vielu ir jāizsaka ppb – nanogrami/gramu vai mikrogrami/kilogramu (ng/g vai μg/kg).
      Kvantitatīvās noteikšanas robeža (LOQ): Kvantitatīvās noteikšanas robežlielums, kas izteikts pg/g (dioksīniem, furāniem un dioksīnu tipa PCB) vai μg/kg – ng/g (no dioksīniem atšķirīga tipa PCB).
      Analizētajām noteiktajām vielām zem LOQ līmeņa (kvantitatīvās noteikšanas robeža), rezultātu ailītē jāieraksta < LOQ (kur LOQ izteikts kā lielums).
      Polihlorbifeniliem radniecīgām vielām, kas ir analizētas papildus PCB-6 un dioksīnu tipa polihlorbifeniliem, veidlapā jāpievieno šo polihlorbifeniliem radniecīgo vielu skaits. Piemēram, 31, 99, 110 utt. Ja paraugā analizēto radniecīgo vielu skaits pārsniedz iezīmēto rindu skaitu, vienkārši pievienojiet jaunu rindiņu veidlapas beigās.
      4.   Vispārīgas piezīmes par tabulu

                  —

                  Ziņu sniegšana par atgūstamības rādītāju
                  Ziņas par atgūstamības rādītāju nav obligātas, ja atsevišķo radniecīgo vielu atgūstamības rādītājs iekļaujas 60–120 % robežās. Ja atgūstamības rādītājs dažām atsevišķām radniecīgām vielām neiekļaujas šajā diapazonā, ziņu sniegšana par atgūstamības rādītāju ir obligāta.

                  —

                  Ziņu sniegšana par LOQ

                  Nav nepieciešama ziņu sniegšana par LOQ, bet rezultātu slejā jāsniedz ziņas par kvantitatīvi nenoteiktajām radniecīgajām vielām kā < LOQ (vērtība).

                  —

                  Ziņu sniegšana par atsevišķu radniecīgu vielu TEQ vērtību
                  Atsevišķu radniecīgu vielu TEQ vērtību sleja nav obligāta.

      III PIELIKUMS
      B.   Veidlapa ziņošanai par radniecīgām vielām specifiskiem analītiskiem rezultātiem attiecībā uz dioksīniem, furāniem, dioksīnu tipa un citiem polihlorbifeniliem radniecīgām vielām barībā