Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006SC0381

Komisijas ieteikums Padomei pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumu starp Amerikas Savienoto Valstu valdību un Eiropas Kopienu par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu  /* SEC/2006/0381 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 27.3.2006SEC(2006) 381 galīgā redakcijaKOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEIpilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumu starp Amerikas Savienoto Valstu valdību un Eiropas Kopienu par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu1. PASKAIDROJUMA RAKSTS1. IETEIKTā NOLīGUMA PAMATOJUMS UN MēRķIŠis Komisijas ieteikums Padomei attiecas uz pilnvarojumu Komisijai sākt sarunas par nolīgumu ar ASV, ar ko izveido pamatu kopīgi pārvaldītai programmai, kuras mērķis ir veicināt biroja iekārtu energoefektivitāti – ENERGY STAR programmai. EK un ASV kopš 2001. gada kopīgi īsteno ENERGY STAR programmu biroja iekārtu (datoru, monitoru, printeru, kopētāju utt.) energomarķēšanai, pamatojoties uz ASV un EK noslēgto nolīgumu[1], kurš zaudē spēku 2006. gada jūnijā. EK programmu apstiprināja ar Padomes 2003. gada 8. aprīļa Lēmumu 2003/269/EK[2] (ar ko aizstāj Padomes 2001. gada 14. maija Lēmumu 2001/469/EK) un īstenoja Kopienā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Regulu (EK) Nr. 2422/2001[3].Ņemot vērā EK ENERGY STAR padomē dalībvalstu pārstāvju un citu interesentu paustos viedokļus un pieredzi, kas gūta ENERGY STAR programmas pirmajā īstenošanas laikposmā, Komisija ierosina turpināt EK ENERGY STAR programmu un uzsākt sarunas par jauna nolīguma noslēgšanu ar ASV uz pieciem gadiem laikposmam no 2006. līdz 2011. gadam.2. ENERGY STAR PROGRAMMAEfektīva enerģijas izmantošana ir viens no galvenajiem ilgtspējīgas enerģētikas politikas pīlāriem EK. Energoefektivitātes paaugstināšana pilnveido Eiropas ekonomikas konkurētspēju, vides aizsardzību, samazinot klimata pārmaiņas, un energoapgādes drošību[4].Biroja iekārtu enerģijas patēriņš veido būtisku daļu no EK kopējā enerģijas patēriņa. Nesen Vācijā veiktā pētījumā aprēķināts, ka biroja iekārtas patērē apmēram 5 % no kopējā elektroenerģijas patēriņa[5]. Patēriņš var augt, jo iespējamos ietaupījumus nodroses un izslēgtā režīmā var pārsniegt palielināts enerģijas patēriņš aktīvā režīmā.Lai sniegtu ieguldījumu ilgtspējīgā enerģētikas politikā saskaņā ar iepriekš minētajiem mērķiem, jāturpina optimizēt biroja iekārtu energoefektivitātes rādītāji. Ar ENERGY STAR programmu tiek izveidots pamats biroja iekārtu energoefektivitātes veicināšanai, saskaņojot šo preču marķēšanas sistēmas ASV un EK. ENERGY STAR programmu ir izveidojusi ASV Vides aizsardzības aģentūra ( EPA ), bet to īsteno arī citi lielākie pasaules tirdzniecības partneri (piemēram, Japāna, Kanāda, Austrālija, Dienvidkoreja).Šī programma biroja iekārtu ražotājiem piedāvā iespēju brīvprātīgi reģistrēt tos ražojumus, kas atbilst programmā noteiktām energoefektivitātes prasībām (tehniskajām specifikācijām), un tirdzniecības veicināšanas nolūkos izmantot ENERGY STAR marķējumu/logotipu. Galīgais mērķis ir sekmēt un atbalstīt piegādātāju un patērētāju izvēli par labu energoefektīvām iekārtām un efektīvu iekārtu lietojumu.3. SPēKā ESOšIE NOTEIKUMI IEROSINāTā NOLīGUMA DARBīBAS JOMāPirmais nolīgums starp ASV un EK zaudē spēku 2006. gada jūnijā. Jaunajā nolīgumā jāņem vērā pieredze, kas gūta, īstenojot ENERGY STAR programmu EK no 2001. līdz 2005. gadam. Pirmā perioda novērtējums ir apkopots „Komisijas paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par programmas ENERGY STAR īstenošanu Eiropas Kopienā laikposmā no 2001. līdz 2005. gadam”.Direktīvā 92/75/EEK[6] par sadzīves tehnikas enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, paredzēti pamatnoteikumi par mājsaimniecības ierīču energoefektivitātes obligātu marķēšanu . ENERGY STAR programma ir brīvprātīga marķēšanas shēma, kas attiecas tikai uz biroja iekārtām. Biroja iekārtas arvien vairāk izmanto mājsaimniecībās, tādēļ arī uz tām var attiecināt Direktīvu 92/75/EEK. Taču minētā direktīva nav piemērotākais instruments biroja iekārtu energoefektivitātes marķējuma regulēšanai šādu iemeslu dēļ.-  Straujo inovāciju un īso ražojumu attīstības ciklu dēļ biroja iekārtu energoietaupījumu potenciālu vislabāk var izmantot, operatīvi pielāgojot energoefektivitātes kritērijus;-  Dalībvalstu un Kopienas biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas pasākumu saskaņošana ar citiem tirdzniecības partneriem pasaulē samazina izmaksas biroja iekārtu ražotājiem un tirgotājiem, kā arī pircējiem un lietotājiem.Ar Direktīvu 2005/32/EK[7] izveido sistēmu obligātu ekodizaina prasību noteikšanai attiecībā uz enerģiju patērējošiem ražojumiem. Ekodizaina jēdziens attiecas uz produkta izstrādes posmu un ņem vērā visu produkta dzīves ciklu. Energoefektivitāte ir svarīgs, bet ne vienīgais aspekts. Lai gan minimālās prasības konkrēta produkta vides rādītājiem, jo īpaši energoefektivitātei, var noteikt ar ekodizaina pasākumu palīdzību, ENERGY STAR programmas mērķis ir paaugstināt tirgū pieejamo produktu energoefektivitāti un stimulēt ražotājus optimizēt biroja iekārtu energopatēriņu. Tādējādi ENERGY STAR programma un iespējamie ekodizaina īstenošanas noteikumi viens otru papildina attiecībā uz produktiem, kurus aptver abas shēmas, un varētu izpētīt šo instrumentu sinerģiju, lai samazinātu izmaksas (piemēram, kopīgas mērījumu metodes, pētījumi).4 . APSPRIEDES AR ENERGY STAR INTERESENTIEM LAIKPOSMā NO 2001. LīDZ 2005. GADAMPamatojoties uz šobrīd spēkā esošo nolīgumu, Komisijai tika uzticēts īstenot programmu kā pārvaldības struktūrai, apspriežoties ar padomdevēju iestādi EK ENERGY STAR padomi ( ECESB ). Komisijas uzdevums bija novērtēt nolīguma darbību pirmo piecu gadu laikposmā un izdarīt secinājumus par nolīguma iespējamo atjaunošanu, apspriežoties ar ECESB un US EPA .Komisija ECESB un tās tehnisko apakšgrupu sanāksmēs konsultējās ar dalībvalstīm, EBTA valstīm (kas pievienojās programmai 2004. gadā) un interesentiem, jo īpaši biroja iekārtu ražotājiem un asociācijām, tirgus pārveides ekspertiem (dalībvalstu enerģētikas aģentūrām), vides NVO (piemēram, WWF ) un patērētāju organizācijām ( ANEC ). Turklāt Komisija organizēja konstruktīvu darbsemināru (2004. gada aprīlī Frankfurtē pie Mainas), kurā apsprieda ENERGY STAR biroja iekārtu programmas vispārējos pamatprincipus.Visi interesenti atbalsta jaunu ENERGY STAR nolīgumu ar ASV, paredzot nosacījumu, ka Eiropas Kopienā programma tiek īstenota efektīvāk. Jo īpaši jāvienkāršo tehnisko specifikāciju atjaunināšanas procedūra. Tas ir nepieciešams tādēļ, ka biroja iekārtu joma ir ļoti inovatīva, un šiem ražojumiem raksturīgs straujš attīstības cikls; procedūru vienkāršojot, programmai tiktu nodrošināta efektivitāte un uzticamība, kas lielā mērā ir atkarīga no to tehnisko specifikāciju stingrības, kas jāizpilda, lai drīkstētu izmantot ENERGY STAR logotipu. Tādēļ interesenti uzskata, ka kopumā tehniskās specifikācijas jānosaka tā, lai kritēriju izvēles laikā marķējuma prasībām atbilstu tikai apmēram 25 % no tirgū pieejamiem modeļiem.ECESB dalībnieki 2005. gada 2. decembra sanāksmē apstiprināja Komisijas darbinieku ierosinājumu turpināt īstenot ENERGY STAR programmu Eiropas Kopienā vēl vienu laikposmu. ECESB atbalstīja iesniegtos darba dokumentus, kuros ņemti vērā iepriekšminētie grozījumi.5 . KOMISIJAS IEROSINāJUMS ENERGY STAR NOLīGUMA AR ASV ATJAUNOšANAIŅemot vērā iepriekš minēto, Komisija ierosina turpināt EK dalību ENERGY STAR programmā, pamatojoties uz šādiem apsvērumiem.-  Efektīva enerģijas izmantošana ir viens no galvenajiem ilgtspējīgas energoapgādes pīlāriem EK. Komisijas Energoefektivitātes zaļajā grāmatā minēti šādi lielākie ieguvumi no efektīvas enerģijas izmantošanas: Eiropas ekonomikas konkurētspējas nodrošināšana, pieticīgāk tērējot par enerģiju, vides aizsardzība, enerģijas izmantošanā emitējot mazāk oglekļa dioksīda, energoapgādes drošība, ierobežojot enerģijas pieprasījumu un tādējādi samazinot atkarību no enerģijas importa.-  Biroja iekārtu enerģijas patēriņš veido būtisku daļu no EK kopējā enerģijas patēriņa. Neveicot pasākumus, patēriņš var palielināties, jo iespējamos ietaupījumus nodroses un izslēgtā režīmā var pārsniegt palielināts enerģijas patēriņš aktīvā režīmā. Lai sasniegtu Energoefektivitātes zaļajā grāmatā noteiktos mērķus, jāturpina optimizēt biroja iekārtu energoefektivitātes rādītāji.-  EK ENERGY STAR programma ļauj saskaņot EK dalībvalstu pasākumus biroja iekārtu energoefektivitātes uzlabošanai. Saskaņota pieeja ir vajadzīga, lai izvairītos no negatīvas ietekmes uz ražošanas nozari un tirdzniecību, jo nesaskaņotas valsts prasības rada papildu izmaksas biroja iekārtu ražotājiem, tirgotājiem un pēc tam arī pircējiem un lietotājiem.-  Tā kā biroja iekārtu tirdzniecība ir starptautiska, pasākumi energoefektivitātes optimizēšanai jāveic kopā ar pasaules partneriem un lēmumu pieņēmējiem. Saskaņotas pieejas izmantošana samazina īstenošanas izmaksas un ļauj patērētājiem labāk orientēties piedāvātajās iespējās. ENERGY STAR programma ļauj koordinēt biroja iekārtu energoefektivitātes paaugstināšanas pasākumus ar ASV, Japānu un citiem galvenajiem tirgiem. Tādēļ ENERGY STAR programma, ko izveidojusi US EPA un ko EK un EEZ pārvalda Eiropas Komisija, ir dabiska platforma pasākumiem, kuru mērķis ir uzlabot biroja iekārtu energoefektivitāti ar marķējuma palīdzību.-  ENERGY STAR brīvprātīgā programma ražotāju vidū ir populāra. Turklāt ASV tā ir svarīga sabiedriskā iepirkuma kontekstā, jo programmas tehniskās specifikācijas ir prasība sabiedriskā iepirkuma konkursos. Paredzams, ka tādējādi radīsies situācija, kurā ENERGY STAR tehniskajām specifikācijām – pēc kāda laika – atbildīs liela daļa tirgū piedāvāto iekārtu. Tādā veidā var panākt ievērojamus enerģijas ietaupījumus, ja tehniskās specifikācijas kritēriju atlases laikā ir stingras (piemēram, tām atbilstu 25 % modeļu, kā ieteikts sarunu direktīvās pielikumā). Komisija uzskata, ka EK ekspertu ieguldījums ir svarīgs un palīdz izstrādāt konsekventas un stingras tehniskās specifikācijas.-  Lai gan aprēķināt precīzu ietekmi nav iespējams, Komisijas dienesti uzskata, ka ENERGY STAR biroja iekārtu programma ir devusi ieguldījumu biroja iekārtu energoefektivitātes uzlabošanā. No otras puses, joprojām pastāv nozīmīgs potenciāls biroja iekārtu energoefektivitātes rādītāju paaugstināšanai rentablā veidā. Taču straujo inovāciju un īso ražojumu attīstības ciklu dēļ vajadzīgi ļoti elastīgi instrumenti, piemēram, brīvprātīgas marķēšanas shēmas, ko var ātrāk pielāgot tehnikas un tirgus attīstības tendencēm.-  Programma palielina biroja iekārtu nozares tirgus pārrredzamību, jo īpaši attiecībā uz biroja iekārtu energoefektivitāti. Tas ir priekšnoteikums pasākumiem, kuru mērķis ir motivēt patērētājus, pakalpojumu sniedzējus un sabiedriskā iepirkuma iestādes ņemt vērā energoefektivitāti un kopējos ekspluatācijas izdevumus, tostarp elektroenerģijas patēriņa izmaksas, pieņemot lēmumu par pirkumu. Jo īpaši Komisijas un EPA pārvaldīto ENERGY STAR datubāzi var izmantot par pamatu valsts, reģionālo un vietējo iestāžu pasākumiem energoefektīvu biroja iekārtu veicināšanai.Tādēļ tiek ierosināts veikt sarunas par jaunu nolīgumu ar ASV valdību uz otru piecu gadu periodu. Šāda termiņa noteikšana ļauj iesaistītajām personām rīkoties pietiekami brīvi, apsverot, kādas priekšrocības sniedz ENERGY STAR programma kā politikas instruments biroja iekārtu turpmākas energoefektivitātes uzlabošanai.2. IETEIKUMSŅemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka šo:1. Padome pilnvaro Komisiju veikt sarunas nolīguma noslēgšanai starp Amerikas Savienoto Valstu valdību un Eiropas Kopienu par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu;2. Tā kā saskaņā ar Līgumu Komisija Eiropas Kopienas vārdā vadīs šīs sarunas, Padome ieceļ īpašu komiteju, kas palīdz veikt uzticēto uzdevumu;3. Padome pieņem sarunu direktīvas, kas pievienotas šā ieteikuma pielikumā.PIELIKUMSSARUNU NORĀDĪJUMI1. Komisija nodrošina, ka nolīgumā tiek ietverti šādi noteikumi. Šie provizoriskie noteikumi izstrādāti izpētes pārrunās ar ASV Vides aizsardzības aģentūru, kā paredzēts pašreizējā nolīguma XII panta 2. punktā[8].-  Vispārīgi principiLīgumslēdzējas puses izmanto kopīgu energoefektivitātes specifikāciju komplektu un kopīgu logotipu, lai ražotājiem noteiktu konsekventus mērķus, tā maksimāli palielinot katra ražotāja ieguldījumu šādu veidu ražojumu piedāvājumā un pieprasījumā.Līgumslēdzējas puses izmanto kopīgo logotipu, lai energoefektīvos ražojumus identificētu pēc kategorijām, kas noteiktas C pielikumā.Līgumslēdzējas puses nodrošina to, ka ar kopīgajām specifikācijām veicina efektivitātes paaugstināšanu, ņemot vērā augstākā līmeņa tehnisko praksi, kāda ir sastopama tirgū.Kopīgajām specifikācijām jāatbilst ne vairāk kā labākajiem 25 procentiem modeļu, par kuriem specifikāciju noteikšanas laikā ir pieejami dati, tajā pašā laikā ievērojot citus apsvērumus.-  DefinīcijasŠajā nolīgumā:„ENERGY STAR” ir ASV reģistrēta pakalpojumu zīme, kas parādīta A pielikumā un kas ir Savienoto Valstu Vides aizsardzības ministrijas ( US EPA ) īpašums;„kopīgais logotips” ir ASV reģistrēts sertifikācijas marķējums, kas parādīts A pielikumā un kas ir US EPA īpašums;„ENERGY STAR marķējumi” ir „ENERGY STAR” nosaukums un kopīgais logotips, kā arī jebkuras šo marķējumu versijas, kādas pārvaldības struktūras vai programmas dalībnieki var izstrādāt vai modificēt saskaņā ar definīcijām, kas ir šajā nolīgumā, tostarp zīme vai marķējums, kurš ir A pielikumā;„ENERGY STAR marķēšanas programma” ir programma, ko vada pārvaldības struktūra, izmantojot kopīgās energoefektivitātes specifikācijas, marķējumus un pamatnostādnes, kuras jāpiemēro attiecīgo veidu ražojumiem;„programmas dalībnieki” ir ražotāji, tirgotāji vai tālākpārdošanas pārstāvji, kas pārdod apzīmētos energoefektīvos ražojumus, kuri atbilst specifikācijām, un kas ir izvēlējušies piedalīties ENERGY STAR marķēšanas programmā, reģistrējoties kādas Līgumslēdzējas puses pārvaldības struktūrā vai slēdzot līgumu ar to;„kopīgās specifikācijas” ir piemērojamās energoefektivitātes un izpildes prasības, ieskaitot testēšanas metodes, kas iekļautas C pielikumā un ko pārvaldības struktūras un programmas dalībnieki izmanto, lai noteiktu energoefektīvo ražojumu atbilstību kopīgajam logotipam.-  Pārvaldības struktūrasKatra Līgumslēdzēja puse norīko pārvaldības struktūru, kas atbild par šā nolīguma izpildi („pārvaldības struktūras”). Eiropas Kopiena norīko Eiropas Kopienu Komisiju („Komisija”) par savu pārvaldības struktūru. Amerikas Savienotās Valstis norīko US EPA par savu pārvaldības struktūru.-  ENERGY STAR marķēšanas programmas vadībaAbas pārvaldības struktūras vada ENERGY STAR marķēšanas programmu to energoefektīvo veidu ražojumu marķēšanai, kas iekļauti C pielikumā un uz ko attiecas šā nolīguma noteikumi. Pie programmas vadības pieder programmas dalībnieku brīvprātīga reģistrācija, programmas dalībnieku un atbilstīgo ražojumu sarakstu uzturēšana un B pielikumā noteikto ENERGY STAR nosaukuma un kopīgā logotipa pareizas lietošanas pamatnostādņu noteikumu ievērošanas nodrošināšana.ENERGY STAR marķēšanas programmā izmanto C pielikumā minētās kopīgās specifikācijas.Abas pārvaldības struktūras sedz izdevumus par visiem saviem pasākumiem, kurus veic saskaņā ar šo nolīgumu.-  Piedalīšanās ENERGY STAR marķēšanas programmāJebkurš ražotājs, tirgotājs vai tālākpārdošanas pārstāvis var pievienoties ENERGY STAR marķēšanas programmai, reģistrējoties par programmas dalībnieku kādas Līgumslēdzējas puses pārvaldības struktūrā.Programmas dalībnieki var lietot kopīgo logotipu, lai ražojumus, kas testēti to iekārtās vai ko testējušas neatkarīgas testēšanas laboratorijas un kas atbilst C pielikumā noteiktajām kopīgajām specifikācijām, identificētu pēc kategorijām, un var paši sertificēt ražojumu atbilstīgi kategorijai.ENERGY STAR marķēšanas programmas dalībnieka reģistrāciju, ko izdara vienas Līgumslēdzējas puses pārvaldības struktūra, atzīst otras Līgumslēdzējas puses pārvaldības struktūra.Lai atvieglotu programmas dalībnieku atzīšanu ENERGY STAR marķēšanas programmā saskaņā ar iepriekšējo punktu, pārvaldības struktūras sadarbojas, lai uzturētu kopīgus visu programmas dalībnieku un to ražojumu sarakstus, kuri atbilst kopīgā logotipa prasībām.Atkāpjoties no pašsertifikācijas procedūrām, kas noteiktas šīs nodaļas otrajā daļā, abas pārvaldības struktūras patur tiesību testēt vai citādi pārskatīt produktus, kurus pārdod vai kuri ir pārdoti to teritorijā (Eiropas Kopienas dalībvalstu teritorijā, ja tas attiecas uz Komisiju), lai noteiktu, vai ražojumi ir sertificēti saskaņā ar specifikācijām, kas noteiktas C pielikumā. Pārvaldības struktūras savstarpēji cieši sazinās un sadarbojas, lai nodrošinātu to, ka visi ražojumi, uz kuriem ir kopīgais logotips, atbilst C pielikumā noteiktajām kopīgajām specifikācijām.-  Programmas koordinēšana starp Līgumslēdzējām pusēmŠā nolīguma izpildes pārskatīšanai Līgumslēdzējas puses izveido tehnisku komisiju, kuras sastāvā ir pārvaldības struktūru pārstāvji.Principā tehniskā komisija sanāk reizi gadā un pēc vienas pārvaldības struktūras pieprasījuma apspriežas, lai pārskatītu ENERGY STAR marķēšanas programmas darbību un vadību, C pielikumā noteiktās kopīgās specifikācijas, attiecinājumu uz ražojumiem un virzību uz šā nolīguma mērķu sasniegšanu.Personas, kas nav Līgumslēdzējas puses (tostarp citas valdības un nozaru pārstāvji) drīkst piedalīties tehniskās komisijas sanāksmēs novērotāja statusā, ja abas pārvaldības struktūras nevienojas citādi.-  ENERGY STAR marķējumu reģistrācijaUS EPA , būdama ENERGY STAR marķējuma īpašniece, ir reģistrējusi marķējumus Eiropas Kopienā kā Kopienas tirdzniecības zīmes. Komisija nemeklē iespējas reģistrēt ENERGY STAR marķējumus vai kādu to variantu vai iegūt to reģistrāciju kādā valstī.US EPA apņemas neuzskatīt par šo marķējumu lietošanas pārkāpumu to, ka Komisija vai kāds cits programmas dalībnieks, ko reģistrējusi Komisija, saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem lieto zīmi vai marķējumu, kurš iekļauts A pielikumā.-  Izpilde un neatbilstībaLai aizsargātu ENERGY STAR marķējumus, abas pārvaldības struktūras savā teritorijā (Komisija – Eiropas Kopienas dalībvalstu teritorijā) nodrošina ENERGY STAR marķējumu pareizu lietošanu. Abas pārvaldības struktūras nodrošina to, ka ENERGY STAR marķējumus lieto tikai A pielikumā noteiktajā formā. Abas pārvaldības struktūras nodrošina to, ka ENERGY STAR marķējumus lieto tikai tā, kā noteikts ENERGY STAR nosaukuma un kopīgā logotipa pareizas lietošanas pamatnostādnēs, kuras izklāstītas B pielikumā.Abas pārvaldības struktūras nodrošina to, ka pret programmas dalībniekiem veic tūlītēju un adekvātu rīcību, ja konstatē, ka programmas dalībnieks ir lietojis neatbilstīgu marķējumu vai ar ENERGY STAR marķējumiem marķējis ražojumu, kas neatbilst C pielikumā noteiktajām kopīgajām specifikācijām. Cita starpā pie šādas rīcības pieder:-  programmas dalībnieka informēšana rakstveidā par tā neatbilstību ENERGY STAR marķēšanas programmas noteikumiem;-  izmantojot apspriešanos, plāna izstrāde atbilstības sasniegšanas nodrošināšanai; un-  pēc vajadzības programmas dalībnieka reģistrācijas izbeigšana, ja atbilstību nevar sasniegt.Abas pārvaldības struktūras nodrošina to, ka tiek veiktas visas pamatotas darbības, lai izbeigtu ENERGY STAR marķējumu neatļautu lietošanu vai to, ka persona, kas nav programmas dalībnieks, lieto neatbilstīgu marķējumu. Cita starpā pie šādas rīcības pieder:-  tās personas informēšana par ENERGY STAR marķēšanas programmas prasībām un ENERGY STAR nosaukuma un kopīgā logotipa pareizas lietošanas pamatnostādnēm, kura lieto ENERGY STAR marķējumus; kā arī-  personas pamudināšana kļūt par programmas dalībnieku un reģistrēt atbilstīgos ražojumus.Katra pārvaldības struktūra nekavējoties paziņo otras Līgumslēdzējas puses pārvaldības struktūrai par jebkuru ENERGY STAR marķējumu lietošanas pārkāpumu, ko tā konstatējusi, un par rīcību, kura veikta, lai izbeigtu šādu pārkāpumu.-  Procedūras nolīguma un tā A un B pielikuma grozīšanai un jaunu pielikumu pievienošanaiAbas pārvaldības struktūras var ierosināt šo nolīgumu un tā A un B pielikumu grozīt, un tās var ierosināt šim nolīgumam pievienot jaunus pielikumus.Grozījumu ierosina rakstveidā un apspriež nākamajā tehniskās komisijas sanāksmē, ja tas ir darīts zināms otrai pārvaldības struktūrai vismaz sešdesmit dienas pirms šādas sanāksmes.Šā nolīguma, tā A un B pielikuma grozījumus un lēmumus pievienot jaunus pielikumus pieņem, Līgumslēdzējām pusēm savstarpēji vienojoties.-  Procedūras C pielikuma grozīšanaiPārvaldības struktūra, kas vēlas grozīt C pielikumu, lai pārskatītu esošās kopīgās specifikācijas vai pievienotu jauna veida ražojumu („ierosinātāja pārvaldības struktūra”) ievēro procedūras, kuras noteiktas iepriekšējās nodaļas 1. un 2. punktā, un savā pieteikumā iekļauj:-  pierādījumu tam, ka, pārskatot specifikācijas vai pievienojot jauna veida ražojumu, panāktu nozīmīgus enerģijas ietaupījumus;-  attiecīgā gadījumā enerģijas patēriņa prasības dažādiem patēriņa režīmiem;-  informāciju par standartizētiem pārbaudes protokoliem, ko izmanto produkta vērtēšanai;-  pierādījumu tam, ka pastāv nepatentēta tehnoloģija, ar ko var rentabli ietaupīt enerģiju, negatīvi neietekmējot ražojuma darbības rādītājus;-  informāciju par prognozēto to ražojuma modeļu skaitu, kas atbilstu ierosinātajai specifikācijai, un aptuvenu attiecīgo tirgus daļu;-  informāciju par to nozaru grupu viedokļiem, kuras ierosinātais grozījums var ietekmēt; un-  ierosināto jauno specifikāciju spēkā stāšanās dienu, ņemot vērā ražojuma aprites ciklus un ražošanas grafikus.Ierosinātie grozījumi, ko akceptē abas pārvaldības struktūras, stājas spēkā dienā, par kuru pārvaldības struktūras savstarpēji vienojas.Ja pēc ierosinājuma saņemšanas saskaņā ar iepriekšējās nodaļas 1. un 2. punktu otra pārvaldības struktūra („oponējošā pārvaldības struktūra”) uzskata, ka ierosinājums neatbilst prasībām, kas noteiktas 1. punktā še iepriekš, vai citādi iebilst pret ierosinājumu, tad tā nekavējoties (parasti līdz nākamajai tehniskās komisijas sanāksmei) rakstveidā paziņo ierosinātājai pārvaldības struktūrai par savu iebildumu un paziņojumā iekļauj visu pieejamo informāciju, uz kuru pamatojas iebildums, piemēram, informāciju, ar ko pierāda, ka pieņemšanas gadījumā ierosinājums:-  nesamērīgi un negodīgi piešķirtu tirgus priekšrocības vienam uzņēmumam vai nozaru grupai;-  apdraudētu visu nozares dalību ENERGY STAR marķēšanas programmā;-  būtu pretrunā normatīvo un administratīvo aktu prasībām; vai-  uzliktu apgrūtinošas tehniskās prasības.Pārvaldības struktūras dara visu iespējamo, lai par ierosināto grozījumu panāktu vienošanos pirmajā tehniskās komitejas sanāksmē pēc ierosinājuma iesniegšanas. Ja pārvaldības struktūras nespēj vienoties par ierosināto grozījumu šajā tehniskās komitejas sanāksmē, tad tās cenšas vienoties rakstveidā līdz nākamajai tehniskās komitejas sanāksmei.Ja līdz nākamās tehniskās komitejas sanāksmes beigām Līgumslēdzējas puses nespēj vienoties, tad ierosinātāja pārvaldības struktūra atsauc savu ierosinājumu; un, ja ierosinājumi attiecas uz esošo specifikāciju pārskatīšanu, tad līdz dienai, par ko rakstveidā vienojas pārvaldības struktūras, attiecīgā veida ražojumu izņem no C pielikuma. Par šo izmaiņu un par procedūrām, kas jāievēro, lai to īstenotu, informē visus programmas dalībniekus.Sagatavojot jaunas specifikācijas vai pārskatot esošās specifikācijas, pārvaldības struktūras nodrošina efektīvu saskaņošanu un apspriedes savā starpā un ar attiecīgajiem interesentiem, jo īpaši attiecībā uz darba dokumentu saturu un laika grafikiem.-  Vispārīgie noteikumiŠis nolīgums neattiecas uz citām vides marķēšanas programmām, un tādas var izstrādāt un pieņemt katra no Līgumslēdzējām pusēm.Visus pasākumus saskaņā ar šo nolīgumu veic, ievērojot piemērojamos katras Līgumslēdzējas puses normatīvos un administratīvos aktus un iedalīto līdzekļu un resursu pieejamību.Nekas šajā nolīgumā neskar nevienas Līgumslēdzējas puses tiesības un pienākumus, kas izriet no divpusējas, reģionālas vai daudzpusējas vienošanās, kuru tā noslēgusi līdz šā nolīguma spēkā stāšanās brīdim.Neskarot citus šā nolīguma noteikumus, katra pārvaldības struktūra var vadīt marķēšanas programmas, kas attiecas uz tādu veidu ražojumiem, kuri nav iekļauti C pielikumā. Neskarot nevienu citu šā nolīguma noteikumu, neviena Līgumslēdzēja puse nekavē neviena ražojuma importu, eksportu, pārdošanu vai izplatīšanu tāpēc, ka uz tā ir otras Līgumslēdzējas puses pārvaldības struktūras energoefektivitātes marķējumi.-  Stāšanās spēkā un darbības termiņšŠis nolīgums stājas spēkā dienā, kad abas Līgumslēdzējas puses viena otrai ir rakstveidā paziņojušas, ka attiecīgās iekšējās procedūras, kas vajadzīgas, lai nolīgums stātos spēkā, ir izpildītas.Šis nolīgums ir spēkā piecus gadus. Vismaz vienu gadu pirms šā perioda beigām Līgumslēdzējas puses tiekas, lai apspriestu šā nolīguma atjaunošanu.-  Darbības izbeigšanaJebkura Līgumslēdzēja puse jebkurā laikā šo nolīgumu var izbeigt, par to trīs mēnešus iepriekš rakstveidā paziņojot otrai pusei.Ja šo nolīgumu izbeidz vai neatjauno, tad pārvaldības struktūras par kopīgās programmas izbeigšanu informē visus programmas dalībniekus, kurus tās ir reģistrējušas. Turklāt pārvaldības struktūras informē programmas dalībniekus, kurus tās ir reģistrējušas, par to, ka katra pārvaldības struktūra var turpināt marķēšanas pasākumus saskaņā ar divām atsevišķām programmām. Šajā gadījumā Eiropas Kopienas marķēšanas programmā nelieto ENERGY STAR marķējumus. Komisija nodrošina to, ka tā pati, Eiropas Kopienas dalībvalstis un visi programmas dalībnieki, ko tā ir reģistrējusi, līdz dienai, par kuru rakstveidā ir vienojušās pārvaldības struktūras, pārtrauc lietot ENERGY STAR marķējumus. Pienākumi, kas noteikti šajā punktā, paliek spēkā pēc šā nolīguma izbeigšanas.-  Nolīguma A pielikumsA pielikumā noteikts kopīgais logotips.-  Nolīguma B pielikumsB pielikumā ietvertas kopīgā logotipa izmantošanas pamatnostādnes.-  Nolīguma C pielikumsC pielikumā paredzētas kopīgās tehniskās specifikācijas nolīgumā ietvertajām iekārtām – t.i., datoriem, datoru monitoriem, attēlu veidošanas iekārtām (printeriem, kopētājiem, skeneriem, daudzfunkcionālajām ierīcēm), faksa aparātiem, frankēšanas aparātiem – pēdējā redakcijā, kas ir pieejama nolīguma parakstīšanas brīdī.2. Komisija ziņo Padomei par sarunu rezultātu un attiecīgos gadījumos par visām problēmām, kas rodas sarunu gaitā. [1] OV L 172, 26.6.2001., 3. lpp.[2] OV L 99, 17.4.2003., 47. lpp.[3] OV L 332, 15.12.2001., 1. lpp.[4] Zaļā grāmata par energoefektivitāti vai kā ar ierobežotiem resursiem sasniegt labāku rezultātu, KOM(2005) 265 galīgais, 2005. gada jūnijs.[5] „Tehniskās un tiesiskās iespējas elektrisko mājsaimniecības un biroja iekārtu nodroses energopatēriņa marķēšanai,” Fraunhofer Sistēmu un inovāciju pētniecības institūts, Karlsrūe, Minhene, Drēzdene, 2005. gada jūnijs.[6] OV L 297, 13.10.1992., 16. lpp.[7] OV L 191, , 22.7.2005., 29. lpp.[8] OV L 172, 26.6.2001., 3. lpp.


title: 2014/663/ES: Komisijas Ieteikums ( 2014. gada 11. septembris ), ar ko groza pielikumu Ieteikumam 2013/711/ES par dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanu barībā un pārtikā  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               13.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 272/17

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2014. gada 11. septembris),
   ar ko groza pielikumu Ieteikumam 2013/711/ES par dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanu barībā un pārtikā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)

      (2014/663/ES)

   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Intervences līmeņi dioksīniem ir noteikti ar Komisijas Ieteikumu 2013/711/ES (1), lai rosinātu aktīvu pieeju dioksīnu un dioksīniem līdzīgo PHB klātbūtnes samazināšanai pārtikā.

               (2)

               Ir lietderīgi saskaņot dioksīniem līdzīgo PHB intervences līmeni mālos kā pārtikas piedevā ar intervences līmeni, ko piemēro tādiem pašiem māliem, kas paredzēti dzīvnieku barībai, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/32/EK (2), un saskaņot dioksīnu un dioksīniem līdzīgo PHB intervences līmeni cilvēku uzturam paredzētā labībā ar intervences līmeņiem, ko piemēro dzīvnieku barībai paredzētajai labībai.

               (3)

               Ir konstatēts, ka eļļas augu sēklas ir piesārņotas ar dioksīniem un dioksīniem līdzīgiem PHB, un, lai gan eļļas augu sēklām, kas paredzētas lietošanai dzīvnieku barībā, tika noteikts intervences līmenis, cilvēku uzturam paredzētajām eļļas augu sēklām šāds līmenis netika noteikts. Tādēļ ir lietderīgi noteikt intervences līmeņus dioksīniem un dioksīniem līdzīgajiem polihlorbifeniliem cilvēku uzturam paredzētajām eļļas augu sēklām.

               (4)

               Žāvētiem augļiem un dārzeņiem (tostarp kaltētiem garšaugiem) ir lietderīgi piemērot specifisko koncentrācijas pakāpi žāvēšanai saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1881/2006 (3) 2. pantu.

               (5)

               Tādēļ Ieteikums 2013/711/ES būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Ieteikuma 2013/711/ES pielikumu aizstāj ar šā ieteikuma pielikumu.

      Briselē, 2014. gada 11. septembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Tonio BORG

      (1)  Komisijas 2013. gada 3. decembra Ieteikums 2013/711/ES par dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanu barībā un pārtikā (OV L 323, 4.12.2013., 37. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīva 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp.).

      (3)  Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.).

      PIELIKUMS

            “PIELIKUMS
            Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

                        a)

                        “dioksīni un furāni (PVO-TEQ)” ir polihlordibenzo-para-dioksīnu (PCDD) un polihlordibenzofurānu (PCDF) summa, kas izteikta kā Pasaules Veselības organizācijas (PVO) toksiskuma ekvivalenti, izmantojot PVO toksiskuma ekvivalences koeficientus (PVO-TEF);

                        b)

                        “dioksīniem līdzīgie PHB (PVO-TEQ)” ir polihlorbifenilu (PHB) summa, kas izteikta kā PVO toksiskuma ekvivalenti, izmantojot PVO-TEF;

                        c)

                        “PVO-TEF” ir Pasaules Veselības organizācijas toksiskuma ekvivalences koeficienti riska novērtējumam attiecībā uz cilvēkiem, pamatojoties uz Pasaules Veselības organizācijas (PVO) secinājumiem Starptautiskās Ķīmiskās drošības programmas (IPCS) ekspertu sanāksmē, kas notika Ženēvā 2005. gada jūnijā (Martin van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds. Toxicological Sciences 93(2), 223.–241. lpp. (2006)).

                        Pārtika

                        Intervences līmenis dioksīniem un furāniem (PVO-TEQ) (1)

                        Intervences līmenis dioksīniem līdzīgajiem PHB (PVO-TEQ) (1)

                        Šādu dzīvnieku gaļa un gaļas produkti (izņemot ēdamos subproduktus) (2):

                                    —

                                    liellopi un aitas

                                    —

                                    mājputni

                                    —

                                    cūkas

                              Tauku maisījumi

                        1,75 pg/g tauku (3)

                        1,25 pg/g tauku (3)

                        0,75 pg/g tauku (3)

                        1,00 pg/g tauku (3)

                        1,75 pg/g tauku (3)

                        0,75 pg/g tauku (3)

                        0,50 pg/g tauku (3)

                        0,75 pg/g tauku (3)

                        Saimniecībās audzētu zivju muskuļu gaļa un saimniecībās audzēti zivsaimniecības produkti

                        1,50 pg/g mitra svara

                        2,50 pg/g mitra svara

                        Svaigpiens (2) un piena produkti (2), tostarp sviesta tauki

                        1,75 pg/g tauku (3)

                        2,00 pg/g tauku (3)

                        Vistu olas un olu produkti (2)

                        1,75 pg/g tauku (3)

                        1,75 pg/g tauku (3)

                        Māli kā pārtikas piedeva

                        0,50 pg/g mitra svara

                        0,50 pg/g mitra svara

                        Graudaugi un eļļas augu sēklas

                        0,50 pg/g mitra svara

                        0,35 pg/g mitra svara

                        Augļi un dārzeņi (tostarp svaigi garšaugi) (4)

                        0,30 pg/g mitra svara

                        0,10 pg/g mitra svara

         (1)  Augstākā pieļaujamā koncentrācija: augstāko pieļaujamo koncentrāciju aprēķina, pieņemot, ka visas dažādu radniecīgu vielu vērtības zem kvantitatīvās noteikšanas robežas ir vienādas ar kvantitatīvās noteikšanas robežu.

         (2)  Šajā kategorijā uzskaitītie pārtikas produkti, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp.).

         (3)  Intervences līmeņi neattiecas uz pārtikas produktiem ar tauku saturu < 2 %.

         (4)  Attiecībā uz žāvētiem augļiem un žāvētiem dārzeņiem (tostarp kaltētiem garšaugiem) piemēro Regulas (EK) Nr. 1881/2006 2. pantu. Kaltētiem garšaugiem ir jāņem vērā koncentrācijas pakāpe 7, kas rodas kaltēšanas rezultātā.”


				|

		52015PC0115

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valdības budžeta deficīta novēršanu Francijā /* COM/2015/0115 final */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valdības
budžeta deficīta novēršanu Francijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7.
punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga
valdības budžeta deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā
stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un
spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir
labvēlīga jaunu darbvietu radīšanai.
(3)       Saskaņā ar Eiropas
Kopienas dibināšanas līguma (EK līguma) 104. panta
6. punktu Padome 2009. gada 27. aprīlī nolēma, ka
Francijā ir pastāvējis pārmērīgs budžeta
deficīts, un sagatavoja ieteikumus, lai novērstu
pārmērīgo deficītu ne vēlāk kā līdz
2012. gadam[1]
saskaņā ar EK līguma 104. panta 7. punktu un
3. pantu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
īstenošanu[2].

(4)       Padome 2009. gada
2. decembrī atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam
nolēma, ka pēc Padomes ieteikuma pieņemšanas 2009. gada
27. aprīlī notikuši negaidīti nelabvēlīgi
ekonomikas notikumi, kas lielā mērā negatīvi
ietekmējuši valdības finanses, lai gan Francijas iestāžu
rīcība bijusi efektīva. Tādēļ Padome ieteica
Francijai novērst pārmērīgo deficītu ne
vēlāk kā līdz 2013. gadam.
(5)       Padome 2013. gada
21. jūnijā atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam
nolēma, ka pēc Padomes ieteikuma pieņemšanas 2009. gada
2. decembrī notikuši negaidīti nelabvēlīgi ekonomikas
notikumi, kas lielā mērā negatīvi ietekmējuši valdības
finanses, lai gan Francijas iestāžu rīcība bijusi efektīva.
Tādēļ Padome ieteica Francijai novērst
pārmērīgo deficītu ne vēlāk kā līdz
2015. gadam. Lai ticamā un ilgtspējīgā veidā
vispārējās valdības deficītu samazinātu zem 3 %
no IKP, Francijas iestādēm tika ieteikts: a) panākt
nominālo deficītu 3,9 % no IKP 2013. gadā, 3,6 %
– 2014. gadā un 2,8 % – 2015. gadā, kas, kā tika
uzskatīts, atbilstu strukturālās bilances uzlabojumam par
1,3 % no IKP 2013. gadā, 0,8 % no IKP –
2014. gadā un 0,8 % no IKP – 2015. gadā, pamatojoties
uz Komisijas dienestu paplašināto 2013. gada pavasara prognozi; b)
pilnībā īstenot jau pieņemtos pasākumus
2013. gadam (1½ % no IKP) un precizēt, pieņemt un steidzami
īstenot vajadzīgos konsolidācijas pasākumus 2014. un
2015. gadam, lai panāktu ieteikto strukturālās bilances
uzlabojumu, vienlaikus veicot, kā patlaban plānots, visu
vispārējās valdības apakšsektoru izdevumu kategoriju
rūpīgu pārskatīšanu, tostarp attiecībā uz
sociālā nodrošinājuma un pašvaldību līmeni; c)
izmantot visus neplānotos ieņēmumus deficīta
samazināšanai. Turklāt tika ieteikts, ka ar budžeta
konsolidācijas pasākumiem ilgtspējīgi jāuzlabo
vispārējās valdības strukturālā bilance
tādā veidā, kas netraucē izaugsmei. Ieteikumā Padome
noteica termiņu (2013. gada 1. oktobris), līdz kuram
Francijai jāveic efektīvi pasākumi un saskaņā ar
Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4.a punktu
jāsniedz detalizēts ziņojums par konsolidācijas
stratēģiju, kas ir paredzēta mērķu sasniegšanai.
(6)       Komisija 2013. gada 15.
novembrī secināja, ka, balstoties uz Komisijas 2013. gada rudens
prognozi, Francija ir veikusi efektīvus pasākumus saskaņā
ar Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu, lai
vispārējās valdības deficītu samazinātu zem
atsauces vērtības 3 % no IKP, un uzskatīja, ka
tādēļ pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūrā nav vajadzīgi papildu pasākumi.
(7)       Saskaņā ar Regulas
(ES) Nr. 473/2013 9. panta 1. punktu un 17. panta 2. punktu Francija 2013.
gada 1. oktobrī iesniedza Komisijai un Padomei ekonomiskās
partnerības programmu. Padome 10. decembrī pieņemtajā
atzinumā uzskatīja, ka Francijas ekonomiskās partnerības
programmā ietverts tādu fiskāli strukturālu reformu kopums,
kuras ir daļēji atbilstīgas, lai sekmētu efektīvu un
ilgtspējīgu pārmērīga budžeta deficīta novēršanu.

(8)       Komisija 2014. gada 5.
martā sniedza ieteikumu par pasākumiem, kuri Francijai jāveic,
lai savlaicīgi novērstu pārmērīgo deficītu.
Savā ieteikumā Komisija uzskatīja, ka Francijai ir jāveic
turpmāks darbs, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību Padomes
2013. gada 21. jūnija ieteikumam. Stabilitātes programmā,
kas tika iesniegta 2014. gada 7. maijā, Francija norādīja
vairākus papildu pasākumus 2014. gadam. Ņemot vērā
arī to, ka fiskālās konsolidācijas jomā 2013.
gadā bija panākts vairāk, nekā bija gaidāms Komisijas
ieteikuma pieņemšanas laikā, tika uzskatīts, ka
stabilitātes programma lielā mērā atbilst Komisijas
ieteikumam.
(9)       Komisija 2015. gada 13.
janvārī iesniedza paziņojumu “Elastīguma
vislabākā izmantošana saskaņā ar Stabilitātes un
izaugsmes pakta esošajiem noteikumiem” (COM(2015) 12). Paziņojumā
paskaidrots, ka Komisija ņems vērā īpašu strukturālo
reformu plānu, kurā sniegta detalizēta un pārbaudāma
informācija, kā arī ticami grafiki pieņemšanai un
īstenošanai, iesakot termiņu pārmērīgā budžeta
deficīta novēršanai vai minētā termiņa
pagarinājuma ilgumu. Komisija rūpīgi uzraudzīs reformu
īstenošanu. Ja reformas netiks īstenotas, Komisija to uzskatīs
par atbildību pastiprinošu faktoru, novērtējot efektīvu
rīcību, kas veikta, reaģējot uz pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras ieteikumu un nosakot
termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai. Efektīvas rīcības trūkums
radīs procedūras pastiprināšanu un Eiropas strukturālo un
investīciju fondu iespējamo apturēšanu. Attiecībā uz eurozonas dalībvalstīm tas
nozīmē, ka Komisija ieteiks Padomei sodanaudas piemērošanu.
(10)     Saskaņā ar
Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome,
pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, var nolemt pieņemt
pārskatītu ieteikumu saskaņā ar LESD 126. panta
7. punktu, ja ir veikta efektīva rīcība un ja pēc
minētā ieteikuma pieņemšanas notiek negaidīti
nelabvēlīgi ekonomiski notikumi, kuriem ir būtiska negatīva
ietekme uz valdības finansēm. To, vai ir runa par negaidītiem
nelabvēlīgiem ekonomiskiem notikumiem, kas lielā mērā
negatīvi ietekmē budžetu, pārbauda, ņemot vērā
ekonomisko prognozi, kas ir pamatā Padomes ieteikumam.
(11)     Saskaņā ar LESD 126.
panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu Padomei ir
pienākums attiecīgajai dalībvalstij sniegt ieteikumus par
pārmērīga budžeta deficīta situācijas novēršanu
noteiktā laikā. Ieteikumā jānosaka maksimāli sešu
mēnešu termiņš, kurā attiecīgajai dalībvalstij ir
efektīvi jārīkojas, koriģējot pārmērīgo
budžeta deficītu, un kuru var saīsināt līdz trim
mēnešiem. Turklāt ieteikumā novērst
pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu
jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz
ieteikuma pamatā esošo prognozi, atbilstu strukturālās bilances,
t. i., cikliski koriģētās bilances, neskaitot vienreizējus
un citus pagaidu pasākumus, minimālajam ikgadējam uzlabojumam
vismaz 0,5 % apmērā no IKP.
(12)     Komisijas dienestu 2013. gada
29. maija darba dokumentā Komisijas dienesti prognozēja, ka Francijas
ekonomika 2013. gadā samazināsies par 0,1 %, savukārt 2014. un
2015. gada attiecīgi palielināsies par 0,6 % un 1,1 %.
Turklāt Komisijas 2013. gada pavasara prognozē, uz kuru
balstījās 2013. gada 29. maija darba dokumentā
izklāstītais scenārijs, tika prognozēts, ka
saskaņotais patēriņa cenu indekss (SPCI) 2013. gadā
palielināsies par 1,2 % un 2014. gadā – par 1,7 % .
Šīs izaugsmes un inflācijas prognozes  tika izmantotas par pamatu
Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumam saskaņā ar LESD 126.
panta 7. punktu. 2013. gadā IKP pieaugums faktiski
izrādījās nedaudz augstāks, nekā Komisija
paredzēja, jo IKP pieauga par 0,3 %. No otras puses, SPCI
palielinājās tikai par 1,0 %.
(13)     Komisijas 2015. gada
ziemas prognozē tika lēsts, ka 2014. gadā IKP pieaugums
būs 0,4 %, proti, par 0,2 procentpunktiem mazāk, nekā
bija paredzēts  pamatscenārijā, ar ko pamatoja pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras ieteikumu. Tiek
lēsts, ka IKP pieaugumu galvenokārt noteiks uzkrāto lielumu,
publiskā un privātā patēriņa pieaugums, savukārt
attiecībā uz ieguldījumiem un neto eksportu tiek
prognozēts, ka tie samazināsies. Salīdzinājumā –
ieteikuma sagatavošanas laikā tika prognozēts, ka
2014. gadā palielināsies ieguldījumi, jo uzlabosies
uzņēmumu konfidences rādītājs, turklāt tika
prognozēts, ka ārējais pieprasījums būs daudz
lielāks. Tajā pašā laikā enerģijas cenas un
vājā aktivitāte neitralizēja 2014. gada janvārī
ieviestās PVN pārstrukturēšanas ietekmi uz cenām.
Rezultātā paredzams, ka 2014. gadā SPCI inflācija ir
samazinājusies līdz 0,6 %. Tādējādi 2013. un
2014. gadā inflācija bija ievērojami mazāka, nekā
prognozēts 2013. gada pavasarī. Tiek prognozēts, ka
2015. gadā IKP palielināsies par 1,0 %, savukārt SPCI
(0,0 % inflācija) saglabāsies nemainīgs.
(14)     2013. gadā
vispārējās valdības deficīts bija 4,1 % no IKP,
proti, tas pārsniedza mērķi – 3,9 % no IKP, kas tika
izvirzīts 2013. gada 21. jūnija ieteikumā. Jo īpaši publiskos
ieņēmumus negatīvi ietekmēja daudz zemāks, nekā
prognozēts, nodokļu ieņēmumu elastīgums, neraugoties
uz diskrecionārajiem pasākumiem, kas saskaņā ar Komisijas
informāciju bija EUR 27 miljardu apmērā (1,3 % no IKP).
Fiskālā konsolidācija, raugoties no strukturālās
bilances pārmaiņu viedokļa, bija 1,0 % apjomā no IKP.
Ja korekcijā ņem vērā pārskatīto
potenciālās izaugsmes un ieņēmumu samazinājumu
(0,2 procentpunkti no IKP), strukturālā bilances
pārmaiņa 2013. gadā bija 1,2 % no IKP. Šis
rādītājs atpaliek no uzlabojuma (1,3 % no IKP), ko Padome
ieteica 2013. gada 21. jūnijā, tomēr starpība ir
neliela. Pamatojoties uz diskrecionārajiem ieņēmumu
pasākumiem un kopējo izdevumu pārmaiņām salīdzinājumā
ar scenāriju, kas izklāstīts Padomes 2013. gada 21. jūnija
ieteikumā, fiskālās konsolidācijas augšupvērsts
novērtējums ir -0,1 % no IKP – atkal nedaudz zem  papildu
pasākumiem (0,0 % apmērā no IKP), kas tika uzskatīti
par vajadzīgiem, lai sasniegtu Padomes ieteikumā noteiktos budžeta
mērķus.
(15)     Saskaņā ar Komisijas
2015. gada ziemas prognozi paredzams, ka 2014. gadā nominālais
deficīts turpinās palielināties, neraugoties uz
ievērojamiem centieniem ierobežot publisko izdevumu pieaugumu. Paredzams,
ka ietaupījumus izdosies panākt, jo tiks turpināta publiskā
sektora algu iesaldēšana, pateicoties pensiju reformu ietekmei un
mazākiem izdevumiem vietējā līmenī. Tomēr ir
paredzams, ka šos ietaupījumus neitralizēs ieviestais nodokļu
kredīts konkurētspējai un nodarbinātībai (CICE),
ko saskaņā ar EKS 2010 noteikumiem uzskaita kā publiskus
izdevumus un kura izmaksas 2014. gadā tiek lēstas EUR 11 miljardu
apmērā (0,4 % no IKP). Attiecībā uz
ieņēmumiem – 1. janvārī īstenotā PVN likmju
pārstrukturēšana un tā ārkārtas uzņēmumu
ienākuma nodokļa divkāršošana, kuru maksā lielie uzņēmumi,
pozitīvi ietekmēja nodokļu ieņēmumus. Tomēr
mazāks faktiskais IKP pieaugums un mazāka inflācija, nekā
gaidīts, līdzās joprojām mazam nodokļu
ieņēmumu elastīgumam attiecībā pret IKP negatīvi
ietekmēja nodokļu ieņēmumus.
(16)     Pamatojoties uz Komisijas
2015. gada ziemas prognozi, tika lēsts, ka strukturālais
deficīts samazināsies no 3,3 % no IKP 2013. gadā līdz
2,9 % 2014. gadā. Ja ņem vērā korekcijas,
ievērojot potenciālā ražošanas apjoma pieauguma
(+ 0,0 procentpunkti no IKP) un ieņēmumu samazinājuma
lejupvērstās pārskatīšanas (+ 0.2 procentpunkti
no IKP), gada fiskālā konsolidācija 2014. gadā veido
0,6 % no IKP salīdzinājumā ar prognozēm laikā,
kad tika sagatavots Padomes ieteikums. Aprēķinos ņemot
vērā negatīvo ietekmi, kuru uz maksājamo nodokļu kredītu
izmaksām radīja pāreja uz EKS 2010, ko uzskata par ārpus
valdības kontroles esošu attīstību, fiskālās
konsolidācijas lejupvērstais novērtējums ir 0,7 % no
IKP, ka ir nedaudz par maz, ņemot vērā  ieteikto apmēru
(0,8 % no IKP). Salīdzinājumā ar ekonomisko scenāriju,
kas ir Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikuma pamatā,
īstenotie papildu ieņēmumu pasākumi kopā ar
pārmaiņām izdevumu pusē, kas koriģēti, ņemot
vērā EKS 2010, veido 1,1 % no IKP, kas atbilst līmenim, ko
Padome  2013. gada 21. jūnijā uzskatīja par vajadzīgu
(“virs 1 % no IKP”). Tāpēc kumulatīvie pasākumi
2013.–2014. gadā veido 1,9 % no IKP, pamatojoties uz
strukturālās bilances koriģēto pārmaiņu, kas ir
par maz, ņemot vērā 2,1 % no IKP, ko ieteica Padome.
Pamatojoties uz augšupvērsto novērtējumu, kumulatīvie
pasākumi ir nedaudz virs 1,0 %, kas atbilst līmenim, ko Padome
uzskata par vajadzīgu.
(17)     Atšķirība starp
fiskālās konsolidācijas lejupvērsto un  augšupvērsto
novērtējumu izriet galvenokārt no inflācijas
lejupvērstās korekcijas kopš 2013. gada jūnija. Konkrēti –
2014. gadam IKP deflatora izaugsmes prognoze tika pārskatīta un
samazināta par 0,9 procentpunktiem laika periodā starp Padomes
2013. gada 21. jūnija ieteikumu un Komisijas 2015. gada ziemas
prognozi. Nodokļu ieņēmumus ievērojami ietekmējušas
inflācijas lejupvērstās pārskatīšanas.
Salīdzinājumam – Francijas publiskos izdevumus, kurus bieži nosaka
normas, kas tiek pieņemtas nominālā izteiksmē, mazāk
ietekmē kārtējā gada gaitā veiktas inflācijas
pārskatīšanas. Izrietošā nominālās bilances
pasliktināšanās nav koriģēta strukturālās
bilances aprēķinā, kurā ņemta vērā vienīgi
ražošanas apjoma starpība. Tāpēc fiskālās
konsolidācijas lejupvērstais novērtējums ir
problemātisks, ņemot vērā inflācijas
pārskatīšanas. Attiecībā uz augšupvērsto
rādītāju – var uzskatīt, ka 2014. gadā pieņemto
diskrecionāro pasākumu rezultātus tikai nedaudz ietekmēja
inflācija, kas bija zemāka, nekā paredzēts. Daži publisko
izdevumu posteņi, ko kontrolē valdība, tika koriģēti,
ņemot vērā zemāku inflāciju, tāpēc ietekme
uz augšupvērsto rādītāju varētu būt bijusi
pozitīva. Tomēr galvenokārt iesaldēšanas dēļ,
kura 2014. gadā tika īstenota virknē publiskā sektora
izdevumu posteņu izdevumu, inflācijas lejupvērstās
vispārējās pārskatīšanas ietekme uz augšupvērsto
rādītāju visticamāk ir bijusi ierobežota.
(18)     Kopumā, ņemot
vērā iepriekš minēto, pieejamie pierādījumi
neļauj secināt, ka rīcība nav bijusi efektīva.
(19)     Publiskā parāda
attiecība pret IKP, kas 2009. gadā bija 78,8 %, kopš
tā laika ir strauji augusi un 2013. gadā sasniegusi 92,2 %.
Saskaņā ar Komisijas 2015. gada ziemas prognozi parāda
attiecība pret IKP prognozē apskatītajā laikposmā
turpinās pieaugt (95,3  % 2014. gadā, 97,1 %
2015. gadā un 98,2 % 2016. gadā) sakarā ar joprojām
salīdzinoši augstu vispārējās valdības deficītu
un lēnu nominālā IKP izaugsmi. Ir paredzams, ka uzkrāto
lielumu plūsmas korekcijas negatīvi ietekmēs parāda
attīstību prognozes periodā.
(20)     Pamatojoties uz Komisijas
2015. gada ziemas prognozi, paredzams, ka nominālais deficīts
2015. gadā sasniegs 4,1 % no IKP, kas ir būtiski vairāk par
mērķi 2,8 % no IKP, kurš noteikts Padomes  2013. gada 21.
jūnija ieteikumā, un pārsniedz kritēriju – 3 % no IKP.
Ievērojamā budžeta stāvokļa pasliktināšanās
sakarā ar sliktāku ekonomikas stāvokli kopumā, salīdzinot
ar to, kas bija Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikuma pamatā,
liecina, ka pārskatīts ieteikums Francijai atbilstīgi LESD
126. panta 7. punktam, pagarinot termiņu
pārmērīga deficīta novēršanai, ir pamatots un
saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.
(21)     Francijas iestādes  2014.
gada 21. novembrī iesniedza Komisijai vēstuli, kurā Francija
apņēmās veikt vairākas strukturālas reformas,
īstenojot 2014. gadā Francijai adresētos ieteikumos, kurus
Padome sagatavoja 2014. gada 8. jūlijā. Valdība 2014. gada
12. decembrī publicēja reformu programmu, kurā
izklāstīja reformu prioritātes līdz 2017. gadam. Šo
reformu programmu apstiprināja paziņojumā par Valsts reformu
programmu, ko publiskoja 2015. gada 18. februārī. Valsts
iestādes arī iesniedza informāciju par galveno strukturālo
reformu, kas tika sāktas kopš 2012. gada, sagaidāmo
makroekonomisko ietekmi skaitliskā izteiksmē. Galvenās
izklāstītās reformas ir darbaspēka izmaksu
samazināšana, izmantojot CICE. un darba devēju
sociālā nodrošinājuma iemaksu papildu samazināšana,
izmantojot pacte de responsabilité et de solidarité. Gaidāms, ka
šie pasākumi varētu veicināt izaugsmi un uzlabot publisko
finanšu ilgtspēju, tāpēc no tiem nevajadzētu atteikties.
Tomēr, lai darbaspēka izmaksu samazināšana varētu
izpausties pilnībā, būtu nepieciešamas papildu darba tirgus
reformas, lai samazinātu darba samaksas neelastīgumu. Valdības
norādītās papildu reformas cita starpā ietver 2014. gada
pensiju reformu, pasākumus, lai reformētu vietējās
iestādes, uzlabotu uzņēmējdarbības vidi un
palielinātu konkurenci pakalpojumu jomā. Konkrētāk –
likumprojektā par izaugsmi un saimniecisko darbību risinātas
juristu profesiju konkurences problēmas, liberalizēta autobusu
pārvadājumu nozare, samazināti šķēršļi
piekļuvei mazumtirdzniecības tirgum un ieviesti elastīgāki
noteikumi par darbu svētdienās. Turklāt tajā paredzēts
arī reformēt individuālās atlaišanas strīdu
procedūras. Kopumā paredzams, ka kopš 2013. gada
sāktās strukturālās reformas veicinās ekonomikas
izaugsmi un publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Tomēr
iestāžu sagatavotā skaitliskā aplēse par to, ka līdz
2020. gadam šīs reformas palīdzēs palielināt IKP par 3,3
procentpunktiem, šķiet ievērojami pārvērtēta.
(22)     Informācija un
saistības, ko Francijas iestādes ir sniegušas attiecībā uz
strukturālajām reformām, ir pasākumi pareizajā
virzienā, ņemot vērā prasības, kas
izklāstītas Komisijas 2015. gada 13. janvāra
paziņojumā “Elastīguma vislabākā izmantošana
saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta esošajiem
noteikumiem” (COM(2015) 12), lai Francija pārmērīga
deficīta novēršanai varētu izmantot termiņa
pagarinājumu vairāk nekā par vienu gadu. Tomēr
paziņojumā “2015. gada Eiropas semestris: izaugsmes
problēmu, makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas un
koriģēšanas un saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1176/2011
sagatavoto padziļināto pārskatu rezultātu novērtējums”
Komisija norādīja uz Francijas ierobežoto reakciju uz
iepriekšējiem ieteikumiem, ņemot vērā makroekonomikas
nelīdzsvarotību, un secināja, ka Francijā ir
pārmērīga nelīdzsvarotība, kuras novēršanai ir
nepieciešama īpaša uzraudzība un izšķiroša politikas
rīcība. Ņemot vērā valsts reformu programmas un citu
tādu saistību mērogu, kas tiks iesniegtas līdz
minētajam datumam, Komisija maijā apsvērs, vai ieteikt Padomei
pieņemt ieteikumus, ievērojot Regulas (EK) Nr. 1176/2011 7.
panta 2. punktu, kuros konstatē, ka pastāv
pārmērīga nelīdzsvarotība un iesaka Francijai veikt
korektīvas darbības, kuras jāizklāsta korektīvo
pasākumu plānā. Strukturālās reformas ir būtiskas
ne tikai, lai novērstu pārmērīgu nelīdzsvarotību
un stiprinātu potenciālo izaugsmi, bet arī, lai nodrošinātu
publisko finanšu ilgtspēju.
(23)     Ja Francijai tiktu
piešķirts viens papildu gads, kā paredzēts saskaņā ar
Padomes Regulu (EK) Nr. 1467/97, ar to saistītās prasības
būtu pārāk lielas, ņemot vērā  pašreizējo vājo
ekonomisko vidi, jo būtu vajadzīgs strukturālās bilances
gada vidējais uzlabojums 2015. un 2016. gadā vairāk nekā
1,0 % apmērā no IKP, pārsniedzot gada vidējo
fiskālo pasākumu apmēru, kuru Padome attiecībā uz
2013.–2015. gadu ieteica 2013. gada 21. jūnijā. Pamatojoties uz
Komisijas 2015. gada ziemas prognozi, šāda korekcija ļoti
negatīvi ietekmētu izaugsmi gan 2015. gadā, gan
2016. gadā. Tāpēc un ņemot vērā
strukturālo reformu plānus, par kuriem paziņoja Francija, un
gaidāmo Valsts reformu programmu saskaņā ar iepriekš minēto
2015. gada 13. janvāra paziņojumu, šķiet lietderīgi
pagarināt termiņu Francijai par diviem gadiem, lai tā
varētu novērst pārmērīga budžeta deficīta
situāciju. Francijas iestādēm būtu jānodrošina, lai
gan pieņemtās, gan plānotās reformas tiktu
pilnībā īstenotas un vajadzības gadījumā –
pastiprinātas. Ja Francijai neizdosies īstenot vērienīgu
reformu programmu, Komisija to saskaņā ar iepriekš minēto 2015.
gada 13. janvāra paziņojumu uzskatīs par atbildību
pastiprinošu faktoru, novērtējot efektīvo rīcību, kas
veikta, reaģējot uz šo ieteikumu.
(24)     Divu papildu gadu
piešķiršana Francijai nozīmētu, ka nominālā
deficīta mērķis 2015. gadā būtu 4,0 % no IKP,
2016. gadā – 3,4 % no IKP  un 2017. gadā – 2,8 % no IKP.
Attiecīgais gada strukturālās budžeta bilances uzlabojums
2015. gadā būtu 0,5 % no IKP, 2016. gadā – 0,8 %
no IKP un 2017. gadā – 0,9 % no IKP. Tādējādi,
pamatojoties uz Komisijas 2015. gada ziemas prognozi, korekcija 2015.
gadam būtu par 0,2 procentpunktiem lielāka nekā paredzamais
strukturālās bilances uzlabojums (0,3 % no IKP). Pamatojoties uz
Komisijas 2015. gada ziemas prognozi, 2015. un 2016. gada
pamatscenārijā tiek lēsts, ka pasākumi, kurus ņem
vērā ieņēmumu pusē, veido attiecīgi 0,1 % un
-0,1 % no IKP. Paplašinātajā prognozē iekļautie
diskrecionārie pasākumi 2017. gadam veido -0,2 % no IKP. Tajos
ietverta paziņotā atteikšanās no contribution sociale de
solidarité des sociétés, kā arī normatīvajos aktos
noteiktās uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes
pakāpeniska samazināšana.
(25)     Lai sasniegtu budžeta
mērķus, ir būtiski, lai iestādes pilnībā
īstenotu jau paziņotos pasākumus 2015. gadam un
precizētu, ātri pieņemtu un īstenotu papildu
pasākumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu budžeta mērķus
2015., 2016. un 2017. gadā. Konkrētāk – vairākums
pasākumu, kas ir to saistību pamatā, kuras Francija
uzņēmusies, lai līdz 2017. gadam par EUR 50 miljardiem
samazinātu prognozēto publisko izdevumu tendenci, vēl
jāprecizē 2016. un 2017. gadam. Kopumā situācija būs
rūpīgi jāuzrauga un pārvaldes iestādēm būtu
jābūt gatavām veikt koriģējošas darbības, ja
izdevumi pieaugs vai diskrecionārie ieņēmumu pasākumi
nodrošinās mazāku ienesīgumu, nekā gaidīts,
IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
(1)
Francijai ne vēlāk kā līdz
2017. gadam būtu jānovērš pašreiz pastāvošais
pārmērīgais budžeta deficīts.
(2)
Francijai būtu jāpanāk
nominālais deficīts 4,0 % no IKP 2015. gadā,
3,4 % no IKP 2016. gadā un 2,8 % no IKP
2017. gadā, kas ļauj uzlabot strukturālo bilanci par
0,5 % no IKP 2015. gadā, 0,8 % no IKP 2016. gadā
un 0,9 % no IKP 2017. gadā. Pamatojoties uz Komisijas
paplašināto 2015. gada ziemas prognozi, tam būs nepieciešami
papildu pasākumi 0,2 % apmērā no IKP 2015. gadā,
1,2 % no IKP 2016. gadā un 1,3 % no IKP 2017. gadā.
(3)
Francijai būtu pilnībā
jāīsteno jau pieņemtie pasākumi 2015. gadam un
līdz 2015. gada aprīļa beigām jānodrošina papildu
fiskālā konsolidācija, kā noteikts 2. punktā. Tas
nozīmētu, ka būtu jāprecizē, jāpieņem un
jāīsteno papildu strukturālie diskrecionārie pasākumi
0,2 % apmērā no IKP, lai novērstu atšķirību starp
ieteikto strukturālās bilances uzlabojumu par 0,5 % no IKP 2015.
gadā.
(4)
Francijai būtu jāpastiprina centieni
noteikt ietaupījumu iespējas visos vispārējās
valdības apakšsektoros, tostarp sociālā nodrošinājuma un
pašvaldību līmenī, un izmantot visus neplānotos
ieņēmumus budžeta deficīta samazināšanai. Budžeta
konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina noturīgs
vispārējās valdības strukturālās bilances
uzlabojums, un tiem nevajadzētu negatīvi ietekmēt Francijas ekonomikas
konkurētspējas uzlabojumus.
(5)
Padome nosaka beigu termiņu (2015. gada 10.
jūnijs), līdz kuram Francijai ir jāveic efektīva
rīcība, un saskaņā ar 3. panta 4.a punktu Padomes
Regulā (EK) Nr. 1467/97 detalizēti jāinformē par
paredzēto konsolidācijas stratēģiju izvirzīto
mērķu sasniegšanai. Francijai būtu jāsniedz detalizēts
ziņojums par i) papildu strukturālajiem diskrecionārajiem
pasākumiem, kuri veido 0,2 % no IKP un kuri pieņemti, lai
panāktu ieteikto strukturālās bilances uzlabojumu
2015. gadā; un ii) par norādītajiem galvenajiem budžeta
pasākumiem, lai sasniegtu mērķus 2016. un 2017. gadā.
Lai atspoguļotu jauno korekcijas virkni, būtu jāatjaunina “Loi
de Programmation des Finances Publique”. Francijas iestādēm pirms
termiņa beigām būtu jānodrošina neatkarīgs ex ante
novērtējums par galvenajiem pasākumiem, uz kuriem pamatojas
2016. un 2017. gada korekcijas.
(6)
Saskaņā ar Padomes Regulas (ES)
Nr. 473/2013 10. pantu Francijai būtu jāsniedz ziņojums
Komisijai un Ekonomikas un finanšu komitejai atbilstoši
specifikācijām, kas noteiktas Komisijas Deleģētajā
regulā (ES) Nr. 877/2013. Pirmo reizi ziņojums būtu
jāiesniedz līdz 2015. gada 10. decembrim un pēc tam – ik
pēc sešiem mēnešiem. 10. decembrī iesniedzamajā
ziņojumā būtu jāziņo par atjaunināto budžeta
projektu, atbildot uz Komisijas atzinumu par budžeta plāna projektu
2016. gadam. Līdz 10. jūnijam iesniedzamajā
ziņojumā būtu jāiekļauj atjaunināta un
precizēta detalizēta informācija par konkrētiem budžeta
pasākumiem, kas tiek plānoti vai jau ir īstenoti, lai
nākamajā gadā panāktu ieteiktos strukturālās
bilances uzlabojumus un lai nodrošinātu savlaicīgu un
ilgtspējīgu pārmērīga budžeta deficīta
novēršanu noteiktajā termiņā.
Francija sniedz ziņojumu par 2015. gada
18. februārī publiskotajā paziņojumā iekļauto un
pēc tam Valsts reformu programmā papildināmo reformu plānu,
kas ir stingri jāīsteno, lai uzlabotu izaugsmes perspektīvas un
sekmētu publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju.
Būs svarīgi nodrošināt
fiskālo konsolidāciju, īstenojot visaptverošas un
vērienīgas strukturālās reformas saskaņā ar
Padomes ieteikumiem, kas adresēti Francijai saistībā ar Eiropas
pusgadu un jo īpaši tiem, kuri saistīti ar makroekonomikas
nelīdzsvarotības novēršanas procedūru.
Šis ieteikums ir adresēts Francijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               Visi dokumenti saistībā ar
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru
Francijā ir atrodami: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.
[2]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 10. jūlijs ) par Apvienotās Karalistes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2012.–2017. gadam

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/91

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 10. jūlijs)
   par Apvienotās Karalistes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2012.–2017. gadam
   2012/C 219/27
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Apvienotās Karalistes 2011. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2011.–2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 14. februārī pieņēma brīdinājuma mehānismu ziņojumu, kurā tā noteica Apvienoto Karalisti kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma secinājumus, kuros Sociālās aizsardzības komiteju aicina sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju un citām komitejām izklāstīt savus uzskatus par darbībām, kas ieteiktas stratēģijas “Eiropa 2020” politikas ciklā. Šie uzskati ir Nodarbinātības komitejas atzinuma daļa.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2012. gada 15. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus kreditēšanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Apvienotā Karaliste 2012. gada 30. aprīlī iesniedza savu konverģences programmu, kas aptver laikposmu no 2011.–2012. gada līdz 2016.–2017. gadam, un 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. Komisija padziļinātajā pārskatā, ko sagatavo saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, izvērtēja, vai Apvienoto Karalisti skar makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Komisija padziļinātajā pārskatā secināja, ka Apvienotajā Karalistē pastāv iekšēja nelīdzsvarotība, kas gan nav pārmērīga.

               (9)

               Saskaņā ar 4. punktu 15. protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 1. punktā izklāstītais pienākums izvairīties no pārmērīga vispārējās valdības budžeta deficīta neattiecas uz Apvienoto Karalisti, izņemot, ja tā pieņem euro. Minētā protokola 5. punktā ir paredzēts, ka Apvienotajai Karalistei ir jācenšas izvairīties no pārmērīga valdības budžeta deficīta. Padome 2008. gada 8. jūlijā saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 6. punktu nolēma, ka Apvienotajā Karalistē pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.

               (10)

               Balstoties uz konverģences programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas makroekonomikas scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir īstenot nepieciešamo fiskālo konsolidāciju, lai sasniegtu valdības fiskālos mērķus attiecībā uz neto parādu un cikliski koriģēto tekošo bilanci. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa budžeta mērķis, kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Saskaņā ar programmas prognozēm Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumā noteiktais termiņš, kādā jānovērš pārmērīgais budžeta deficīts, tiks nokavēts par vienu gadu. Saskaņā ar aplēsēm valdības budžeta deficīts 2014.–2015. gadā, kas ir Padomes noteiktais termiņš, būs 4,4 % no IKP, kas nozīmē, ka, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo bilanci (5), laikposmā no 2010.–2011. gada līdz 2014.–2015. gadam tiks īstenoti fiskālie pasākumi vidēji 1,25 % apmērā no IKP, kas ir mazāk par 1 ¾ % rādītāju, kurš noteikts Padomes ieteikumā saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Lai gan valdība nav novirzījusies no fiskālās konsolidācijas stratēģijas, kas sākotnēji, pamatojoties uz iepriekšējām makroekonomiskām prognozēm, šķita pietiekama, lai sasniegtu pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras mērķus, fiskālos rādītājus un prognozes ir skārusi ekonomiskās izaugsmes prognožu pasliktināšanās. Ieņēmumu pasākumi ir lielā mērā pārcelti uz fiskālās konsolidācijas sākumposmu. Gandrīz 40 % no kopējās gada fiskālās konsolidācijas, kas plānota laikposmā no 2010.–2011. gada līdz 2014.–2015. gadam, tiks sasniegta 2011.–2012. gada beigās, tostarp 30 % no izdevumu samazinājumiem un divas trešdaļas no neto nodokļu pieauguma. Joprojām salīdzinoši maz tiek izmantots iespējamais ieguvums no efektīvākas nodokļu sistēmas, kas izrietētu no PVN likmju struktūras pārskatīšanas.
               Saskaņā ar konverģences programmu tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts būs 8,3 % no IKP 2011.–2012. g., 5,9 % no IKP 2012.–2013. g., 6,0 % no IKP 2013.–2014. g., 4,4 % no IKP 2014.–2015. g., 2,9 % no IKP 2015.–2016. g. un 1,2 % no IKP 2016.–2017. gadā. Šīs prognozes ir nedaudz zemākas, nekā tās minētas Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozē, proti, deficīts 6,1 % apmērā no IKP 2012.–2013. gadā (un 7,9 %, ja netiktu ņemts vērā plānotais vienreizējais pensiju fondu pārnesums) un 6,5 % no IKP 2013.–2014. gadā. Atšķirības skaidrojamas ar zemāku izaugsmes prognozi un Eurostat veiktajiem grozījumiem Apvienotās Karalistes iesniegtajos datos. Tika izdarītas dažas korekcijas valdības fiskālajos plānos, kas iekļauti 2011. gada rudens pārskatā, lai par prioritāriem izvirzītu izaugsmi veicinošus izdevumus, tomēr publiskā sektora ieguldījumi līdz 2014.–2015. gadam strauji kritīsies. Paredzams, ka valdības parāds, kas 2013.–2014. gadā prognozēts 94,7 % apjomā, maksimumu sasniegs 2014.–2015. gadā.

               (11)

               Pirms krīzes mājokļu tirgū bija vērojama “pārkaršana”, jo augoša mājokļu deficīta apstākļos mājokļu cenu attiecība pret ieņēmumiem sasniedza nepieredzētu kāpumu, un rezultātā uzkrājās ievērojama hipotekāro parādu nasta. Komisija padziļinātajā pārskatā secināja, ka lielie mājsaimniecību parādi rada iekšēju nelīdzsvarotību Apvienotās Karalistes ekonomikā. Tā kā liela daļa hipotekāro kredītu ir ar mainīgo procentu likmi, mājsaimniecību finanšu stāvokli ietekmē procentu likmju paaugstināšana, kas ar finanšu sektora starpniecību var izraisīt destabilizējošu domino efektu ekonomikā kopumā. Ilgstoša un būtiska mājsaimniecību parādu nastas samazināšanās ir iespējama tikai tad, ja samazināsies mājokļu cenas attiecība pret izmantojamiem ienākumiem; tomēr, ja nominālās mājokļu cenas strauji kristos, daudzas mājsaimniecības varētu nonākt situācijā, kad ķīlas vērtība ir mazāka par aizņēmuma summu. Mājokļu būvniecības nozarē aktivitāte vēl aizvien ir nepieredzēti zema, kas skaidrojams gan ar neelastīgo plānošanas sistēmu, gan ciklisko vājumu, un arī aktivitāte plašākā mājokļu tirgū ir vāja. Valdība 2011. gada novembrī publicēja Anglijas mājokļu stratēģiju, kuras mērķis ir veicināt intensīvāku mājokļu būvniecību, bet joprojām ir lielas neskaidrības par jaunās sistēmas ietekmi uz mājokļu tirgus attīstību. Tāpat mājokļu stratēģijā nav minēts jautājums par nodokļu uzlikšanu īpašumiem; Apvienotās Karalistes sistēma apvieno regresīvu periodisku nodokli (municipālais nodoklis) un progresīvu darījumu nodokli (Stamp Duty Land Tax – SDLT), kas var ietekmēt budžeta ieņēmumu cikliskās tendences un finanšu stabilitāti. 2012. gada budžetā tika veiktas dažas korekcijas attiecībā uz SDLT likmēm, taču kopumā šajā jomā notikušas tikai nelielas izmaiņas.

               (12)

               Apvienotajā Karalistē aizvien lielākas problēmas rada bezdarbs un līdzdalība darba tirgū. Bezdarba līmenis Apvienotajā Karalistē pašlaik ir 8,4 %. Jauniešu bezdarba līmenis ir daudz augstāks – 22,2 %, turklāt vairāk nekā 38 % bezdarbnieku Apvienotajā Karalistē ir jaunāki par 25 gadiem. 17,7 % jauniešu (16–24 gadu vecumā) nestrādā un nemācās. Nodarbinātība privātajā sektorā ir nedaudz palielinājusies, taču tas nav pietiekami, lai atsvērtu nodarbināto skaita samazināšanos publiskajā sektorā un darbaspēka pieaugumu. Apvienotajā Karalistē ir pārmērīgi daudz mazkvalificētu darba ņēmēju, pēc kuriem pieprasījums samazinās, un trūkst augsti kvalificētu darba ņēmēju ar labām profesionālajām un tehniskajām iemaņām, kas ir īpaši nepieciešami ražošanas un eksporta nozarē, kur Apvienotās Karalistes rezultāti ir samērā vāji. Profesionālās izglītības un apmācības (PIA) politikā galvenā uzmanība tiek veltīta pamatprasmēm un 2. līmeņa kvalifikācijai, lai gan tautsaimniecībā aizvien aug pieprasījums pēc augstākas PIA kvalifikācijas. Apvienotajā Karalistē joprojām ir salīdzinoši liels pieaugušo skaits, kuriem ir ļoti vāja lasītprasme un rēķinātprasme un kuriem līdz ar to ir grūti iesaistīties profesionālajā apmācībā. Priekšlaicīga mācību pārtraukšana kopš 2005. gada ir palielinājusies par 3,3 procentpunktiem, un šis rādītājs (14,9 %) ir lielāks nekā vidēji ES; tāpēc ļoti svarīgi ir arī turpmāk atbalstīt ģimenes ar zemiem ienākumiem, lai novērstu jauniešu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu.

               (13)

               Valdība ir sagatavojusi sociālās labklājības reformu programmu, lai mudinātu vairāk cilvēku sākt strādāt, vienlaikus atbalstot pašus neaizsargātākos iedzīvotājus. “Universālais kredīts”, kura mērķis ir vienkāršot pabalstu sistēmu, vēl nav īstenots. Valdībai ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka jaunās politikas pozitīvo ietekmi uz nodarbinātību un ieņēmumiem nevājinās aizvien sarūkošie pabalstiem pieejamie līdzekļi, kas radītu pieaugošas nabadzības apdraudējumu, jo īpaši ģimenēm ar bērniem. Vienā neatkarīgi veiktā aprēķinā prognozēts, ka 2020.–2021. gadā absolūtā bērnu nabadzība sasniegs augstāko līmeni kopš 2001.–2002. gada, kas savukārt nozīmē, ka valdība nevarēs sasniegt Likumā par bērnu nabadzību noteiktos mērķus bērnu nabadzības samazināšanā. Valdībai ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu pietiekamu bērnu aprūpes pieejamību, jo īpaši vecākiem ar zemiem ienākumiem. Jebkādi bērnu aprūpes atbalstam paredzēto līdzekļu samazinājumi radītu problēmas saasinājuma apdraudējumu.

               (14)

               Finansējuma iegūšanas nosacījumi vēl aizvien ir strikti, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), un neto aizdevumu apjoms uzņēmumu nozarē 2011. gadā bija negatīvs. Apsekojumi liecina, ka ievērojamam skaitam MVU ir vajadzīgs kredīts un vienlaikus pastāv potenciālas grūtības pieprasījuma pusē. Turklāt piekļuve nebanku aizdevumiem lielā mērā ir pieejama tikai lielākiem uzņēmumiem un konkurence banku nozarē ir ierobežota. Neatkarīgi no iestāžu veiktajiem stāvokļa uzlabošanas pasākumiem saskaņā ar aplēsēm Brīdona darba grupa alternatīvo aizdevumu tirgu lietās prognozēja, ka nākamajos piecos gados paredzams ievērojams pieejamā finansējuma iztrūkums, īpaši attiecībā uz MVU.

               (15)

               Apvienotajai Karalistei ir jārisina uzdevums uzlabot enerģētikas un transporta infrastruktūru, kas saistīta ar pamatu likšanu ilgtermiņa izaugsmei un konkurētspējai, un cīnīties ar parādībām, kas ir par iemeslu ražošanas sektoru Apvienotās Karalistes nepietiekamajai ārējai konkurētspējai. Apvienotajai Karalistei ir vajadzīgas lielas investīcijas, lai modernizētu elektroenerģijas ražošanas jaudas, jo ir jāaizstāj liela daļa pašreizējās ražošanas jaudas, kuras kalpošanas laiks beigsies nākamajā desmitgadē, un lai izpildītu saistības palielināt atjaunojamās enerģijas izmantošanu un ievērot stingrākus CO2 emisiju standartus. Apvienotās Karalistes transporta nozari skar tīklu jaudas nepietiekamība un kvalitātes trūkums, kas varētu kavēt sasniegt valdības mērķi – pārorientēt Apvienotās Karalistes ekonomiku uz ieguldījumiem un eksportu. Saskaņā ar valdības fiskālās konsolidācijas stratēģiju publiskā sektora neto ieguldījumi līdz 2014.–2015. gadam ievērojami samazināsies, kas var vēl vairāk saasināt pastāvošās problēmas transporta infrastruktūrā, ja neizdosies atrast citus finansējuma avotus.

               (16)

               Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Apvienotās Karalistes ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu un sniegusi padziļinātu pārskatu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Apvienotajā Karalistē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi atbilstīgi Eiropas pusgada koncepcijai ir atspoguļoti turpmāk izklāstītajā 1.–6. ieteikumā.

               (17)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (6) jo īpaši ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (18)

               Ņemot vērā padziļinātā pārskata rezultātus, ko Komisija sagatavoja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļots jo īpaši 2., 3. un 6. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Apvienotajai Karalistei laikposmā no 2012. gada līdz 2013. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Pilnībā īstenot budžeta stratēģiju 2012.–2013. finanšu gadam un laikposmam pēc tam, īstenojot arī pietiekami konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu savlaicīgu pārmērīga budžeta deficīta novēršanu ilgtspējīgā veidā un izpildītu strukturālās korekcijas, kas paredzētas Padomes ieteikumos saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, un panākt, ka augstā valsts parāda attiecība sāk ilgtspējīgi samazināties. Ja tiek stiprināta budžeta stratēģija 2013.–2014. finanšu gadam un laikposmam pēc tam, prioritāti piešķirt izaugsmi veicinošiem izdevumiem, lai novērstu, ka vidēja termiņa izaugsmes perspektīvu turpmāka pasliktināšanās negatīvi ietekmē publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju.

               2.

               Novērst destabilizējošo ietekmi, ko rada augstās un svārstīgās mājokļu cenas un lielā mājsaimniecību parādu nasta, īstenojot visaptverošu mājokļu reformu programmu, lai palielinātu mājokļu piedāvājumu, atvieglotu dārdzības problēmas un nepieciešamību pēc valsts mājokļu subsīdijām. Īstenot turpmākas mājokļu tirgus, tostarp hipotēku un īres tirgus, finanšu regulējuma un īpašuma nodokļa reformas, lai novērstu pārmērīgu nestabilitāti un izkropļojumus mājokļu tirgū.

               3.

               Turpināt uzlabot jauniešu (īpaši to jauniešu, kas nemācās, nestrādā un neveic apmācības) nodarbināmību, tostarp izmantojot programmu “Youth Contract”. Nodrošināt, ka vairāk jauniešu piedalās mācekļu programmās un ka šīs programmas ir pienācīgi orientētas uz augsta līmeņa prasmēm, un ka tajās iesaistās vairāk mazo un vidējo uzņēmumu. Veikt pasākumus, lai mazinātu to 18–24 gadus veco jauniešu augsto proporciju, kuri ieguvuši tikai pamatprasmes ļoti zemā līmenī.

               4.

               Pastiprināt pasākumus, lai veicinātu to cilvēku integrāciju darba tirgū, kuru mājsaimniecībās visi ir bezdarbnieki. Nodrošināt, ka plānotās sociālās nodrošināšanas reformas nepalielina bērnu nabadzību. Pilnībā īstenot pasākumus, lai uzlabotu piekļuvi bērnu aprūpes pakalpojumiem.

               5.

               Turpināt uzlabot banku un nebanku finansējuma pieejamību privātajam sektoram, īpaši MVU. Atbalstīt konkurenci banku nozarē, jo īpaši īstenojot pasākumus, lai novērstu šķēršļus ienākšanai nozarē, palielināt pārredzamību un atvieglot iespējas mainīt banku, kā ieteikusi Neatkarīgā banku darbības komisija, un pētīt iespējas, kā uzlabot piekļuvi riska kapitālam un citiem nebanku aizdevumiem.

               6.

               Īstenot ilgtermiņa stratēģiju, lai uzlabotu Apvienotās Karalistes tīkla infrastruktūras jaudu un kvalitāti, tostarp pasākumus, lai risinātu transporta un enerģētikas tīklu problēmas, veicinot efektīvāku un stabilāku plānošanas un lēmumu pieņemšanas procesu un izmantojot piemērotus publiskā vai privātā sektora finansēšanas mehānismus.

      Briselē, 2012. gada 10. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. SHIARLY

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Saglabātas 2012. gadam ar Padomes Lēmumu 2012/238/ES (2012. gada 26. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 119, 4.5.2012., 47. lpp.).

      (4)  OV C 217, 23.7.2011., 12. lpp.

      (5)  Cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, ko Komisijas dienesti, atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 10. jūlijs ) par Francijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas stabilitātes programmu 2012.–2016. gadam

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/31

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 10. jūlijs)
   par Francijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas stabilitātes programmu 2012.–2016. gadam
   2012/C 219/09
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes.

               (3)

               Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Francijas 2011. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Francijas atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija 2012. gada 14. februārī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā noteica Franciju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma secinājumus, kuros aicināja Sociālās aizsardzības komiteju sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju un citām komitejām izklāstīt savus uzskatus par darbībām, kas ieteiktas stratēģijas “Eiropa 2020” politikas ciklā. Šie uzskati ir Nodarbinātības komitejas atzinuma daļa.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2012. gada 15. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un izaugsmes veicināšanas pasākumus. Tā uzsvēra vajadzību turpināt diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, mazināt bezdarbu un krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā arī aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā “Euro plus”, savlaicīgi nākt klajā ar savām saistībām, lai tās varētu iekļaut to stabilitātes un konverģences programmās un to valsts reformu programmās.

               (9)

               Francija 2012. gada 4. maijā iesniedza savu atjaunināto stabilitātes programmu, kas attiecas uz 2012.–2016. gadu, un 2012. gada 13. aprīlī –2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. Komisija padziļinātā pārskatā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu ir izvērtējusi, vai Franciju ietekmē makroekonomikas nelīdzsvarotība. Komisija secināja, ka Francijā ir nelīdzsvarotība, lai gan ne pārmērīga.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kas balstīts uz budžeta prognozēm programmā, ir optimistisks. Saskaņā ar Komisijas dienestu aplēsēm 2012. gada pavasara prognozē IKP pieaugums sasniegs 0,5 % 2012. gadā un 1,3 % 2013. gadā, salīdzinot ar attiecīgi 0,7 % un 1,75 % saskaņā ar stabilitātes programmu. Pēc tam, kad 2011. gadā budžeta deficīts 5,2 % apmērā no IKP bija mazāks par gaidīto, stabilitātes programmā plānots 2013. gadā (Padomes noteiktais termiņš pārmērīga budžeta deficīta novēršanai) to samazināt līdz 3 % no IKP un pēc tam turpināt konsolidāciju, līdz 2016. gadam sasniedzot līdzsvarotu budžetu. Stabilitātes programmas laikposmā paredzēts sasniegt vidējā termiņa budžeta mērķi (VTM) attiecībā uz līdzsvarotu budžetu strukturālā izteiksmē. VTM pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), plānotie vidējie gada fiskālie centieni 2010.–2013. gadā atbilst Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumam. Gada progresu strukturālā izteiksmē, kas vienāds ar papildu 0,7 % no IKP, virzībā uz VTM sasniegšanu ir paredzēts sasniegt 2014.–2016. gadā. Atbilstīgi stabilitātes programmai valsts izdevumu pieauguma rādītājs, ņemot vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu kritērijam. Stabilitātes programmā izklāstīto korekciju plānu apdraud riski. Makroekonomikas scenārijs varētu izrādīties mazāk labvēlīgs, nekā norādīts Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozē.
               Pasākumi nav pietiekami precizēti, lai sasniegtu mērķus, sākot no 2013. gada, un īstenotu ieteiktos vidējos gada fiskālos centienus. Turklāt Francijas rezultātu izklāsts attiecībā uz izdevumu mērķu sasniegšanu ir jaukta tipa. Tāpēc nevar nodrošināt, ka pārmērīgais budžeta deficīts tiks novērsts līdz 2013. gadam, ja vien plānotie pasākumi netiks pietiekami precizēti un vajadzības gadījumā īstenoti papildu pasākumi. Sākot no 85,8 % no IKP 2011. gadā, paredzams, ka parāda attiecība sasniegs 89,2 % 2013. gadā un samazināsies līdz 83,2 % 2016. gadā. Atbilstīgi stabilitātes programmai parāda samazināšanas kritērijs tiks izpildīts pārejas laika beigās (2016. gadā).

               (11)

               Lai gan 2011. gada otrajā pusē un 2012. gada februārī tika pieņemti papildu konsolidācijas pasākumi, fiskālās konsolidācijas īstenošana joprojām ir galvenais uzdevums. Lai atjaunotu ilgtspējīgu fiskālo stāvokli, ir svarīgi izvairīties no izdevumu pārsniegumiem, izmantojot pastiprinātus fiskālos centienus uz pilnībā precizētu pasākumu pamata. Turklāt Francijai būtu lietderīgi izmantot iespējas paātrināt budžeta deficīta samazināšanu, lai veicinātu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu, kā plānots. Attiecībā uz publisko finanšu ilgtspējību ilgtermiņā un turpmāko pensiju pietiekamību tiek pakāpeniski piemērota 2010. gada pensiju reforma. Tomēr nav pārliecības, ka sistēma tiks līdzsvarota līdz 2018. gadam, kā plānots, ja nodarbinātība un izaugsme izrādās mazāka, nekā prognozēts, un diezgan iespējams, ka pēc 2020. gada sistēmai būs budžeta deficīts. Turklāt jaunizveidotā koordinācijas komiteja, kas tika izveidota ar uzdevumu sniegt ikgadēju atzinumu par dažādu pensiju shēmu finansiālo stāvokli un nepieciešamajiem nosacījumiem, lai līdz 2018. gadam nodrošinātu līdzsvarotus kontus, 2011. gadā nesniedza šādu atzinumu, tādējādi sarežģījot pensiju sistēmas ilgtspējas novērtējumu.

               (12)

               Francijas darba tirgus darbība tiktu uzlabota, vēl vairāk samazinot darba tirgus segmentāciju. Profesionālās drošības līgums (CSP), kurš tika ieviests ar 2011. gada jūlija tiesību aktu un kurā apvienoti divi jau esoši līgumi, ekonomisko grūtību izraisītas darbinieku skaita samazināšanas gadījumā konsultēšanas slogu uzliek valsts nodarbinātības dienestiem (Pôle emploi). Tas ir pozitīvs, bet ierobežots solis. Ir veikti vai tiek apspriesti arī vairāki pasākumi, lai nodrošinātu elastīgus darba organizācijas veidus uzņēmumiem, kas nonākuši īslaicīgās grūtībās. Tomēr tie nav konkrēti vērsti pret darba tirgus segmentāciju. Turklāt nodarbinātības aizsardzības tiesību aktu pārskatīšana liecina, ka darba ņēmēju atlaišanas procedūras joprojām rada šaubas un potenciāli lielas izmaksas darba devējiem. Visbeidzot, ir svarīgi nodrošināt, lai jebkura minimālās algas attīstība atbalstītu nodarbinātību, īpaši mazkvalificētu un nepieredzējušu darba ņēmēju nodarbinātību.

               (13)

               Pēc pensiju reformas veikti pasākumi, lai veicinātu gados vecāku darba ņēmēju nodarbināšanu, tostarp prasība uzņēmumiem īstenot aktīvā vecumā esošu cilvēkresursu vadību, ir soļi pareizajā virzienā. Tomēr saistītajiem rīcības plāniem parasti trūkst vērienīguma, un tajos nav iekļauti tādi pasākumi kā darba laika samazināšana vai to amatu piedāvāšana, kas būtu īpaši piemēroti vecākiem darba ņēmējiem. Turklāt daži bezdarbnieku pabalstu sistēmas aspekti vecākiem darba ņēmējiem (ilgums) var būt par iemeslu ierobežotiem stimuliem strādāt. Visbeidzot, ir nepieciešama vērienīgāka stratēģija pieaugušo izglītības jomā, lai palielinātu pieaugušo darbaspēka nodarbināmību.

               (14)

               Lai novērstu jauniešu bezdarbu, Francijas iestādes ir apņēmušās līdz 2015. gadam palielināt mācekļu skaitu no 600 000 līdz 800 000. Vairāki pasākumi tika ieviesti 2011. un 2012. gadā, lai palielinātu mācekļu kvotu uzņēmumos un pastiprinātu sankcijas uzņēmumiem, kas to neievērotu. Neraugoties uz šiem pasākumiem, mācekļu kopējais skaits joprojām ir tālu no mērķa. Šķiet, ir labāk jāsaskaņo jauniešu un uzņēmumu vajadzības. Tādēļ politikas nostādnes jauniešu bezdarba novēršanai gūtu labumu no lielākas saskaņas starp izglītības sistēmā mācītajām prasmēm un darba tirgus vajadzībām.

               (15)

               Darba meklētāju darbā iekārtošanas dienestu (ANPE) un bezdarbnieku pabalstu aģentūras (UNEDIC) apvienošana vienotā struktūrā (Pôle emploi) līdz šim nav devusi gaidītos rezultātus pakalpojumu efektivitātes un kvalitātes izteiksmē. Jaunais daudzgadu trīspusējais līgums, kas parakstīts 2012. gada janvārī (starp valdību, sociālajiem partneriem un Pôle emploi) par Pôle emploi darbību un pakalpojumiem 2012.–2014. gadam, ir solis pareizajā virzienā. Tomēr īstermiņa/ilgtermiņa mērķu skaits vēl jānosaka, tādējādi šajā posmā ir sarežģīti novērtēt reformas vērienīgumu. Reformas ticamību kavē arī valsts nodarbinātības dienestu budžeta un cilvēkresursu ierobežojumi.

               (16)

               Francija 2012. gada februārī pieņēma PVN paaugstināšanu par 1,6 procentpunktiem līdz 21,2 % un par kapitāla ienākumiem un peļņu veikto sociālo maksājumu palielināšanu par 2 procentpunktiem līdz 15,5 %, lai kompensētu darba devēju mazākas sociālās iemaksas. Jaunā valdība ir paziņojusi par savu ieceri pārskatīt šo pasākumu un 2012. gadā pieņemt fiskālo reformu. Tas ir atbilstīgs pasākums, lai ieviestu līdzsvarotāku nodokļu sistēmu, kas novirza nodokļu slogu no darbaspēka. Kā norādīts Komisijas dienestu veiktajā padziļinātajā pārskatā par makroekonomikas nelīdzsvarotību, tas varētu uzlabot Francijas eksporta izmaksu konkurētspēju, potenciāli pozitīvi ietekmējot uzņēmumu rentabilitāti un ilgākā termiņā – ieguldījumu un ārpuscenu konkurētspēju. Tomēr reformas vērienīgums ir pārāk šaurs. Turklāt, lai gan ir īstenoti centieni samazināt nodokļu izdevumus, pēdējie ir bijuši saistīti arī ar likmju paaugstinājumiem, kuriem ir tendence palielināt jau tā lielo nodokļu slogu darbaspēkam. Francijai ir Eiropas Savienībā otrā mazākā vides nodokļu daļa no nodokļu ieņēmumiem, kas liecina par plašām iespējām paaugstināt šos nodokļus. Visbeidzot, lai arī Francija 2011. gadā izvērtēja dažādu nodokļu izdevumu efektivitāti to nodarbinātības vai sociālo mērķu sasniegšanā, joprojām jo īpaši ir jāpārskata dažas pazeminātās PVN likmes.

               (17)

               Lai gan ir pieņemtas vairākas reformas, lai vienkāršotu uzņēmējdarbības vidi un atceltu ierobežojumus dažiem regulētiem amatiem un profesijām, šīs reformas nenovērš šķēršļus ienākšanai tirgū un ierobežojošas rīcības nosacījumus daudzās citās (piemēram, veterinārārsti, taksometri, veselības aprūpes nozare, juridiskās profesijas, tostarp notāri). Rezultātā ir nepieciešams horizontālāks un sistemātiskāks pārskats par atlikušajiem ierobežojumiem attiecībā uz regulēto profesiju ienākšanu tirgū un to īstenošanu, lai novērtētu ierobežojumu nepieciešamību un samērīgumu. Attiecībā uz mazumtirdzniecības nozari izplatītājiem būtu jāļauj brīvi noteikt cenas un citus tirdzniecības noteikumus, lai patērētāji varētu gūt labumu no zemākām cenām. Patērētāji gūtu labumu arī no citiem konkurenci veicinošiem pasākumiem šajā ļoti koncentrētajā nozarē, piemēram, telpiskās plānošanas ierobežojumu atcelšanas vai pārskatīšanas un jaunu izplatīšanas vietu izveides procedūru optimizācijas.

               (18)

               Konkurences intensitāte vairākās tīkla nozarēs (elektroenerģijas vairumtirdzniecība, dzelzceļa nozare) būtu jāpalielina, jo līdz šim veiktās reformas šajās nozarēs ir devušas tikai daļējus rezultātus. Koncentrācijas pakāpe elektroenerģijas tirgū joprojām ir viena no augstākajām Savienībā. Lai gan Likumam par elektroenerģijas tirgu jaunu organizēšanu (NOME likums) ir bijusi pozitīva ietekme uz konkurenci, ir nepieciešami papildu pasākumi, lai uzlabotu alternatīvu operatoru piekļuvi ražošanas jaudai Francijā, piemēram, hidroelektroenerģijas ražošanā. Dzelzceļa transportā jaunu uzņēmumu ienākšana tirgū joprojām ir ierobežota gan kravu, gan starptautiskos pasažieru pārvadājumos; kravu pārvadājumos joprojām ir arī tehniski šķēršļi nediskriminējošai piekļuvei.

               (19)

               No 2005. līdz 2010. gadam Francijas eksporta tirgus daļa ir samazinājusies par 19,4 % – viens no lielākajiem samazinājumiem starp dalībvalstīm – un krietni virs robežlīmeņa, kas iekļauts brīdinājuma mehānisma ziņojumā, ko Komisija pieņēma 2012. gada 14. februārī. Komisijas dienesti padziļinātajā pārskatā par Franciju secināja, ka eksporta tirgus daļu zaudējumi rodas no izmaksu un jo īpaši no ārpuscenu konkurētspējas pasliktināšanās. Pieaugošas darbaspēka izmaksas uz vienu vienību jo īpaši ir radījušas spiedienu Francijas uzņēmumu rentabilitātei un ir ierobežojušas to spēju attīstīties, veikt nepieciešamos ieguldījumus, lai uzlabotu darbības rezultātus, un ieviest jauninājumus. Politikas nostādnes, lai veicinātu inovāciju privātajā sektorā, būtu jāuzrauga un jāpapildina ar pasākumiem, lai atjaunotu Francijas uzņēmumu rentabilitāti.

               (20)

               Francija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gadā izklāstīto saistību izpilde attiecas uz nodarbinātības veicināšanu, konkurētspējas uzlabošanu un publisko finanšu ilgtspējības stiprināšanu. Komisija ir izvērtējusi pakta “Euro plus” saistību izpildi. Šā izvērtējuma rezultāti ir ņemti vērā šajos ieteikumos.

               (21)

               Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi Francijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un iesniegusi padziļinātu pārskatu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Francijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Tās ieteikumi saistībā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 5. ieteikumā turpmāk.

               (22)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) ir jo īpaši atspoguļots 1. ieteikumā turpmāk.

               (23)

               Ņemot vērā Komisijas padziļinātā pārskata un šā izvērtējuma rezultātus, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir jo īpaši atspoguļoti 2., 4. un 5. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Francijai laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Pastiprināt un īstenot budžeta stratēģiju, kas, īpaši saistībā ar izdevumiem, papildināta ar pietiekami precizētiem pasākumiem 2012. gadam un turpmākajam laikposmam, lai nodrošinātu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu līdz 2013. gadam un to strukturālās pielāgošanas centienu īstenošanu, kuri noteikti Padomes ieteikumos saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Pēc tam nodrošināt atbilstīgus strukturālās pielāgošanas centienus, lai gūtu pietiekamu progresu virzībā uz VTM sasniegšanu, tostarp izdevumu kritērija izpildi, un nodrošināt pietiekamu progresu parāda samazināšanas kritērija ievērošanā. Turpināt pensiju sistēmas ilgtspējas un piemērotības pārskatīšanu un vajadzības gadījumā veikt papildu pasākumus.

               2.

               Ieviest papildu reformas, lai novērstu darba tirgus segmentāciju, pārskatot nodarbinātības aizsardzības tiesību aktu izvēlētus aspektus, apspriežoties ar sociālajiem partneriem saskaņā ar valsts praksi, jo īpaši saistībā ar darba ņēmēju atlaišanu; turpināt nodrošināt, lai visas izmaiņas minimālo algu jomā atbalstītu darba vietu radīšanu un konkurētspēju; veikt pasākumus, lai palielinātu pieaugušo dalību mūžizglītībā.

               3.

               Pieņemt darba tirgus pasākumus, lai nodrošinātu vecāku darbinieku ilgāku nodarbināšanu; uzlabot jauniešu nodarbināmību, īpaši to, kuriem ir vislielākais bezdarba risks, nodrošinot, piemēram, vairāk un labākas mācekļu programmas, kas efektīvi pievēršas viņu vajadzībām; uzlabot aktīva darba tirgus politikas nostādnes un nodrošināt, lai valsts nodarbinātības dienesti efektīvāk sniegtu individualizētu atbalstu.

               4.

               Veikt papildu pasākumus, lai ieviestu vienkāršāku un līdzsvarotu nodokļu sistēmu, novirzot nodokļu slogu no darbaspēka uz citiem nodokļu veidiem, kas rada mazāku slogu izaugsmei un ārējai konkurētspējai, jo īpaši vides un patēriņa nodokļiem; turpināt centienus samazināt un optimizēt nodokļu izdevumus (īpaši tos, kas nodrošina stimulus parādiem); pārskatīt pašlaik pazemināto PVN likmju efektivitāti izaugsmes un darba vietu radīšanas atbalstam.

               5.

               Īstenot centienus, lai atceltu nepamatotus ierobežojumus regulētiem amatiem un profesijām, jo īpaši pakalpojumu un mazumtirdzniecības nozarē; veikt papildu pasākumus, lai liberalizētu tīkla nozares, jo īpaši elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū, palielināt energotīklu starpsavienojuma jaudu un veicināt jaunu operatoru ienākšanu dzelzceļa kravu un starptautisko pasažieru pārvadājumu nozarē.

      Briselē, 2012. gada 10. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. SHIARLY

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Saglabātas 2012. gadam ar Padomes Lēmumu 2012/238/ES (2012. gada 26. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 119, 4.5.2012., 47. lpp.).

      (4)  OV C 213, 20.7.2011., 8. lpp.

      (5)  Cikliski koriģētā bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, kuru Komisijas dienesti atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.