				|

		52011SC0826

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Swedenand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Sweden, 2011-2014

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Zviedrijas 2011. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu
par atjaunināto Zviedrijas konverģences programmu 2011.–2014. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas
stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita
Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam
pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)
Padome 2010. gada 13. jūlijā
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī —
lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnēm[3],
kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes.
(3)
Komisija 2011. gada 12. janvārī
pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu,
tādējādi uzsākot jaunu ekonomiskās
pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un
integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju „Eiropa 2020”.
(4)
Eiropadome 2011. gada 25. martā
apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu
reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada
15. februāra un 7. marta secinājumiem un atbilstīgi
Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome uzsvēra, ka
prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās
stabilitātes atjaunošanai, bezdarba samazināšanai ar darbaspēka
tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem stiprināt
izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes
izvērst konkrētos pasākumos, ko paredzēts iekļaut to
stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu
programmās.
(5)
Zviedrija 2011. gada 29. aprīlī
iesniedza savu atjaunināto 2011. gada konverģences programmu,
kas attiecas uz 2011.–2014. gadu, un 2011. gada valsts reformu
programmu. Abas minētās programmas ir izvērtētas
vienlaikus.
(6)
Pirms 2008.–2009. gada ekonomikas krīzes
Zviedrijas ekonomikā vairāk nekā desmit gadus valdīja
spēcīga izaugsme, kuru sekmēja gan iekšzemes pieprasījums,
gan neto eksports. Tā kā Zviedrijas tautsaimniecība ir
orientēta uz eksportu un tajā ir vērā ņemams finanšu
sektors, to spēcīgi ietekmēja ārējā
pieprasījuma kritums un finanšu tirgu sastingums 2008. gadā, un
IKP 2009. gadā samazinājās par 5,1 %, bet bezdarba
līmenis palielinājās no aptuveni 6 % līdz vairāk
nekā 9 %. Tā kā Zviedrijā bija stabils sākuma
stāvoklis bez nepieciešamības veikt lielas korekcijas
mājsaimniecības, banku un publiskajā sektorā, kā
arī atbilstoši monetārās un fiskālās politikas
pasākumi, recesija bija diezgan īslaicīga un galvenokārt
skāra uz eksportu vērsto ražošanas nozari. Atjaunojoties pasaules
tirdzniecībai, Zviedrijas ekonomikā notika ļoti spēcīga
un plaša atveseļošanās, un 2010. gadā IKP pieaugums no
jauna sasniedza 5,5 %. Automātisko stabilizatoru un
diskrecionāro pasākumu ietekmē pasliktinājās
fiskālā situācija — no 3,7 % no IKP fiskālā
pārpalikuma 2007. gadā līdz 0,9 % no IKP
deficītam 2009, tomēr 2010. gadā fiskālais
līdzsvars atjaunojās.
(7)
Pamatojoties uz atjauninātās
konverģences programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas
scenārijs, uz kuru pamatojas budžeta prognozes, kopumā ir ticams,
izņemot 2012. gadu, kad tas ir pārāk optimistisks. Budžeta
stratēģija, kā izklāstīts atjauninātajā
konverģences programmā, ir piemērota, jo tā
palīdzētu sasniegt Zviedrijas vidēja termiņa
mērķi (VTM), proti, ekonomikas cikla laikā sasniegt
pārpalikumu 1 % apmērā no IKP. Tas nodrošinātu
zināmu drošības rezervi pret 3 % no IKP atsauces
vērtības pārsniegšanu, ja ekonomikas lejupslīde
nākotnē atkārtotos. Programmā paredzēts, ka
vispārējās valdības budžeta pārpalikums
palielināsies no 0,6 % no IKP 2011. gadā līdz
3,7 % no IKP 2014. gadā, kas ir programmas pēdējais
gads. Šādu pieaugumu radītu pieņēmums par spēcīgu
ekonomikas izaugsmi, jo minētajā laikposmā programmā nav
paredzēti nekādi konsolidācijas pasākumi. Riski, kas
apdraud budžeta mērķu izpildi, kopumā ir līdzsvaroti.
Tā kā programmā iekļautā ieņēmumu prognoze
2011. gadam ir nedaudz piesardzīga, budžeta rezultāti
minētajā gadā varētu izrādīties nedaudz
labāki, bet zināmi negatīvie riski, kas var apdraudēt
budžeta prognožu izpildi, sākot ar 2012. gadu, ir saistīti ar
optimistiskiem makroekonomikas pieņēmumiem. Tā kā
valdība ir norādījusi, ka, sākot ar 2012. gadu,
varētu tikt īstenoti papildu ekspansīvi fiskālie
pasākumi, kas paredzēti 2011. gada likumā par valsts
budžetu (tostarp piektais posms strādājošo nodokļa atlaidēm
algota darba ņēmējiem, valsts ienākuma nodokļa
maksāšanas robežlīmeņa turpmāka palielināšana, PVN
samazināšana restorānu pakalpojumiem un zemāki pensiju
nodokļi), ja fiskālā situācija to pieļaus, pastāv
procikliskas fiskālās politikas nostājas risks. Ņemot
vērā demogrāfiskās perspektīvas, ir svarīgi, lai
Zviedrija arī turpmāk izpildītu VTM.
(8)
Iespējamas nestabilitātes avots ir
pašreizējā situācija mājokļu un hipotekārajos
tirgos. Pēc īslaicīgas un nelielas korekcijas finanšu
krīzes augstākajā punktā, Zviedrijā pretstatā
citām valstīm turpinājās spēcīgā
mājokļu cenu pieauguma tendence, kas vērojama kopš
1990. gadu otrās puses, un patlaban tās ir sasniegušas
rekordskaitļus. Mājokļu cenu spēcīgais kāpums ir
gājis roku rokā ar mājsaimniecību pieaugošu parādu
nastu, kas 2010. gada vidū sasniedza rekordlīmeni — 170 %
no izmantojamajiem ienākumiem. Turklāt liela daļa
hipotekāro kredītu ir izsniegta ar mainīgajām likmēm
ar nelielu amortizāciju. Tas padara Zviedrijas mājsaimniecības
īpaši neaizsargātas pret procentu likmju paaugstināšanu vai
nodarbinātības pasliktināšanos. Ievērojamai korekcijai
mājokļu tirgū varētu būt negatīva ietekme uz
makroekonomikas stabilitāti, jo mājsaimniecībām būtu
jāierobežo patēriņš, lai līdzsvarotu ienākumus un
izdevumus, un Zviedrijas bankām varētu pieaugt finansēšanas
izmaksas.
(9)
Attiecībā uz Zviedrijas darba tirgu
jāatzīmē, ka jauniešu un to iedzīvotāju
situācija, kuriem nav ES pilsonības, ir slikta
salīdzinājumā ar ES vidējiem radītājiem. Ir
būtiski turpināt uzlabot minēto grupu situāciju darba
tirgū, lai paaugstinātu vispārējo nodarbinātības
līmeni un ilgtermiņā uzlabotu darbaspēka
piedāvājumu, šādā veidā risinot iedzīvotāju
novecošanas radītās demogrāfiskās problēmas.
Zviedrijas valdība patlaban īsteno vairākas reformas, lai
uzlabotu abu minēto grupu nodarbinātības situāciju, un
tās ir saistītas ar finansējuma palielināšanu
darbaudzināšanai, darba pieredzes amata vietām, profesionālo
izglītību pieaugušajiem, mācekļu prakses
darbaudzināšanu, mērķsubsīdijām algām un
modernizētiem zviedru valodas kursiem. Jaunākie statistikas dati
skaidri rāda, ka uzlabojas visi Zviedrijas darba tirgus
rādītāji, izņemot attiecībā uz
ārvalstīs dzimušām sievietēm.
(10)
Komisija ir izvērtējusi konverģences
programmu un valsts reformu programmu[4].
Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai to
lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Zviedrijā, bet arī
to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā,
ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā
ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos
valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisija
uzskata, ka programmās ir pienācīgi risinātas Zviedrijas
galvenās problēmas. Tomēr, lai gan valdības
fiskālā stratēģija turpināt izpildīt VTM ir
piemērota, sākot ar 2012. gadu jārūpējas par to, lai
labvēlīgas izaugsmes laikā fiskālā politika
pārlieku nezaudētu stingrību. Vajadzētu izvērtēt
makroekonomiskās nelīdzsvarotības riskus, jo īpaši tos,
kurus rada pieaugošas mājokļu cenas un mājsaimniecību
parādu nasta. Turklāt jāuzrauga un jāuzlabo mazāk
aizsargāto grupu, jo īpaši jauniešu un ārvalstīs dzimušu
sieviešu, dalība darba tirgū.
(11)
Ņemot vērā šo novērtējumu
Padome ir izskatījusi Zviedrijas konverģences programmas
2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums[5] jo
īpaši ir pausts ieteikuma 1. punktā. Ņemot vērā
Eiropadomes 2011. gada 25. marta secinājumus, Padome ir
izskatījusi Zviedrijas valsts reformu programmu,
IESAKA Zviedrijai laikposmā no
2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi.
(1)
Rūpēties, lai fiskālā politika
arī turpmāk nodrošinātu vidēja termiņa mērķu
izpildi, un nepieļaut prociklisku fiskālās politikas
nostāju pašreizējā ekonomikas augšupejas laikā.
(2)
Īstenot preventīvas darbības
nolūkā novērst makroekonomiskos riskus, kas saistīti ar
pieaugošām mājokļu cenām un mājsaimniecību
parādu slogu, tostarp reformēt hipotekāro aizdevumu
sistēmu, īres maksas noteikumus, īpašumu aplikšanu ar
nodokļiem un būvatļaujas.
(3)
Uzraudzīt un uzlabot jauniešu un citu
mazāk aizsargāto grupu dalību darba tirgū.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209,
2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV C , ,
…lpp.
[3]               Saglabātas
2011. gadam ar Padomes 2011. gada 19. maija Lēmumu
2011/308/ES.
[4]               SEC(2011)
735
[5]               Kā
paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta
3. punktā.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Ieteikums Nr. 193/04/KOL ( 2004. gada 14. jūlijs ) par paziņojumiem, laika ierobežojumiem un konsultācijām, kas paredzēti 7. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/21/EK 7. pantā par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem

text:
               27.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 113/10

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES IETEIKUMS

   Nr. 193/04/KOL
   (2004. gada 14. jūlijs)
   par paziņojumiem, laika ierobežojumiem un konsultācijām, kas paredzēti 7. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/21/EK 7. pantā par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (1),
   ņemot vērā līgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi, un jo īpaši tā 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   ņemot vērā EEZ līguma XI pielikuma 5cl. punktā minēto aktu, kas piemērots ar līguma 1. protokolu un šī līguma XI pielikumā iekļautajiem nozares labojumiem, (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem) un jo īpaši tā 19. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar jaunajiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem valsts pārvaldes iestādēm jāveicina iekšējā tirgus attīstība, sadarbojoties inter alia vienai ar otru un ar Iestādi pārredzamā veidā, lai nodrošinātu atbilstošās reglamentētās prakses attīstību un atbilstošās direktīvas izmantošanu jauno reglamentējošo noteikumu izstrādē.

               (2)

               Lai nodrošinātu, ka lēmumiem valsts līmenī nav negatīvas ietekmes uz EEZ līguma funkcionēšanu vai uz mērķiem, kuri seko jaunajiem reglamentējošiem noteikumiem, valsts pārvaldes iestādēm jāinformē EBTA Uzraudzības iestāde (turpmāk Iestādi) un citas valsts pārvaldes iestādes Eiropas ekonomiskajā zonā (EEZ) par Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 3. punktā noteiktajiem pasākumu projektiem.

               (3)

               Kā papildu prasība, valsts pārvaldes iestādēm jāiegūst Iestādes pilnvara saistībām, kas ietvertas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/19/EK 8. panta 3. punkta otrajā apakšpunktā, kura ir minēta EEZ līguma XI pielikuma 5cj. punktā un ir pieņemta ar līguma 1. protokolu un šī līguma XI pielikumā iekļautajām nozares labojumiem, kas veido atsevišķu procesu.

               (4)

               Ja pārvaldes iestādes pieprasa, Iestāde sniedz tām iespēju apspriest ikvienu pasākuma projekta pirms tā formālās paziņošanas saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. pantu un Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 3. punktu. Ja saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 4. punktu Iestāde valsts ir norādījusi pārvaldes iestādei, ka tā uzskata, ka pasākuma projekts varētu radīt barjeru EEZ līguma funkcionēšanai, vai ja tai ir nopietnas šaubas par projekta savietojamību ar EEZ tiesībām, minētajai valsts pārvaldes iestādei tiek sniegta laicīga iespēja izteikt savu viedokli saistībā ar Iestādes izvirzītajiem jautājumiem.

               (5)

               Direktīva 2002/21/EK (pamatdirektīva) nosaka noteiktus juridiski saistošos laika ierobežojumus paziņojumu apsvēršanai saskaņā ar 7. pantu.

               (6)

               Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. pantā izklāstītās sadarbības un konsultēšanās mehānisma efektivitātes nodrošināšanai un atvieglošanai, kā arī juridiskās noteiktības interesēs, ir nepieciešami skaidri noteikumi paziņošanas procesam, kā arī lai Iestāde varētu pārbaudīt iepriekš minēto paziņošanu un juridisko laika ierobežojumu aprēķināšanu.

               (7)

               Tāpat būtu vērts noskaidrot procesuālos pasākumus Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 3. punkta otrās daļas kontekstā.

               (8)

               Lai atvieglotu un paātrinātu paziņotā pasākuma projekta pārbaudi, valsts pārvaldes iestādēm būtu jāizmanto standarta formāts paziņojumiem (apkopojošā paziņojuma veidlapa).

               (9)

               Pēc kopējas vienošanās starp EBTA valstīm angļu valoda tiek izmantota kā darba valoda komunikācijai starp EBTA valstīm un Iestādi. Tas neierobežo privātpersonu un uzņēmumu tiesības iesniegt dokumentus jebkurā no EEZ valodām EEZ līgumā paredzētajā kārtībā.

               (10)

               Lai īstenotu Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 8. pantā noteiktos mērķus un jo īpaši vajadzību nodrošināt atbilstošas reglamentētās prakses un atbilstošu Direktīvas piemērošanu, ir būtiski, lai 7. pantā noteiktais paziņošanas mehānisms tiktu pilnībā respektēts un būtu cik vien iespējams efektīvs.

               (11)

               Lai atļautu konsekventu jaunā reglamentējošā režīma pielietošanu visā EEZ un iegūtu visas priekšrocības sadarbībā ar valsts pārvaldes iestādēm, ir ļoti svarīgi nodrošināt informācijas plūsmu starp EBTA un EEZ EK pīlāru. Īpaša Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 3. punkta pieņemšanā, kas šim nolūkam ietverta EEZ Apvienotās komitejas lēmumā Nr. 11/2004, paredz, ka EBTA Uzraudzības iestāde un Komisija piedalās Informācijas apmaiņā starp EBTA valstu valsts pārvaldes iestādēm no vienas puses un EK dalībvalstu valsts pārvaldes iestādēm no otras puses.

               (12)

               EBTA Komunikāciju komiteja ir izteikusi savu labvēlīgo viedokli saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 22. panta 2. punktu,

         AR ŠO IESAKA.

               1)

               Direktīvā 2002/21/EK (pamatdirektīvā) un īpašajās direktīvās definētajiem nosacījumiem ir tāda pati nozīme, kāda tiek lietota šajā ieteikumā. Turklāt:

                           —

                           “Ieteikums par attiecīgajiem tirgiem” nozīmē, ka Iestādes Ieteikums 194/04/KOL par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko komunikāciju nozarē ir pieejams ex ante regulai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem.

                           —

                           “Paziņošana” nozīmē valsts pārvaldes iestādes paziņošanu Iestādei par pasākuma projektu saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 3. punktu vai pieprasījumu saskaņā ar Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 3. punktu, kuram ir pievienota apkopojošā paziņojuma veidlapa šajā ieteikumā (I pielikumā) paredzētajā kārtībā.

               2)

               Paziņojumi jāveic, kur iespējams, ar elektroniskiem līdzekļiem.
               Lai saņemtu paziņojumus, iestāde darbojas elektroniskajā sistēmā. Šajā gadījumā valsts pārvaldes iestādēm jāizmanto tikai šī sistēma.
               Dokumenti, kas nosūtīti ar elektroniskajiem līdzekļiem, tiek uzskatīti par adresāta saņemtajiem dienā, kurā tie ir nosūtīti vai iesniegti elektroniskajā sistēmā.
               Saskaņā ar iepriekš minēto 6. punktu, paziņojumi un pavaddokumenti tiek reģistrēti tādā secībā, kādā tie tiek saņemti.

               3)

               Paziņojumi stājas spēkā tajā datumā, kurā Iestāde tos reģistrē (“reģistrācijas datumā”). Reģistrācijas datums ir datums, kurā Iestāde ir saņēmusi pilnīgu paziņojumu.
               Paziņojuma reģistrācijas datumā informācija tiek sniegta Iestādes tīmekļa vietnē un visām valsts pārvaldes iestādēm ar elektronisko līdzekļu palīdzību tiek sniegta informācija par paziņojuma tematu un katru saņemto pavaddokumentu.

               4)

               Valsts pasākuma projektam un ar pamatojumam, uz kura šim pasākums balstās, kā arī apkopojošai paziņojuma veidlapai jābūt angļu valodā.

               5)

               Pasākumu projektiem, par kuriem valsts pārvaldes iestāde paziņojusi, jāpievieno dokumentācija, kas nepieciešama Iestādei tās uzdevumu veikšanai. Pasākumu projektiem jābūt pietiekami pamatotiem.

               6)

               Paziņojumos, kur iespējams, jāiekļauj katrs no šiem punktiem:

                           a)

                           attiecīgais produktu vai pakalpojumu tirgus;

                           b)

                           attiecīgais ģeogrāfiskais tirgus;

                           c)

                           galvenais uzņēmums(i), kas ir aktīvs(i) attiecīgajā tirgū;

                           d)

                           attiecīgā tirgus analīzes rezultāti, jo īpaši pētījumu rezultāti par efektīvas konkurences esamību vai neesamību un tās iemesliem;

                           e)

                           ja nepieciešams, uzņēmums(i), kurš(i) norādīts(i) kā tādi, kam atsevišķi vai kopā ar citiem, ir nozīmīgs stāvoklis tirgū Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 14. panta robežās, kā arī pamatojums, pierādījumi un/vai jebkāda cita attiecīga faktiskā informācija šāda apzīmējuma atbalstīšanai.

                           f)

                           valsts pārvaldes iestādes veiktās iepriekšējās sabiedriskās konsultācijas rezultāti;

                           g)

                           valsts konkurences iestādes izteiktais viedoklis, kur paredzēts;

                           h)

                           elementi, kas rāda, ka paziņojuma brīdī Iestādei ir veikti attiecīgi pasākumi, lai paziņotu par pasākuma projektu valsts pārvaldes iestādēm visās citās EEZ EBTA valstīs, tādā mērā, kādā nespēj nodrošināt neviena no Iestādes lietotajām elektroniskā sistēmām;

                           i)

                           ja Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 5. vai 8. pantam vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/22/EK (universālās pakalpojumu direktīvas) 16. pantam (2) atbilstošās pasākuma projektu paziņošanas gadījumā, ir ierosinātas īpašās reglamentējošās saistības, lai risinātu efektīvas konkurences trūkumu attiecīgajā minētajā tirgū, vai gadījumā, ja attiecīgais tirgus ir uzskatīts par efektīvi konkurētspējīgu, un tam jau tika piemērotas atbilstošās saistības, ir paredzēti pasākumi, lai šīs saistības anulētu.

               7)

               Ja pasākuma projekts tirgus analīzes mērķiem nosaka attiecīgu tirgu, kas atšķiras no ieteikumā aprakstītajiem attiecīgajiem tirgiem, valsts pārvaldes iestādēm jānodrošina pietiekams pamatojums kritērijam, kas paļaujas uz šādu tirgus definīciju.

               8)

               Paziņojumos, kas veikti saskaņā ar Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 3. punktu, arī jāietver pietiekams pamatojums tam, kādēļ būtu jāuzliek saistības, izņemot 9. un 13. pantā izskatītās saistības, operatoriem ar nozīmīgu tirgus pozīciju.

               9)

               Paziņojumos, kas pēc klasifikācijas atbilst Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 5. punktam, jāietver arī pietiekams pamatojums tam, kādēļ ir nepieciešami paredzētie pasākumi atbilstībai starptautiskajām saistībām.

               10)

               Paziņojumi, kas ietver 6. punkta nozīmē piemērojamo informāciju, tiek pieņemti pilnībā. Ja paziņojumā ietvertā informācija, tostarp dokumenti, ir nepilnīga materiālajā attiecībā, Iestāde piecu darba dienu laikā pēc tās saņemšanas, informē iesaistīto valsts pārvaldes iestādi un precizē, kādā mērā paziņojums ir uzskatīts par nepilnīgu. Paziņojums netiek reģistrēts, tikmēr iesaistītā valsts pārvaldes iestāde nesniedz nepieciešamo informāciju. Šādos gadījumos Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta mērķiem paziņojums stājas spēkā datumā, kurā Iestāde saņem pilnīgu informāciju.

               11)

               Neierobežojot iepriekšminēto 6. punktu, pēc paziņojuma reģistrācijas Iestāde saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 5. panta 2. punktu var pieprasīt iesaistītajai valsts pārvaldes iestādei papildu informāciju vai paskaidrojumu. Valsts pārvaldes iestādēm jāmēģina nodrošināt pieprasītā informācija trīs darba dienu laikā, ja tā ir viegli pieejama.

               12)

               Ja Iestāde sniedz komentārus saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 3. punktu, tā paziņo šos komentārus iesaistītajai valsts pārvaldes iestādei ar elektronisko līdzekļu palīdzību un publicē tos savā tīmekļa vietnē.

               13)

               Ja valsts pārvaldes iestāde sniedz komentārus saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 3. punktu, tā paziņo šos komentārus ar elektronisko līdzekļu palīdzību Iestādei un citām valsts pārvaldes iestādēm.

               14)

               Ja piemērojot Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 4. punktu, Iestāde uzskata, ka pasākuma projekts var radīt šķēršļus EEZ līguma funkcionēšanai, vai tai ir nopietnas šaubas par tā savietojamību ar EEZ tiesībām, un jo īpaši ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 8. pantā minētajiem mērķiem, vai pēc tam

                           a)

                           atsauc iepriekš minētos iebildumus vai

                           b)

                           pieņem lēmumu, kas pieprasa valsts pārvaldes iestādei anulēt pasākuma projektu,

                     tā paziņo iesaistītajai valsts pārvaldes iestādei ar elektronisko līdzekļu palīdzību un sniedz informāciju savā tīmekļa vietnē.

               15)

               Attiecībā uz saskaņā ar Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 3. punktu veiktajiem paziņojumiem Iestāde, rīkojoties saskaņā ar 14. panta 2. punktu, parasti pieņem lēmumu, kas pilnvaro vai neļauj valsts iestādei pieņemt minēto pasākuma projektu periodā, kas nepārsniedz trīs mēnešus. Ņemot vērā radušās grūtības, Iestāde var izlemt pagarināt šo periodu vēl uz diviem mēnešiem.

               16)

               Valsts pārvaldes iestāde var jebkurā laikā izlemt anulēt paziņoto pasākuma projektu; šai gadījumā paziņotais pasākums tiek izņemts no reģistra. Iestāde publicē attiecīgu paziņojumu par tā realizēšanu savā tīmekļa vietnē.

               17)

               Ja valsts pārvaldes iestāde, kas ir saņēmusi saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. panta 3. punktu sniegots komentārus no Iestādes vai no citas valsts pārvaldes iestādes, pieņem pasākuma projektu, tā pēc Iestādes pieprasījuma nodrošina Iestādei un citām valsts pārvaldes iestādēm informāciju veidā, kādā tā maksimāli rēķinās ar sniegtajiem komentāriem.

               18)

               Ja valsts pārvaldes iestāde pieprasa, Iestāde neoficiāli apspriež pasākuma projektu pirms tā pieņemšanas.

               19)

               Jebkurš Direktīvā 2002/21/EK (pamatdirektīvā) vai šajā ieteikumā minētais laika periods tiek aprēķināts šādi:

                           a)

                           ja laika periods ir izteikts dienās, nedēļās vai mēnešos, to aprēķina no brīža, kurā gadījums notiek; diena, kuras laikā gadījums notiek, neietilpst apspriežamajā periodā;

                           b)

                           laika periods, kas ir izteikts nedēļās vai mēnešos, beidzas ar jebkuru dienu pēdējā termiņa izbeigšanās nedēļā vai mēnesī, ir tā pati nedēļas diena vai iekrīt tajā pašā datumā kā diena, kurā ir noticis notikums, no kura ir jāaprēķina šis laika periods. Ja mēnešos iztektajā laika periodā, diena, kurā tam jābeidzas, nebija iepriekšējā mēnesī, laika periods beidzas ar tā mēneša pēdējās dienas izbeigšanos;

                           c)

                           laika periodi ietver svinamās dienas, sestdienas un svētdienas, izņemot kur tās ir skaidri izslēgtas vai kur periodi ir izteikti darba dienās;

                           d)

                           svinamās dienas ir visas dienas, kuras par tādām ir noteikusi iesaistītā EBTA valsts vai Iestāde;

                           e)

                           darba dienas ir visas dienas, kas nav svinamās dienas, sestdienas un svētdienas.

                     Ja laika periods beidzas sestdienā, svētdienā vai svinamajā dienā, tas tiek pagarināts līdz pirmās sekojošās darba dienas beigām.
               Iestāde katru gadu ES Oficiālā Vēstneša EEZ pielikumā publicē svinamo dienu sarakstu, kuras noteikušas EBTA valstis un Iestāde. EBTA valstis pēc pieprasījuma nosūta svinamo dienu sarakstu Iestādei.

               20)

               Iestāde kopā ar valsts pārvaldes iestādēm novērtē vajadzību pārskatīt šos noteikumus, ne agrāk par 2005. gada 1. septembri.

               21)

               Šis ieteikums ir adresēts EBTA valstīm.

      Briselē, 2004. gada 14. jūlijā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā —

            priekšsēdētājs

         Hannes HAFSTEIN

      (1)  Turpmāk minēts kā EEZ līgums.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojumu direktīva), kā minēts EEZ līguma XI pielikuma 5cm. punktā un turklāt pieņemts ar 1. protokolu un šī līguma XI pielikumā iekļautajiem nozares pielāgojumiem.

      PIELIKUMS
      VEIDLAPA, KAS ATTIECAS UZ PASĀKUMU PROJEKTU PAZIŅOJUMIEM SASKAŅĀ AR DIREKTĪVAS 2002/21/EK (PAMATDIREKTĪVAS) 7. PANTU
      (“Apkopojošā paziņojuma veidlapa”)
      Ievads
      Šī veidlapa precizē apkopojošo informāciju, kas valsts pārvaldes iestādēm jānodrošina Iestādei, kad tās paziņo par pasākumu projektiem saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. pantu.
      Iestāde gatavojas apspriest ar valsts pārvaldes iestādēm jautājumus, kas attiecas uz 7. panta īstenošanu, jo īpaši apspriežu laikā pirms paziņošanas. Tādēļ valsts pārvaldes iestādes tiek mudinātas konsultēties ar Iestādi par jebkuru šīs veidlapas aspektu un jo īpaši par to, kāda veida informācija tām jānodrošina, vai, otrādi, par iespēju atteikties no saistībām nodrošināt noteiktu informāciju attiecībā uz valsts pārvaldes iestāžu veikto tirgus analīzi saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 15. un 16. pantu.
      Pareiza un pilnīga informācija
      Valsts pārvaldes iestāžu iesniegtajai informācijai jābūt pareizai, pilnīgai un atveidotai apkopotā veidā zemāk aprakstītajā veidlapā. Veidlapa ir paredzēta, nevis lai aizvietotu paziņoto pasākuma projektu, bet lai dotu Iestādei un citām EEZ valstu valsts pārvaldes iestādēm iespēju pārbaudīt, ko faktiski ietver paziņotais pasākuma projekts, atsaucoties uz informāciju, kas ietverta veidlapā un jebkādu informācija, kas ir nepieciešama, lai Iestāde varētu veikt savus uzdevumus saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 7. pantu noteiktajā laika periodā.
      Šai veidlapai nepieciešamo informāciju jāizklāsta veidlapas iedaļās un punktu numuros ar norādēm uz projekta pasākuma galveno iedaļu, kur šo informāciju var atrast.
      APKOPOJOŠĀ PAZIŅOJUMA VEIDLAPA
      1. IEDAĻA
      Tirgus definīcija
      Lūdzu norādiet, kur piemērojams:

                  1.1.

                  ietekmētais attiecīgais produktu/pakalpojumu tirgus. Vai šis tirgus ir minēts ieteikumā par attiecīgajiem tirgiem?

                  1.2.

                  ietekmētais attiecīgais ģeogrāfiskais tirgus;

                  1.3.

                  īss valsts konkurences iestādes viedokļa kopsavilkums, kur paredzēts;

                  1.4.

                  īss sabiedriskās konsultācijas rezultātu pārskats par līdz šim ierosināto tirgus definīciju (piemēram, cik daudzi komentāri ir saņemti, kuri respondenti piekrita ierosinātajai tirgus definīcijai, kuri respondenti tai nepiekrita);

                  1.5.

                  ja definētais attiecīgais tirgus ir atšķirīgs no tiem, kas minēti ieteikumā par attiecīgajiem tirgiem, galveno iemeslu kopsavilkums, kas argumentē ierosināto tirgus definīciju, atsaucoties uz Iestādes vadlīniju 2. iedaļu par attiecīgā tirgus definīciju un nozīmīgā tirgus stāvokļa novērtēšanu (1) un trim galvenajiem kritērijiem, kas minēti ieteikuma 12.–19. apsvērumā par attiecīgajiem tirgiem.

            2. IEDAĻA
      Apzīmējums uzņēmumiem ar nozīmīgu tirgus pozīciju
      Lūdzu norādiet, kur piemērojams:

                  2.1.

                  uzņēmuma(u) nosaukums(i), kas norādīts(i) kā tāds(i), kam atsevišķi vai kopā ar citiem, ir nozīmīgs stāvoklis tirgū.
                  Ja piemērojams, uzņēmuma(u) nosaukums(i), kas uzskatīts par tādiem, kam vairs nav nozīmīga stāvokļa tirgū;

                  2.2.

                  kritērijs, kas balstās uz izlemšanu norādīt, ka uzņēmumam atsevišķi vai kopā ar citiem ir vai nav nozīmīga tirgus pozīcijas;

                  2.3.

                  galveno uzņēmumu (konkurentu) nosaukumi, kuri ir/ir aktīvi attiecīgajā tirgū;

                  2.4.

                  iepriekš minēto uzņēmumu tirgus daļas un to aprēķinu pamats (piem., apgrozījums, abonentu skaits).

            Ludzu sniedziet īsu kopsavilkumu:

                  2.5.

                  valsts konkurences iestādes viedoklim, ja paredzēts;

                  2.6.

                  sabiedrisko konsultāciju rezultātiem par ierosināto apzīmējumu, vai uzņēmumam(iem) līdz šim ir bijis nozīmīgs stāvoklis tirgū (piem., kopējais saņemto komentāru skaits, cik piekrīt/nepiekrīt).

            3. IEDAĻA
      Reglamentējošās saistības
      Lūdzu norādiet, ja piemērojams:

                  3.1.

                  juridisko pamatojumu uzliktajām, pastāvošajām, labotajām vai anulētajām saistībām (Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 9.–13. pants);

                  3.2.

                  iemeslus, kādēļ saistību uzlikšana, pastāvēšana vai labošana tiek uzskatīta par proporcionālu un pamatotu, ņemot vērā Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīvas) 8. pantā noteiktos mērķus. Norādiet arī pasākuma projekta punktus, iedaļas vai lappuses, kur šādu informāciju var atrast.

                  3.3.

                  ja ierosinātie palīglīdzekļi ir citi nekā tie, kas izklāstīti Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 9.–13. pantā, lūdzu norādiet, kādi ir “Izņēmuma apstākļi” 8. panta 3. punkta nozīmē, kas pamato šādu palīglīdzekļu izmantošanu. Norādiet arī pasākuma projekta punktus, iedaļas vai lappuses, kur šādu informāciju var atrast.

            4. IEDAĻA
      Starptautisko saistību ievērošana
      Attiecībā uz Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 3. punkta pirmā apakšpunkta trešo atkāpi, lūdzu norādiet, kur piemērojams:

                  4.1.

                  vai ierosinātais pasākuma projekts ir domāts, lai uzliktu, labotu vai anulētu saistības tirgus dalībniekiem Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīvas) 8. panta 5. punktā paredzētajā kārtībā;

                  4.2.

                  iesaistītā(o) uzņēmuma(u) nosaukums(i);

                  4.3.

                  kuras ir tas EBTA valsts iekļautās starptautiskās saistības, kas jārespektē.

         (1)  Iestādes vadlīnijas par tirgus analīzi un nozīmīgās tirgus pozīcijas novērtēšanu saskaņā ar Kopienas reglamentējošiem noteikumiem elektroniskajām komunikācijām un pakalpojumiem.


				|

		52012DC0027

			KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI par nolīguma apstiprināšanu par sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu (Euratom) un Dienvidāfrikas valdību kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem mērķiem /* COM/2012/027 final */

			   	KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI
par nolīguma apstiprināšanu par
sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu (Euratom) un
Dienvidāfrikas valdību kodolenerģijas izmantošanā
mierīgiem mērķiem
1.           Ievads
Nolīgums starp Eiropas Atomenerģijas
kopienu ("Kopiena") un Dienvidāfrikas valdību
("Dienvidāfrika") par sadarbību kodolenerģijas
izmantošanā mierīgiem mērķiem aptver gandrīz visas
abpusējas ieinteresētības jomas.
Nolīgums paredz plašu sadarbību
kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem mērķiem, un tas
ir vispārīgs pamats politiskajai, tehniskajai un rūpnieciskajai
sadarbībai. Ar to tiks izveidots juridisks pamats gan pušu
valdībām, gan nozares dalībniekiem, kas sekmēs pušu
sadarbību šajā jomā.
2.           Nolīguma nozīme
Ar mērķi stiprināt
vispārējās sadarbības attiecības starp Kopienu un
Dienvidāfriku, šā nolīguma noslēgšanas nozīme
galvenokārt ir balstīta uz abpusēju interesi izveidot stabilu
juridisks pamatu, lai atvieglinātu vienlīdzīgu, savstarpēju
sadarbību kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem
mērķiem, ietverot komerciālu apmaiņu, ņemot
vērā, ka Dienvidāfrikai ir lielas urāna rezerves un
tās loma kodolenerģijas civilās izmantošanas jomā
palielinās.
Turklāt
nolīgums sekmētu zinātnisko sadarbību starp Kopienu un
Dienvidāfriku, jo īpaši veicinātu Dienvidāfrikas
pētniecības iestāžu līdzdalību pētniecības
projektos, ko veic saistībā ar attiecīgajām Kopienas
pētniecības programmām, un attiecīgi nodrošinātu
arī Kopienas un tās dalībvalstu pētniecības
iestāžu dalību Dienvidāfrikas projektos līdzīgās
pētniecības jomās.
Tāds konkrēts
piemērs ir Dienvidāfrikas izveidotais reaktora tips Pebble Bed
Modular Reactor (PBMR), kas varētu būt
dzīvotspējīga alternatīva citiem reaktoru tipiem. Eiropas
pētniecības un izstrādes organizācijas jau ir
iesaistījušās šajā programmā.
Dienvidāfrika
kodolenerģiju aktīvi izmanto arī medicīnā un ir
galvenais medicīnā izmantojamo radioaktīvo izotopu
ražotājs.
No Euratom puses interese par šā
nolīguma parakstīšanu izriet no fakta, ka tas nodrošina atbilstošu
fiziskās aizsardzības līmeni, drošības pasākumus un
eksporta kontroles standartus un atvieglo kodolmateriālu tirdzniecību
starp pusēm. Nolīgums arī nodrošina kodolmateriālu,
palīgkodolmateriālu un iekārtu un tehnoloģiju brīvu
apriti Kopienā, kā arī nosaka, ka kodolmateriālu nodošana
un attiecīgu pakalpojumu sniegšana jāveic atbilstīgi
taisnīgiem komerciāliem nosacījumiem.
Jauna nolīguma noslēgšana starp
Eiropas Atomenerģijas kopienu (Euratom) un Dienvidāfriku par
sadarbību kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem
mērķiem abām pusēm, to valdībām un
rūpniecības uzņēmumiem radīs ilgstošu un stabilu
sistēmu, kuras ietvaros šāda sadarbība varētu notikt,
kā arī veicinās un atvieglos zinātnisko sadarbību
kodolenerģijas pētniecības un attīstības jomā,
pamatojoties uz savstarpēju izdevīgumu, vienlīdzību un
savstarpīgumu.
3.           Nolīguma vispārējā
struktūra
Nolīguma mērķis ir Euratom
un Dienvidāfrikas sadarbība kodolenerģijas izmantošanā
mierīgiem mērķiem. Sadarbības joma un forma
(III pants) galvenokārt ietver kodolenerģijas jomas
pētniecību un izstrādi, kodolmateriālu un tehnoloģiju
izmantošanu, kodolmateriālu piegādi, iekārtu nodošanu un
drošības pasākumus.
Nolīgumā sīkāk
precizē priekšmetus, uz kuriem attiecas šis nolīgums
(IV pants) — dažāda veida kodolmateriāli un citi
materiāli — un sīki apraksta kodolmateriālu, palīgkodolmateriālu
un iekārtu tirdzniecības kārtību (V pants).
Jāuzsver, ka kodolmateriāli jāizmanto mierīgiem
mērķiem un atbilstīgi nolīgumiem par drošības
pasākumiem (Kopienai tie ir Euratom drošības pasākumi
atbilstoši Euratom līgumam un IAEA drošības pasākumi
un papildu protokoli[1]).
Seko īpaši noteikumi par
informācijas apmaiņu un intelektuālo īpašumu
(VII pants) un īstenošanas noteikumi (VIII pants). Lai
nodrošinātu netraucētu nolīguma īstenošanu, tiek ieviests
īpašs pants par apspriešanos un strīdu izšķiršanu
(XII pants), ja rastos jautājumi par nolīguma pareizu
piemērošanu. Sākotnējais nolīguma termiņš būs
10 gadi, kuru pēc tam automātiski pagarinās uz
turpmākiem piecu gadu periodiem (XV pants).
4.           Nobeigums
Komisija uzskata, ka Eiropas
Atomenerģijas kopienas un Dienvidāfrikas valdības nolīgums
par sadarbību kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem
mērķiem, kura pieņemšana tiek ierosināta,
–
atbilst ar Padomes 2010. gada 8. oktobra
lēmumu dotajām sarunu norādēm,
–
apstiprina abu pušu nepārprotamu
apņemšanos neizplatīt kodolieročus un panākt augsta
līmeņa kodoldrošību, lai garantētu drošu
kodolenerģijas izmantošanu mierīgiem mērķiem;
–
atbilst Kopienas politikai par energoapgādes
drošību;
–
vēl vairāk stiprinās ļoti
labās attiecības starp ES un Dienvidāfriku enerģētikas
politikas sadarbības jomā.
Tādēļ
Komisija iesaka Padomei saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas
kopienas dibināšanas līguma 101. panta otro daļu
apstiprināt pielikumā iekļauto Eiropas Atomenerģijas
kopienas un Dienvidāfrikas valdības nolīgumu par sadarbību kodolenerģijas
izmantošanā mierīgiem mērķiem.
PIELIKUMS
NOLĪGUMS
STARP Dienvidāfrikas
VALDĪBU UN EIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENU (EURATOM) PAR
SADARBĪBU KODOLENERĢIJAS IZMANTOŠANĀ MIERĪGIEM
MĒRĶIEM
PREAMBULA
Dienvidāfrikas
Republikas valdība, turpmāk — Dienvidāfrika, un Eiropas
Atomenerģijas kopiena (Euratom), turpmāk —
"Kopiena", un turpmāk kopā sauktas "puses",
ŅEMOT
VĒRĀ draudzīgās attiecības un sadarbību, kas
pastāv starp abām pusēm,
AR
GANDARĪJUMU ATZĪMĒJOT ekonomiskas, tehniskās un
zinātniskās sadarbības starp pusēm auglīgos
rezultātus,
ŅEMOT
VĒRĀ 1999. gada 11. oktobrī parakstīto
nolīgumu par tirdzniecību, attīstību un sadarbību
starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
Dienvidāfrikas Republiku, no otras puses,
ŅEMOT
VĒRĀ 2000. gada 23. jūnijā Kotonū
noslēgto Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas,
Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas
locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm,
no otras puses,
VĒLOTIES
veicināt savu sadarbību jautājumos par kodolenerģijas
izmantošanu mierīgiem mērķiem,
NO JAUNA
APLIECINOT Dienvidāfrikas Republikas, Kopienas un tās
dalībvalstu valdību stingro apņemšanos neizplatīt
kodolieročus, tostarp stiprināt un efektīvi piemērot
attiecīgos drošības pasākumus un eksporta kontroles režīmu,
saskaņā ar kuriem īstenojama Dienvidāfrikas un Kopienas
sadarbība kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem
mērķiem,
ATKĀRTOTI
APSTIPRINOT Dienvidāfrikas valdības, Kopienas un dalībvalstu
valdību atbalstu Starptautiskās atomenerģijas
aģentūras (turpmāk — SAEA) mērķiem un tās
drošības pasākumu sistēmai,
ATKĀRTOTI
APSTIPRINOT Dienvidāfrikas Republikas, Kopienas un tās
dalībvalstu stingro apņemšanos attiecībā uz
Kodolmateriālu fiziskās aizsardzības konvenciju, kas
noslēgta 1980. gada 3. martā,
TĀ KĀ
Dienvidāfrikas Republika un visas Kopienas dalībvalstis ir
pievienojušās Līgumam par kodolieroču neizplatīšanu,
turpmāk — LKN, kas parakstīts 1968. gada
1. jūlijā,
ATZĪMĒJOT,
ka kodoldrošības pasākumus piemēro visās Kopienas
dalībvalstīs saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas
dibināšanas līgumu (turpmāk — Euratom līgums)
un atbilstoši nolīgumiem par kodoldrošības pasākumiem, kas
noslēgti starp Kopienu, tās dalībvalstīm un SAEA;
ŅEMOT
VĒRĀ līgumu par Āfriku — zonu, kas brīva no
kodolieročiem (Pelindabas Līgumu), kurš noslēgts 1996. gada
11. aprīlī un stājās spēkā 2009. gada
15. jūlijā,
IEVĒROJOT,
ka Dienvidāfrikas Republikas un visu Kopienas dalībvalstu
valdības ir Kodolmateriālu piegādātāju grupas
dalībnieces,
ATZĪMĒJOT,
ka jāņem vērā saistības, ko katra Kopienas
dalībvalstu valdība un Dienvidāfrikas Republikas valdība
uzņēmušās Kodolmateriālu piegādātāju valstu
grupā,
ATZĪSTOT
kodolmateriālu, iekārtu, palīgkodolmateriālu un
tehnoloģiju brīvas aprites principu Kopienā,
PIEKRĪTOT, ka nolīgumam ir
jāatbilst Eiropas Savienības un Dienvidāfrikas Republikas
starptautiskajām saistībām saskaņā ar Pasaules
tirdzniecības organizācijas nolīgumiem,
ATKĀRTI
UZSVEROT Dienvidāfrikas Republikas un Kopienas dalībvalstu
valdību saistības pret to divpusējiem nolīgumiem par kodolenerģijas
izmantošanu mierīgiem mērķiem,
IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.
I
pants
Definīcijas
Ja nav norādīts citādi,
šajā nolīgumā:
1.
"kompetentā iestāde" ir:
(a)
Dienvidāfrikas Republikā —
Enerģētikas ministrija,
(b)
Kopienā — Eiropas Komisija,
vai cita iestāde, par kuru
attiecīgā puse jebkurā laikā var rakstiski informēt
otru pusi;
2.
"iekārtas" ir priekšmeti, kas
minēti SAEA dokumenta INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 B pielikuma 1.,
3., 4., 5., 6. un 7. iedaļā (Vadlīnijas par
kodolmateriālu pārvietošanu), kurā laiku pa laikam izdarīti
grozījumi;
3.
"informācija" ir zinātniski vai
tehniski dati, pētniecības rezultāti vai paņēmieni un
norises, kas izriet no kopīgiem pētniecības projektiem, un visa
cita informācija, kura, kā uzskata kopīgā
pētniecībā iesaistītās puses un/vai dalībnieki,
jāsniedz vai ar ko jāapmainās saistībā ar šo
nolīgumu vai pētniecību, ko veic saskaņā ar to;
4.
"intelektuālais īpašums"
nozīme ir norādīta 1967. gada 14. jūlijā
noslēgtās un 1979. gada 28. septembrī
grozītās Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas
izveidošanas konvencijas 2. pantā, un tajā var ietvert citus
tematus saskaņā ar pušu vienošanos;
5.
"kopīgi pētījumi" ir
pētniecības darbs vai tehnoloģiju attīstība, ko veic
ar vienas vai abu pušu finansiālo atbalstu vai bez tā un kas paredz
gan Kopienas, gan Dienvidāfrikas dalībnieku sadarbību un kurus
kā kopīgus pētījumus rakstveidā apliecina puses vai to
zinātniski tehniskās organizācijas un resori, kas īsteno
zinātniskās pētniecības programmas. Ja finansējumu
nodrošina tikai viena puse, šādu apliecinājumu sniedz
minētā puse un šāda projekta dalībnieks;
6.
"kodolmateriāli" ir
izejmateriāli vai speciālie skaldmateriāli, kā tie
definēti Starptautiskās atomenerģijas aģentūras
statūtu XX pantā. Jebkāds SAEA valdes lēmums saskaņā
ar SAEA statūtu XX pantu par to materiālu saraksta
grozījumiem, kurus uzskata par "izejmateriāliem" vai
"īpašiem skaldmateriāliem", ir spēkā
attiecībā uz šo nolīgumu tikai tad, ja abas šā
nolīguma puses ir viena otru rakstiski informējušās par
lēmuma pieņemšanu;
7.
"palīgkodolmateriāli" ir:
(a)
deiterijs, smagais ūdens (deiterija
oksīds) vai jebkurš cits deiterija savienojums, kurā deiterija
attiecība pret ūdeņradi pārsniedz 1:5000, izmantošanai
kodolreaktorā, kā tas ir definēts SAEA informatīvā
apkārtraksta INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 B pielikuma 1.1. punktā,
(b)
kodolkvalitātes grafīts: grafīts
izmantošanai kodolreaktorā, kas definēts SAEA informatīvā
apkārtraksta INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 B pielikuma
1.1. punktā, un kura tīrības pakāpe ir augstāka
par 5 daļām uz miljonu bora ekvivalenta un kura blīvums
lielāks par 1,50 gramiem uz kubikcentimetru;
8.
"dalībnieks" ir jebkura persona,
jebkurš zinātniskās pētniecības institūts, jebkura
juridiska persona vai uzņēmums vai kāda cita iestāde, kurai
jebkura no pusēm atļauj piedalīties sadarbības
pasākumos un vai kopīgos pētniecības projektos
saskaņā ar šo nolīgumu, tostarp pašas puses;
9.
"personas" ir jebkura fiziska persona,
uzņēmums vai cita struktūra, kuras darbību regulē
piemērojamie normatīvie akti pušu attiecīgajā
teritoriālajā jurisdikcijā, taču neietver pašas puses;
10.
"intelektuālās darbības
rezultāti" (IDR) ir informācija un/vai intelektuālais
īpašums;
11.
"puses" ir Dienvidāfrika, no vienas
puses, un Kopiena, no otras puses;
"Kopiena" ir:
(a)
juridiska persona, kas izveidota saskaņā
ar Euratom līgumu, kā arī
(b)
teritorijas, uz kurām attiecas Euratom
līgums;
12.
"tehnoloģija" ir ar nozīmi, kas
definēta SAEA informatīvā apkārtraksta
INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 A pielikumā.
II
pants
Mērķis
13.
Šā nolīguma mērķis ir,
pamatojoties uz savstarpēja izdevīguma, vienlīdzības un
savstarpīguma principu, veicināt un atvieglot sadarbību
kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem mērķiem, lai
stiprinātu kopējās sadarbības attiecības starp Kopienu
un Dienvidāfriku, saskaņā ar to attiecīgo kodolprogrammu
vajadzībām un prioritātēm.
14.
Nolīguma mērķis ir sekmēt zinātnisko
sadarbību starp Kopienu un Dienvidāfriku, jo īpaši veicināt
Dienvidāfrikas pētniecības iestāžu līdzdalību
pētniecības projektos, ko veic saistībā ar
attiecīgajām Kopienas pētniecības programmām, un
attiecīgi nodrošināt arī Kopienas un tās dalībvalstu
pētniecības iestāžu dalību Dienvidāfrikas projektos
līdzīgās pētniecības jomās.
15.
Nekas šajā nolīgumā pusēm nav
uzskatāms par saistošu jebkādā ekskluzīvā veidā,
un katra puse ir tiesīga veikt uzņēmējdarbību
neatkarīgi no otras, ja to nosaka tirgus prasības.
III
pants
Sadarbības
joma un formas
1.
Kodolmateriālus, iekārtas,
palīgkodolmateriālus, vai kodolmateriālus, kas rodas kā
blakusprodukti, izmanto tikai mierīgiem mērķiem un tos neizmanto
nekādās kodolsprādzienierīcēs vai šādu
ierīču izpētei vai izstrādāšanai, ne arī
jebkādiem militāriem mērķiem.
2.
Šajā nolīgumā iecerētā
sadarbība attiecas uz kodolenerģijas izmantošanu mierīgiem
mērķiem un inter alia var ietvert:
(a)
pētniecību un izstrādi
kodolenerģijas jomā (tostarp kodolsintēzes tehnoloģijas);
(b)
kodolmateriālu un tehnoloģiju
izmantošanu, piemēram, veselības aizsardzībai,
lauksaimniecībā;
(c)
kodolmateriālu un iekārtu nodošanu;
(d)
kodoldrošību, radioaktīvo atkritumu un
izlietotās degvielas apsaimniekošanu, ekspluatācijas
pārtraukšanu, radiācijas aizsardzību, tostarp gatavību
ārkārtas situācijām un reaģēšanu;
(e)
drošības pasākumus;
(f)
citas jomas, par ko puses savstarpēji
vienojas, ciktāl tās aptver to attiecīgās programmas.
3.
Šā panta 2. punktā minēto
sadarbību var īstenot šādās formās:
(a)
kodolmateriālu un
palīgkodolmateriālu, iekārtu un saistīto tehnoloģiju
piegāde;
(b)
kodoldegvielas cikla pakalpojumu sniegšana;
(c)
vajadzības gadījumā darba grupu
izveidošana, lai īstenotu īpašus pētījumus un projektus
zinātniskās pētniecības un tehnoloģiju
attīstības jomā;
(d)
ekspertu apmaiņa, zinātniskās un
tehnoloģiskās informācijas apmaiņa, zinātniski
semināri, konferences, administratīvā, zinātniskā un
tehniskā personāla apmācība;
(e)
apspriedes par pētniecības un
tehnoloģiju jautājumiem un kopīgu pētījumu veikšana
saskaņā ar pieņemtajām programmām;
(f)
sadarbība kodoldrošības
veicināšanā; kā arī
(g)
citas sadarbības formas, kuras puses var
noteikt rakstiski.
4.
Pušu sadarbība, kas minēta šī panta
2. punktā, var būt arī pušu pilnvarotu personu un to
teritorijā reģistrētu uzņēmumu sadarbība.
IV
pants
Nolīguma
priekšmets
1.
Šis nolīgums attiecas uz
kodolmateriāliem, palīgkodolmateriāliem, vai iekārtām,
kas nodotas starp pusēm vai to attiecīgajām personām vai nu
tieši, vai caur trešo valsti. Šādi kodolmateriāli, palīgkodolmateriāli
vai iekārtas ir šā nolīguma priekšmets pēc tā
spēkā stāšanās saņēmējas puses
teritoriālajā jurisdikcijā ar noteikumu, ka
piegādātāja puse ir rakstiski informējusi
saņēmēju pusi par iecerēto nodošanu saskaņā ar
noteiktām procedūrām, kas noteiktas ar administratīvo
vienošanos, un ka iecerētais saņēmējs, ja tā nav
saņēmēja puse, ir saņēmējas puses
teritoriālajā jurisdikcijā pilnvarota persona.
2.
Kodolmateriāli, palīgkodolmateriāli
vai iekārtas, kas minētas šā panta 1. punktā, turpina
būt pakļauti šī nolīguma noteikumiem līdz
saskaņā ar administratīvās vienošanās
procedūrām tiek nolemts, ka:
(a)
šie priekšmeti tiek pārvietoti ārpus
saņēmējas puses jurisdikcijas saskaņā ar šā
nolīguma attiecīgajiem noteikumiem, vai
(b)
kodolmateriāli vairs nav lietojami nevienai
kodoldarbībai, kas ir būtiska no drošības pasākumu viedokļa,
kā norādīts VI panta 1. punktā, vai tie ir
kļuvuši praktiski neatgūstami, vai
(c)
iekārtas vai palīgkodolmateriāli
vairs nav izmantojami kodolenerģētikas vajadzībām, vai
(d)
puses savstarpēji vienojas, ka šis
nolīgums uz tiem vairs nav attiecināms.
3.
Tehnoloģiju nodošanu šis nolīgums aptver
attiecībā uz Kopienas dalībvalstīm, kas izteikušas
vēlmi veikt šādu nodošanu saskaņā ar šo nolīgumu,
izmantojot rakstisku attiecīgās dalībvalsts paziņojumu
Eiropas Komisijai. Pirms katras nodošanas ir jāsniedz iepriekšējs paziņojums
starp attiecīgo dalībvalsti(-īm) un Eiropas Komisiju, no vienas
puses, un Dienvidāfrikas valdību, no otras puses.
V pants
Kodolmateriālu, palīgkodolmateriālu un iekārtu
tirdzniecība
1.
Kodolmateriālu, palīgkodolmateriālu
un iekārtu jebkādu pārvietošanu, ko veic atbilstīgi
sadarbības pasākumiem, izdara saskaņā ar
attiecīgajām VI pantā uzskaitītajām Kopienas,
tās dalībvalstu un Dienvidāfrikas Republikas
starptautiskajām saistībām attiecībā uz
kodolenerģijas izmantošanu mierīgiem mērķiem.
2.
Puses tādā apjomā, cik tas ir
iespējams, palīdz viena otrai kodolmateriālu,
palīgkodolmateriālu un iekārtu iepirkumos, ko veic kāda no
pusēm vai personas Kopienas vai Dienvidāfrikas Republikas
jurisdikcijā.
3.
Šajā nolīgumā paredzētās
sadarbības turpināšana atkarīga no kodolmateriālu,
palīgkodolmateriālu un iekārtu savstarpēji apmierinošas
drošības pasākumu un kontroles sistēmas piemērošanas, ko
izveidojusi Kopiena saskaņā ar Euratom līgumu un no
drošības un kontroles sistēmas, ko izveidojusi Dienvidāfrikas
Republika.
4.
Šā nolīguma noteikumus neizmanto, lai
traucētu kodolmateriālu, palīgkodolmateriālu, iekārtu
un tehnoloģiju brīvu apriti Kopienas teritorijā.
5.
Kodolmateriālu nodošanu, uz ko attiecas šis
nolīgums, un attiecīgu pakalpojumu sniegšanu veic saskaņā
ar taisnīgiem tirdzniecības noteikumiem, un tas neapdraud pušu
starptautiskās saistības saskaņā ar Pasaules
Tirdzniecības organizācijas nolīgumiem. Šā punkta
īstenošana neierobežo Euratom līgumu un tā
atvasinātos tiesību aktus, kā arī Dienvidāfrikas
normatīvos aktus.
6.
Kodolmateriālu, palīgkodolmateriālu,
iekārtu un tehnoloģiju, uz kuriem attiecas šis pants,
tālāknodošanu var veikt vienīgi saskaņā ar
saistībām, ko atsevišķas Kopienas dalībvalstis un Dienvidāfrikas
valdība uzņēmušās Kodolmateriālu
piegādātāju valstu grupā. Kodolmateriālu,
palīgkodolmateriālu, iekārtu un tehnoloģiju
tālāknodošanai, uz kuriem attiecas šis nolīgums, jo īpaši
piemēro vadlīnijas par kodolmateriālu nodošanu, kas
izklāstītas SAEA informatīvajā apkārtrakstā
INFCIRC/254/Rev.9/Part 1.
7.
Līdz ar šā nolīguma stāšanos
spēkā puses apmainās ar to trešu valstu sarakstiem, uz
kurām saskaņā ar šā panta 6. punktu otrai pusei ir
atļauta tālāknodošana bez piegādātājas puses
iepriekšējas atļaujas. Katra puse paziņo otrai pusei par sava
trešu valstu saraksta izmaiņām.
8.
Piegādātājas puses iepriekšēja
rakstiska piekrišana ir nepieciešama tālāknodošanai saskaņā
ar šā panta 6. punktu uz valstīm, kas nav norādītas
piegādātājas puses trešu valstu sarakstā.
VI pants
Nosacījumi,
kādiem pakļauti kodolmateriāli, uz kuriem attiecas nolīgums
1.
Kodolmateriāli, uz kuriem attiecas šis
nolīgums, pakļauti šādiem nosacījumiem:
(a)
Kopienā — Euratom drošības
pasākumi atbilstoši Euratom līgumam un SAEA drošības
pasākumi atbilstoši šādiem attiecīgajiem nolīgumiem par
drošības pasākumiem, kurus var pārskatīt un aizstāt
tiktāl, ciktāl ir nodrošinātas Kodolieroču
neizplatīšanas līgumā noteiktās prasības:
i)        Nolīgums starp Kopienas
dalībvalstīm, kuru rīcībā nav kodolieroču, Euratom
un SAEA, kas stājās spēkā 1977. gada
21. februārī (publicēts kā INFCIRC/193),
ii)       Nolīgums starp Franciju, Euratom
un SAEA, kas stājās spēkā 1981. gada
12. septembrī (publicēts kā INFCIRC/290),
iii)      Nolīgums starp Apvienoto
Karalisti, Euratom un SAEA, kas stājās spēkā
1978. gada 14. augustā (publicēts kā INFCIRC/263),
iv)      Papildu protokoli, kas parakstīti
1998. gada 22. septembrī un stājās spēkā
2004. gada 30. aprīlī, pamatojoties uz dokumentu, kas
publicēts kā SAEA INFCIRC/540 (Pastiprināta drošības
pasākumu sistēma, II daļa);
(b)
Dienvidāfrikā — SAEA drošības
pasākumi saskaņā ar nolīgumu starp Dienvidāfrikas
Republikas valdību un SAEA par drošības pasākumu
piemērošanu saistībā ar Līgumu par kodolieroču
neizplatīšanu, kas tika parakstīts un stājās spēkā
1991. gada 16. septembrī un tika publicēts kā
INFCIRC/394, ko papildina papildprotokols, kas tika parakstīts un
stājās spēkā 2002. gada 13. septembrī, un
līgums par Āfriku — zonu, kas brīva no kodolieročiem,
kas tika parakstīts 1996. gada 11. aprīlī un
stājās spēkā 2009. gada 15. jūlijā.
2.
Gadījumā, ja kādu iemeslu
dēļ Kopienā vai Dienvidāfrikā pārtrauc
piemērot vai aptur kādu no šā panta 1. punktā
minētajiem nolīgumiem ar SAEA, attiecīgā puse ar SAEA
noslēdz nolīgumu, kas nodrošina efektivitāti un tvērumu
līdzvērtīgu tam, kas noteikts šā panta 1. punkta
a) vai b) apakšpunktā minētajos nolīgumos par
drošības pasākumiem, vai, ja tas nav iespējams,
(a)
Kopiena, ciktāl tas attiecas uz Kopienu,
piemēro uz Euratom drošības pasākumu sistēmu
balstītus drošības pasākumus, kas nodrošina efektivitāti un
tvērumu līdzvērtīgu tam, kas noteikts šā panta 1. punkta
b) apakšpunktā minētajos nolīgumos par drošības
pasākumiem, vai, ja tas nav iespējams,
(b)
puses noslēdz vienošanos par drošības
pasākumu piemērošanu, kas nodrošina efektivitāti un tvērumu
līdzvērtīgu tam, kas noteikts šā panta 1. punkta a)
vai b) apakšpunktā minētajos nolīgumos par drošības
pasākumiem.
3.
Fiziskās aizsardzības pasākumu
piemērošana jebkurā brīdī ir tādā
līmenī, kas atbilst vismaz tiem kritērijiem, kas noteikti
C pielikumā SAEA informatīvajam apkārtrakstam INFCIRC/254/Rev.10/Part 1,
ar iespējamiem grozījumiem. Papildus šim dokumentam attiecīgi
Kopienas dalībvalstis, Eiropas Komisija un Dienvidāfrika,
piemērojot fiziskās aizsardzības pasākumus, atsaucas uz
savām saistībām saskaņā ar Kodolmateriālu
fiziskās aizsardzības konvenciju, kas noslēgta 1980. gada
3. martā, ietverot visus grozījumus, kas ir spēkā
katras puses teritorijā, un Kodoldrošības ieteikumiem:
kodolmateriālu un kodoliekārtu fiziskā aizsardzība SAEA
INFCIRC/225/Rev.5 ar labojumiem (Kodolmateriālu fiziskā
aizsardzība, 13. sērija). Uz starptautisko transportēšanu
attiecas Starptautiskā konvencija par kodolmateriālu fizisko
aizsardzību, kas noslēgta 1980. gada 3. martā,
ieskaitot grozījumus, kas ir spēkā katrai pusei, un SAEA radioaktīvu
materiālu drošas pārvadāšanas noteikumi (SAEA Kodoldrošības
standartu sērija Nr. TS-R-1).
4.
Uz kodoldrošību un radioaktīvo atkritumu
apsaimniekošanu attiecas Konvencija par kodoldrošību (SAEA
informatīvais apkārtraksts INFCIRC/449), Kopējā
lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu drošas pārvaldības
konvencija (SAEA informatīvais apkārtraksts INFCIRC/546), Konvencija
par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai
radioloģiska avārija (SAEA informatīvais apkārtraksts
INFCIRC/336) un Konvencija par kodolnegadījumu operatīvu
izziņošanu (SAEA informatīvais apkārtraksts INFCIRC/335).
VII pants
Informācijas
apmaiņa un intelektuālais īpašums
Informācijas un intelektuālā
īpašuma tiesību, tostarp rūpnieciskā īpašuma, patentu
un autortiesības, un tehnoloģijas, kas nodotas atbilstīgi
sadarbības pasākumiem saskaņā ar šo nolīgumu,
izmantošana un izplatīšana notiek saskaņā ar A pielikuma
noteikumiem.
VIII
pants
Nolīguma īstenošana
1.
Šā nolīguma noteikumus ievieš
godprātīgi tādā veidā, lai izvairītos no
traucēšanas, kavēšanas vai nepiemērotas iejaukšanās
kodolenerģijas izmantošanas darbībās Dienvidāfrikā un
Kopienā un lai nodrošinātu atbilstību apdomīgas
pārvaldības praksei, kas nepieciešama ekonomiskai un drošai
kodolenerģijas izmantošanas darbību pārvaldībai.
2.
Šā nolīguma noteikumi nav izmantojami,
lai iegūtu komerciālas vai rūpnieciskas priekšrocības vai
kavētu pušu vai pilnvaroto personu vietējo vai starptautisko
komerciālo vai rūpniecisko interešu īstenošanu, kā arī
lai kavētu pušu vai Kopienas dalībvalstu valdību
kodolenerģijas politikas īstenošanu, traucētu mierīgu un ar
sprādzienierīcēm nesaistītu kodolenerģijas
izmantošanas veicināšanu, traucētu saskaņā ar šo
nolīgumu noteikto priekšmetu vai tādu priekšmetu apriti, par kuriem
tiek paziņots saskaņā ar šo nolīgumu, vai nu pušu
attiecīgajā teritoriālajā jurisdikcijā vai starp
Dienvidāfriku un Kopienu.
3.
Ar kodolmateriāliem, uz kuriem attiecas šis
nolīgums, rīkojas, pamatojoties uz proporcionalitātes,
atvietojamības un kodolmateriālu līdzvērtības
principiem.
4.
Visi grozījumi SAEA publicētajos
dokumentos, kuri minēti šā nolīguma I, V un VI pantā,
saskaņā ar šo nolīgumu ir spēkā tikai tad, kad puses
ir pa diplomātiskajiem kanāliem rakstiski informējušas viena
otru, ka tās pieņem šādu grozījumu.
IX
pants
Administratīvās
vienošanās
1.
Abu pušu kompetentās iestādes īsteno
administratīvās vienošanās, lai nodrošinātu efektīvu
šā nolīguma saistību izpildīšanu.
2.
Šādas administratīvās
vienošanās var inter alia attiekties uz finansēšanas
noteikumiem, pārvaldības pienākumu uzticēšanu un sīki
izstrādātiem noteikumiem par informācijas izplatīšanu un
intelektuālā īpašuma tiesībām.
3.
Administratīvās vienošanās, kas
īstenotas saskaņā ar šī panta 1. punktu, var tikt
grozītas pēc kompetento iestāžu savstarpējas rakstiskas
vienošanās.
X
pants
Piemērojamie
tiesību akti
Sadarbība, ko paredz šis nolīgums,
notiek saskaņā ar Dienvidāfrikā un Eiropas
Savienībā spēkā esošajiem tiesību aktiem, kā
arī ar starptautiskajiem nolīgumiem, kurus noslēgušas puses.
Kopienas gadījumā piemērojamos tiesību aktos ietilpst Euratom
līgums un tā sekundārie tiesību akti.
XI
pants
Neatbilstība
1.
Ja kāda no pusēm vai Kopienas
dalībvalsts pārkāpj šā nolīguma būtisku
noteikumu, otra puse, iesniedzot attiecīgu rakstisku paziņojumu, var
pilnībā vai daļēji apturēt vai izbeigt šajā
nolīgumā paredzēto sadarbību.
2.
Pirms kāda no pusēm šādi
rīkojas, puses apspriežas, lai panāktu lēmumu par to, kādi
korektīvie pasākumi ir jāveic, un, ja tie jāveic, tad par
grafiku, kādā šie pasākumi jāveic. Šādi rīkojas
tikai tad, ja saskaņotie pasākumi nav īstenoti pušu
nolemtajā laikā, vai ja puses nespēj vienoties — pēc
pušu noteikta termiņa beigām.
3.
Šā nolīguma izbeigšana neietekmē
jebkuras vienošanās un/vai līguma izpildi, kas noslēgti tā
spēkā esamības laikā, bet vēl nav pabeigti līdz
izbeigšanas dienai, ja vien puses nav vienojušās citādi.
XII
pants
Apspriešanās
un strīdu izšķiršana
1.
Pēc jebkuras puses pieprasījuma pušu
pārstāvji tiekas, ja vajag apspriesties par jautājumiem, kas
izriet no šā nolīguma interpretācijas vai īstenošanas,
pārraudzīt tā darbību un apspriest sadarbības
pasākumus papildus tiem, kas paredzēti šajā nolīgumā.
Šādas apspriešanās var notikt arī vēstuļu
apmaiņas formā.
2.
Visas domstarpības, kas rodas,
interpretējot, piemērojot vai īstenojot šo nolīgumu, un ko
nevar izšķirt sarunu ceļā vai pusēm vienojoties
citādi, pēc vienas vai otras puses pieprasījuma iesniedz
šķīrējtiesas tribunālam, kurā ir trīs
šķīrējtiesneši. Katra puse izrauga vienu
šķīrējtiesnesi, un šādi izraudzītie
šķīrējtiesneši par priekšsēdētāju ievēl
trešo, kas nav nevienas puses valstspiederīgais. Ja trīsdesmit dienu
laikā no dienas, kad iesniegts šķīrējtiesas
pieprasījums, kāda no pusēm nav izraudzījusi
šķīrējtiesnesi, otra strīdā iesaistītā puse
var pieprasīt, lai šķīrējtiesnesi pusei, kura to nav
izraudzījusies, ieceļ Starptautiskās Tiesas
priekšsēdētājs. Ja trīsdesmit dienu laikā pēc
tam, kad puses izraudzījušas vai iecēlušas
šķīrējtiesnešus, nav izvēlēts trešais
šķīrējtiesnesis, jebkura puse var pieprasīt, lai
Starptautiskās Tiesas priekšsēdētājs ieceļ trešo
šķīrējtiesnesi. Šķīrējtiesas tribunāla
locekļu vairākums nodrošina kvorumu, un visus lēmumus
pieņem ar visu šķīrējtiesas tribunāla locekļu
balsu vairākumu. Šķīrējtiesas procesu nosaka
tribunāls. Tribunāla lēmumi ir saistoši abām pusēm, un
abām pusēm tie ir jāizpilda. Šķīrējtiesnešu
atalgojumu nosaka tāpat kā Starptautiskās Tiesas ad hoc
tiesnešiem.
3.
Strīdu izšķiršanas mērķiem
izmanto šā nolīguma tekstu angļu valodā.
XIII
pants
Papildu
noteikumi
1.
Šis nolīgums neierobežo dalībvalstu
tiesības noslēgt divpusējus nolīgumus ar
Dienvidāfriku, ievērojot dalībvalstu kompetenci, no vienas
puses, un Kopienas — no otras puses, un ciktāl šādi
divpusēji nolīgumi pilnībā atbilst šā nolīguma
mērķiem un noteikumiem. Var turpināt piemērot
divpusējos nolīgumos, ko atsevišķas dalībvalstis
noslēgušas pirms stājās spēkā šis nolīgums starp
Kopienu un Dienvidāfriku.
2.
Minēto nolīgumu formulēšanas
noteikumi un šis nolīgums vajadzības gadījumā ir
jāveido saskaņā ar pušu attiecīgo kompetenci un
panākto vienošanos ar iesaistītajām pusēm.
XIV pants
Pielikuma grozījumi un statuss
1.
Pēc vienas puses pieprasījuma puses
apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem, jo
īpaši ņemot vērā starptautiskus jauninājumus
attiecībā uz drošības pasākumiem, kas saistīti ar kodolenerģiju.
2.
Šo nolīgumu var grozīt, ja puses par to
vienojas.
3.
Visi grozījumi stājas spēkā
dienā, kad puses, apmainoties ar diplomātiskām notām,
norāda par to spēkā stāšanos.
4.
Šā nolīguma pielikums ir neatņemama
šā nolīguma daļa, un to var grozīt saskaņā ar
šā panta 1. līdz 3. punktu.
XV
pants
Stāšanās
spēkā un darbības ilgums
1.
Šis nolīgums stājas spēkā, kad
puses viena otrai ir rakstiski paziņojušas, ka to attiecīgās
iekšējās procedūras, kas nepieciešamas, lai nolīgums
stātos spēkā, ir pabeigtas.
2.
Šis nolīgums ir spēkā desmit gadus.
Pēc tam šo nolīgumu automātiski pagarina uz turpmākiem
piecu gadu periodiem, ja vien vismaz sešus mēnešus pirms šāda perioda
termiņa beigām puse nepaziņo otrai pusei par savu nodomu
nolīgumu izbeigt.
3.
Neskarot šā nolīguma vai jebkuras
sadarbības apturēšanu, izbeigšanu vai termiņa beigas
jebkāda iemesla dēļ, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX un
X panta saistības paliek spēkā tik ilgi, kamēr
kodolmateriāli, palīgkodolmateriāli vai iekārtas, kas
saskaņā ar šiem pantiem paliek otras puses teritorijā vai tās
jurisdikcijā vai kontrolē jebkurā vietā, vai līdz
brīdim, kad saskaņā ar IV panta noteikumiem tiek noteikts,
ka šādi kodolmateriāli vairs nav izmantojami, vai ir praktiski
neatgūstami pārstrādei tādā veidā, ka tos var
izmantot jebkādai darbībai kodolenerģijas jomā, kas ir
būtiska no drošības pasākumu viedokļa.
[Vietas nosaukums]      sagatavots divos
eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu,
holandiešu, igauņu, franču, grieķu, itāļu, latviešu,
lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu,
slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu
un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.
TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotās
personas, kas apakšā parakstījušās, ir parakstījušas šo
nolīgumu.
Eiropas Atomenerģijas Kopienas
vārdā —        Dienvidāfrikas Republikas vārdā —
A PIELIKUMS
Pamatprincipi, vadoties no kuriem, piešķir intelektuālā
īpašuma tiesības, kas rodas, veicot kopīgus izpētes
pasākumus, uz kuriem attiecas nolīgums sadarbību
kodolenerģijas izmantošanā mierīgiem mērķiem
ĪPAŠUMA TIESĪBAS, TIESĪBU
PIEŠĶIRŠANA UN IZMANTOŠANA
1. Šis pielikums attiecas uz kopīgiem
izpētes pasākumiem, ko paredz šis nolīgums, ja vien puses nav
vienojušās citādi. Dalībnieki kopīgi izstrādā
īpašumtiesību un to izmantošanas tehniskās pārvaldības
plānus (TPP) arī attiecībā uz kopīgos
pētījumos iegūtas informācijas un radīta
intelektuālā īpašuma publiskošanu. Puses apstiprina TPP, pirms
tiek noslēgti jebkādi īpaši pētniecības un
izstrādes sadarbības līgumi, kas attiecas uz šiem plāniem.
TPP izstrādā, ņemot
vērā kopīgās darbības mērķus,
dalībnieku attiecīgo ieguldījumu, licencēšanas
īpatnības teritorijās vai īpašās izmantošanas
jomās, prasības, ko paredz piemērojamie tiesību akti, un
citus faktorus, kurus dalībnieki uzskata par lietderīgiem. Arī
tās tiesības un pienākumus attiecībā uz IDR, kas
saistīti ar izpēti, kuru vieszinātnieki veikuši
saskaņā ar šo nolīgumu, iekļauj kopīgajos TPP.
2. IDR, kas iegūti kopīgās
izpētes gaitā un nav iekļauti TPP, ar pušu piekrišanu
piešķir saskaņā ar TPP noteiktajiem principiem. Domstarpību
gadījumā šādi IDR pieder visiem dalībniekiem, kas
iesaistīti pētījumā, kura gaitā iegūti IDR.
Visiem dalībniekiem, uz kuriem attiecas šis noteikums, ir tiesības
šādus IDR izmantot saviem komerciāliem mērķiem bez
ģeogrāfiskiem ierobežojumiem.
3. Katra puse nodrošina to, ka otrai pusei un
tās dalībniekiem ir tiesības uz IDR, kas tām piešķirti
saskaņā ar šiem principiem.
4. Saglabājot konkurences
apstākļus jomās, kuras skar šis nolīgums, katra puse cenšas
nodrošināt to, ka tiesības, kas iegūtas saskaņā ar šo
nolīgumu, un vienošanās, kas noslēgtas atbilstoši šim
nolīgumam, ir īstenotas tā, lai jo īpaši veicinātu:
i) tās informācijas izplatīšanu
un izmantošanu, kas iegūta, likumīgi sniegta vai padarīta
pieejama citādā likumīgā veidā atbilstoši šim
nolīgumam;
ii) starptautisko tehnisko standartu ieviešanu
un īstenošanu.
II. AR AUTORTIESĪBĀM AIZSARGĀTI
DARBI
Saskaņā ar šo nolīgumu
rīkošanās ar autortiesībām, kas pieder pusēm vai to
dalībniekiem, notiek saskaņā ar Bernes Konvenciju par
literāro un mākslas darbu aizsardzību (Parīzes 1971. gada
Akts).
III. ZINĀTNISKAS PUBLIKĀCIJAS
Neskarot šā pielikuma
IV iedaļu, izpētes rezultātus puses vai minētās
kopīgās darbības dalībnieki publicē kopīgi, ja
vien TPP nav noteikts citādi. Attiecībā uz iepriekš minēto
vispārējo noteikumu tiek piemērota turpmāk
izklāstītā procedūra.
a) ja puse vai citi tās dalībnieki
publicē zinātniskus un tehniskus žurnālus, rakstus,
ziņojumus, grāmatas, tostarp izplata video materiālus un
programmatūru par rezultātiem, kas gūti kopīgajā
darbībā atbilstoši šim nolīgumam, tad otrai pusei vai citiem
tās dalībniekiem ir tiesības uz vispasaules neekskluzīvu,
neatsaucamu bezmaksas licenci, kas ļauj tulkot, pavairot, adaptēt,
pārraidīt un publiski izplatīt šādus darbus;
b) Puses nodrošina, ka zinātniska
rakstura darbi, kas izriet no sadarbības aktivitātēm
saskaņā ar šo nolīgumu, un kurus publicējuši
neatkarīgi izdevēji, tiek izplatīti pēc iespējas
plašāk.
c) visos to darbu eksemplāros, uz kuriem
attiecas autortiesības un kuri publiski jāizplata un jāsagatavo
saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem, norāda darba
autora(-u) vārdus vai pseidonīmus, ja vien autors vai autori skaidri
nepaziņo, ka nevēlas, lai viņu vārdi tiktu
norādīti. Uz eksemplāriem ir arī skaidri saskatāms
apstiprinājums par pušu un/vai to pārstāvju un/vai organizāciju
sadarbības atbalstu.
IV. NEIZPAUŽAMA INFORMĀCIJA
1. Dokumentāra neizpaužama
informācija
a) katra puse vai, attiecīgi, tās
dalībnieki pēc iespējas ātrāk, vēlams, TPP
precizē informāciju, kuru tā vēlas saglabāt kā
nepieejamu saistībā ar šo nolīgumu, ņemot vērā, inter
alia, šādus kritērijus:
- informācijas slepenību tādā
nozīmē, ka informācija kopumā vai precīzā
konfigurācijā vai kā tās sastāvdaļu
sakārtojums nav vispārzināma vai ar likumīgiem
līdzekļiem viegli pieejama nozares ekspertiem,
- faktisko vai potenciālo
informācijas komercvērtību tās slepenības
dēļ,
- iepriekš veiktu informācijas
aizsardzību tādā izpratnē, ka persona, kas to likumīgi
kontrolē, ir veikusi pienācīgus pasākumus, lai
attiecīgos apstākļos nodrošinātu tās slepenību.
Ja nav norādīts citādi, puses
un to dalībnieki var atsevišķos gadījumos vienoties par to, ka
kopīgajā darbībā, ko veic saskaņā ar
nolīgumu, nedrīkst ne pilnībā, ne daļēji izpaust
nodoto, apmaiņas ceļā iegūto vai no jauna radīto
informāciju;
b) katra puse nodrošina, ka otra puse var
viegli konstatēt šo neizpaužamo informāciju, uz kuru attiecas šis
nolīgums, un tās konfidencialitāti, piemēram, pēc
attiecīgiem marķējumiem vai ierobežojošiem paskaidrojumiem. Tas
attiecas arī uz minētās informācijas pilnīgu vai
daļēju pavairošanu.
Puse, kas saņem neizpaužamo
informāciju saskaņā ar šo nolīgumu, ievēro tās
slepenību. Šie ierobežojumi automātiski beidzas, ja informācijas
īpašnieks to bez ierobežojuma atklāj nozares speciālistiem;
c) neizpaužamo informāciju, kas
darīta zināma saistībā ar šo nolīgumu,
saņēmēja puse drīkst izplatīt tai piederīgām
personām vai tās nodarbinātām personām un citām
puses attiecīgajām struktūrvienībām vai
aģentūrām, kuras pilnvarotas atbilstoši kopīgajai
darbībai, ko veic, ja jebkāda šādi izplatīta neizpaužama
informācija ir saskaņā ar vienošanos par slepenību un to
var viegli identificēt kā slepenu, kā norādīts
iepriekš;
d) ja puse, kas saskaņā ar šo
nolīgumu sniedz neizpaužamu informāciju, iepriekš rakstiski
piekrīt, saņēmēja puse šādu neizpaužamu
informāciju var izplatīt plašāk, nekā tas ir atļauts saskaņā
ar c) apakšpunktu. Puses sadarbojas, lai izstrādātu
procedūras, atbilstoši kurām pieprasa un sniedz iepriekšēju
rakstisku atļauju šādai informācijas plašākai
izplatīšanai, un katra puse piešķir šādu atļauju,
ciktāl to pieļauj tās iekšpolitika un normatīvie akti.
2. Nedokumentāra neizpaužama
informācija
Puses vai to attiecīgie dalībnieki
ar nedokumentāru neizpaužamu vai citu konfidenciālu vai
priviliģētu informāciju, ko sniedz semināros un citās
sanāksmēs, kuras notiek saskaņā ar šo nolīgumu, vai
informāciju, kas rodas, nodarbinot personālu, izmantojot
iekārtas vai īstenojot kopīgos projektus, rīkojas
atbilstīgi principiem, kuri noteikti šajā pielikumā
attiecībā uz dokumentāro informāciju, tomēr ar
noteikumu, ka šādas neizpaužamas informācijas vai citas
konfidenciālas vai priviliģētas informācijas
saņēmējs tās sniegšanas laikā ir informēts, ka
tā ir slepena.
3. Kontrole
Katra puse cenšas nodrošināt, ka
neizpaužama informācija, ko tā saņēmusi saskaņā
ar šo nolīgumu, tiek kontrolēta atbilstīgi nolīguma
noteikumiem. Ja viena puse konstatē, ka tā nevarēs vai, pamatoti
spriežot, iespējams, nevarēs ievērot 1. un 2. punktā
iekļautos noteikumus par neizplatīšanu, tā tūlīt
informē otru pusi. Puses pēc tam apspriežas, lai noteiktu
atbilstīgu rīcības plānu.
V. Tehnoloģiju pārvaldības plāna
(TPP) raksturīgās pazīmes
TPP ir īpaša dalībnieku
noslēgta vienošanās par kopīgās darbības
īstenošanu un dalībnieku attiecīgajām tiesībām un
pienākumiem. Ņemot vērā IDR, TPP parasti, inter alia,
attiecas uz īpašuma tiesībām, aizsardzību,
tiesībām to lietot pētniecības un izstrādes
mērķiem, izmantošanu un izplatīšanu, tostarp noteikumiem par
kopīgām publikācijām, viespētnieku tiesībām
un pienākumiem un domstarpību izšķiršanas procedūrām.
TPP var skart arī konkrētu un vispārīgu informāciju,
licenču izsniegšanu un iegūtos rezultātus.
[1]               INFCIRC/540.


title: Komisijas Ieteikums ( 2011. gada 21. oktobris ) par pētniecības kopīgas plānošanas ierosmi Sakopotas zināšanas par klimatu Eiropā

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/1

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2011. gada 21. oktobris)
   par pētniecības kopīgas plānošanas ierosmi “Sakopotas zināšanas par klimatu Eiropā”
   2011/C 310/01
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 181. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Klimata pārmaiņas ir viena no mūsu laikmeta sarežģītākajām problēmām: Kopenhāgenas vienošanās (1) dokumentā norādīts, ka mērķis ir panākt, lai globālā sasilšana nepārsniegtu 2 °C, uzsvērts, ka ir krasi jāsamazina siltumnīcefekta gāzu emisijas pasaulē, un aicināts veikt pasākumus, lai mazinātu klimata pārmaiņu ietekmi.

               (2)

               Gaidāmajā Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes 5. izvērtējuma ziņojumā, ko iecerēts publicēt 2014. gadā, plānots apkopot un izvērtēt jaunākās zinātnes atziņas, lai nodrošinātu pietiekamu zinātnisko pamatu lēmumu pieņemšanai, galveno uzsvaru liekot uz prognozēm par klimatu nākotnē, klimata pārmaiņu reģionālajiem aspektiem un ar tām saistītajām ietekmēm, novērtējumu par dažādām iespējām klimata pārmaiņu seku mazināšanai un par katras nozares, piemēram, enerģētikas, transporta, lauksaimniecības, rūpniecības, lomu.

               (3)

               Stratēģijā “Eiropa 2020” nepārprotami norādīts, ka ir jāsasniedz Eiropas Savienības līmenī jau nospraustie emisiju mērķi, un uzsvērts, ka jāstiprina mūsu tautsaimniecību izturētspēja klimata pārmaiņu radīto apdraudējumu priekšā un jāvairo katastrofu novēršanas un reaģēšanas spēja.

               (4)

               Minētos politikas mērķus nav iespējams sasniegt bez pētniecības un inovācijas. Konkrētāk, ir nepieciešamas labākas klimatiskās prognozes, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar ekstremālu dabas parādību biežuma un intensitātes iespējamām izmaiņām nākotnē. Tāpat nepieciešami pētījumi, lai izvērtētu, vai Eiropā un pasaulē globālie mērķi ir praktiski sasniedzami, kādas būtu to sekas un īstenošana, un lai kvantificētu ar šiem mērķiem saistīto reģionālo ietekmi. Ir vajadzīgas plašākas zināšanas, lai apzinātu pielāgošanās un seku mazināšanas iespējas un izvērtētu to iespējamās priekšrocības, ietekmi un izmaksas salīdzinājumā ar ierasto scenāriju.

               (5)

               Sabiedrības un ekosistēmu ievainojamība un izturētspēja klimata risku priekšā vēl aizvien ir maz izpētīts jautājums. Šajā sakarā ir nepieciešams labāk izprast fundamentālos procesus, kas ir sarežģītās klimata sistēmas pamatā, lai varētu labāk konstatēt klimata pārmaiņas un noteikt to cēloņus (cilvēka ietekme vai dabisks process), kā arī nošķirt klimata pārmaiņas un klimata mainīgumu.

               (6)

               Steidzīgi nepieciešamas seku mazināšanas metodes, koncepcijas un mehānismi, lai nodrošinātu ievērojamos CO2 emisiju samazinājumus, kas panākami līdz 2050. gadam; tostarp nepieciešami pētījumi un inovācijas tādās jomās kā atjaunojamā enerģija, oglekļa piesaistīšana un uzglabāšana, energoefektivitāte un resursefektivitāte, alternatīvās degvielas, zemes izmantojums, ilgtspējīga mobilitāte, lauksaimniecība un mežsaimniecība, cilvēka veselībai vai videi kaitīgu piesārņotāju emisiju samazināšana.

               (7)

               Jāizveido klimata dienesti, lai tiktu sagatavotas, būtu pieejamas un tiktu izmantotas zinātniski pamatotas klimata prognozes. Tāpēc ir vajadzīga pētniecība, lai uzlabotu un pilnveidotu ilglaicīgas novērošanas sistēmas, datu analīzes, modeļus un prognozēšanas sistēmas dažādiem laika nogriežņiem un lai atbalstītu nodrošinātāju un lietotāju sekmīgu partnerību izveidošanos.

               (8)

               Konkurētspējas padome 2010. gada 26. maija sanāksmē (2) atzina, ka “Sakopotas zināšanas par klimatu Eiropā” ir viena no jomām, kurā kopīgai plānošanai būtu sevišķi liela pievienotā vērtība, lai mazinātu dalībvalstu pasākumu sadrumstalotību pētniecības jomā. Tāpēc savos secinājumos tā atzina nepieciešamību uzsākt kopīgas plānošanas iniciatīvu šajā jomā un aicināja Komisiju dot savu ieguldījumu tās sagatavošanā. Turklāt Padome vēlreiz apstiprināja, ka kopīga plānošana ir process, ko vada dalībvalstis, Komisijai iesaistoties vienīgi kā koordinatorei. Komisijas dienestu darba dokumentā ir iztirzāti pētniecības pasākumi valstu līmenī, un to analīze liecina, ka, lai kāpinātu pētniecības efektivitāti un iespaidu un izmantotu sinerģiju ar pasākumiem, ko īsteno ES līmenī, ir nepieciešama labāka koordinācija, proti, jāizveido kopīga stratēģiska programma.

               (9)

               Klimata pārmaiņas un ar klimatu saistīta pētniecība ir joma, kas izcelta Savienības pētniecības pamatprogrammā, kurai savukārt ir liela stratēģiska nozīme Eiropas politikas veidošanas procesā, ņemot vērā klimata pārmaiņu globālo raksturu. Saskaņā ar kopīgās plānošanas ierosmi īstenotie pasākumi ir cieši jākoordinē ar Eiropas Savienības 7. pētniecības pamatprogrammu un nākamajām Eiropas Savienības programmām šajā jomā, it īpaši ar pētniecības un inovāciju pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”.

               (10)

               Kopīgas plānošanas ierosme “Sakopotas zināšanas par klimatu Eiropā” sekmētu pētniecības koordinēšanu šajā laukā un palīdzētu izveidot pilnībā funkcionējošu Eiropas Pētniecības telpu klimata pārmaiņu sfērā, un tādējādi arī stiprinātu Eiropas vadošās pozīcijas un konkurētspēju šīs jomas pētniecībā.

               (11)

               Šajā ieteikumā paredzēto mērķu sasniegšanai dalībvalstīm ir jāsadarbojas ar Komisiju, lai apzinātu iespējamās Komisijas iniciatīvas, kas varētu palīdzēt dalībvalstīm stratēģiskās pētniecības programmas turpmākā izstrādē un īstenošanā.

               (12)

               Lai Komisija varētu ziņot Eiropas Parlamentam un Padomei par to, kā sokas visu kopīgas plānošanas ierosmju īstenošana, dalībvalstīm būtu regulāri jāziņo Komisijai par šīs kopīgās plānošanas ierosmes virzību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstis tiek aicinātas izstrādāt kopīgu redzējumu par to, kā sadarbība un koordinācija pētniecībā Savienības līmenī var palīdzēt sasniegt mērķi: mazināt klimata pārmaiņu sekas un pielāgoties tām, nostiprinot saiknes starp zinātni, politiku, ekonomiku un sabiedrību. Jātiecas panākt, ka pilnvērtīgi iesaistās visas dalībvalstis, jo īpaši tās, kur prognozē sevišķi spēcīgu klimata pārmaiņu ietekmi.

               2.

               Dalībvalstis tiek aicinātas izstrādāt kopīgu stratēģiskas pētniecības darba programmu, kurā noteiktas klimata pārmaiņu pētniecības vajadzības un mērķi vidējā termiņā un ilgtermiņā. Stratēģijā jāiekļauj īstenošanas plāns, kurā nospraustas prioritātes un termiņi, kā arī norādīti īstenošanai vajadzīgie pasākumi, instrumenti un resursi.

               3.

               Dalībvalstis tiek aicinātas stratēģiskās pētniecības programmā un īstenošanas plānā iekļaut šādus pasākumus:

                           a)

                           uzlabot informācijas apmaiņu par attiecīgajām reģionālajām un valsts programmām, pētniecības darbībām un Savienības koordinētām pētniecības programmām, tostarp, lai allaž būtu pieejama jaunākā kopaina par Eiropas pētniecību šajā jomā;

                           b)

                           apmainīties ar informāciju, resursiem, paraugpraksi, metodiku un vadlīnijām;

                           c)

                           apzināt jomas vai pētījumus, kam par labu nāktu koordinēšana, kopīgi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus vai resursu sakopošana;

                           d)

                           noteikt kārtību, kā kopīgi veicami pētījumi c) apakšpunktā minētajās jomās;

                           e)

                           nodrošināt koordināciju un sinerģijas radīšanu ar pašreizējām pētniecības un inovācijas programmām Eiropas Savienībā, piemēram, pētniecības pamatprogrammu, tostarp tādām kā Globālās vides un drošības novērošanas (GMES) priekšpasākumi, klimata un ar klimatu saistītie pētījumi, ko veic Kopīgais pētniecības centrs (JRC) un Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts (EIT)/Klimata zināšanu un inovāciju kopiena (KIC); pētniecība, kas saņem atbalstu saskaņā ar Kohēzijas politiku; citas kopīgas plānošanas ierosmes; kā arī ar Eiropas Savienības adaptācijas datu apstrādes centru, ko pārvalda Komisija un Eiropas Vides aģentūra. Jāveido ciešākas saiknes starp attiecīgām klimata pārmaiņu apkarošanas jomām, kam šī kopīgās plānošanas ierosme nepievēršas, proti, tādām kā seku mazināšanas un pielāgošanās rīcības variantu izstrāde un ar klimata pārmaiņu apkarošanu saistītie riski un iespējas;

                           f)

                           vajadzības gadījumā kopīgi izmantot esošo pētniecības infrastruktūru vai izveidot jaunus instrumentus, piemēram, koordinētas datu bankas, vai modeļus klimata pārmaiņu procesu un ietekmes izpētei;

                           g)

                           rosināt ciešāku sadarbību starp publisko un privāto sektoru, kā arī atklāto inovāciju starp dažādām pētniecības darbībām un uzņēmējdarbības nozarēm, kas saistītas ar klimata pārmaiņām vai ir to skartas;

                           h)

                           eksportēt un izplatīt zināšanas, inovācijas un starpdisciplināras metodiskas pieejas, jo īpaši saistībā ar rezultātiem, kas būtiski no politikas veidošanas viedokļa;

                           i)

                           nodrošināt valstu un Savienības mēroga politikas veidošanai vajadzīgo zinātnisko informāciju;

                           j)

                           iedibināt pienācīgu informācijas apmaiņu ar attiecīgajām starptautiskajām programmām;

                           k)

                           veidot tīklus starp centriem, kas nodarbojas ar klimata pārmaiņu izpēti, tostarp centriem, kas neietilpst Eiropas Pētniecības telpā;

                           l)

                           nostiprināt kopīgās perspektivēšanas darbības.

               4.

               Dalībvalstis tiek aicinātas klimata pārmaiņu jomā uzturēt un pilnveidot kopīgas pārvaldības struktūru, kurai ir pilnvaras noteikt sadarbības un koordinācijas kopīgus nosacījumus, noteikumus un procedūras un uzraudzīt stratēģiskās pētniecības programmas īstenošanu.

               5.

               Dalībvalstis tiek aicinātas kopīgi īstenot stratēģiskās pētniecības programmu, tostarp izmantojot savas valsts pētniecības programmas vai citus valsts līmeņa pētniecības pasākumus saskaņā ar kopīgajai plānošanai brīvprātīgi piemērojamo nostādņu pamatnosacījumiem, ko izstrādājusi Padomes Augsta līmeņa kopīgas plānošanas grupa (3).

               6.

               Dalībvalstis tiek aicinātas sadarboties ar Komisiju, lai apzinātu iespējamās Komisijas iniciatīvas, kas varētu palīdzēt dalībvalstīm stratēģiskās pētniecības programmas turpmākā izstrādē un īstenošanā un kopīgo programmu saskaņošanā ar citām Savienības iniciatīvām šajā jomā.

               7.

               Dalībvalstis tiek aicinātas cieši sadarboties ar Stratēģisko forumu starptautiskajai sadarbībai ZT jomā (SFIC), lai izstrādātu un īstenotu stratēģiskās pētniecības programmas iespējamos starptautiskos aspektus un nodrošinātu saskanību ar SFIC iniciatīvām sadarbībā ar un attiecībā uz trešām valstīm.

               8.

               Dalībvalstis tiek aicinātas regulāri ziņot Komisijai par šīs kopīgās plānošanas ierosmes virzību, proti, iesniegt ikgadējus progresa ziņojumus.

      Briselē, 2011. gada 21. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

      (1)  UNFCCC (2009) Ziņojums par Pušu konferences 15. sesiju, kas notika Kopenhāgenā 2009. gada 7.–19. decembrī.

      (2)  10246/10.

      (3)  http://ec.europa.eu/research/era/docs/en/voluntary_guidelines.pdf.