title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Luxembourgand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Luxembourg, 2011-2014

text:
             EIROPAS KOMISIJA
                                             Briselē, 7.6.2011
                                             SEC(2011) 811 galīgā redakcija
                                   Ieteikums
                          PADOMES IETEIKUMS
           par Luksemburgas 2011. gada valsts reformu programmu
                      un ar ko sniedz Padomes atzinumu
   par atjaunināto Luksemburgas stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam
                       {SEC(2011) 724 galīgā redakcija}
LV                                                                          LV
 ---pagebreak---                                                  Ieteikums
                                        PADOMES IETEIKUMS
                     par Luksemburgas 2011. gada valsts reformu programmu
                                    un ar ko sniedz Padomes atzinumu
           par atjaunināto Luksemburgas stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un
   148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
   uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1 un jo īpaši
   tās 5. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu2,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:
   (1)     Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt
           jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka
           ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
           kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
           konkurētspēju.
   (2)     Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
           vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
           21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm3, kas
           kopā veido „integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas
           un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes.
   1
           OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
   2
           OV C , …lpp.
   3
           Saglabātas 2011. gadam ar Padomes 2011. gada 19. maija Lēmumu 2011/308/ES.
LV                                                    2                                        LV
 ---pagebreak---    (3) Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi
       uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un
       integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”.
   (4) Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu
       reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta
       secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome
       uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai,
       bezdarba samazināšanai ar darbaspēka tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem
       stiprināt izaugsmi.     Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos
       pasākumos, ko paredzēts iekļaut to stabilitātes vai konverģences programmās un
       valstu reformu programmās.
   (5) Eiropadome 2011. gada 25. martā aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā ,,Euro plus”,
       laicīgi nākt klajā ar savām saistībām, lai šīs saistības iekļautu attiecīgo valstu
       stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu programmās.
   (6) Luksemburga 2011. gada 29. aprīlī iesniedza savas 2011. gada stabilitātes programmas
       atjauninājumu, kas attiecas uz 2011.–2014. gadu, un savu 2011. gada valsts reformu
       programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo
       saistību.
   (7) Ņemot vērā finanšu nozares ārkārtīgi lielo nozīmi valsts ekonomikā, Luksemburga ir
       samērā labi izturējusi finanšu un ekonomikas krīzi. Pēc tam, kad reālais IKP
       2009. gadā bija samazinājies par 3,6 %, ekonomika 2010. gadā ātri atveseļojās. IKP
       pieauga par apmēram 3,5 %, ko veicināja valdības lēmums par publiskā sektora
       izdevumu palielinājumu saskaņā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas programmu un
       spēcīgs eksporta neto vērtības pieaugums. Nodarbinātības joma saglabāja elastību,
       daļēji pateicoties ievērojamā apmērā īstenotajai pārējai uz saīsināta darbalaika režīmu,
       ko veicināja iestādes. Bezdarba līmenis sāka paaugstināties kopš 2008. gada sākuma
       un visumā stabilizējās pie apmēram 6 % – Luksemburgā vēsturiski augstā līmenī.
       Neraugoties uz ekonomikas lejupslīdi, publiskās finanses Luksemburgā ir samērā labā
       stāvoklī (budžeta deficīts 2010. gadā bija 1,7 % un kopējais parāds bija 18,4 %),
       pateicoties ļoti labvēlīgai sākuma situācijai.
   (8) Balstoties uz atjauninātās stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
       Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kura
       pamatā ir budžeta prognozes, ir nedaudz piesardzīgāks salīdzinājumā ar Komisijas
       dienestu izstrādāto 2011. gada pavasara prognozi. Saskaņā ar programmu 2011. gada
       mērķis ir budžeta deficīts 1,0 % apmērā, kas atbilst Komisijas dienestu pavasara
       prognozei. Programmā tiek prognozēts, ka nemainīgas politikas gadījumā
       pamatdeficīts 2012. gadā palielināsies līdz 1,5 % no IKP, savukārt līdz 2014. gadam
       tas pakāpeniski atkal samazināsies līdz 0,8 % no IKP. Komisijas dienestu prognoze ir
       nedaudz optimistiskāka, proti, saskaņā ar to paredzamais deficīts 2012. gadā būs 1,1 %
       no IKP, balstoties uz labvēlīgāku makroekonomisko scenāriju un izdevumu lēnāku
       pieaugumu. Programmā nav paredzēts, ka programmas darbības laikposmā (2011.–
       2014. gadā) tiks sasniegts vidēja termiņa mērķis (turpmāk VTM), kas tiek definēts kā
       strukturālā bilance 0,5 % apmērā no IKP. Gluži pretēji – paredzams, ka strukturālā
       bilance (ko Komisijas dienesti pārrēķināja, balstoties uz programmā iekļauto
       informāciju un ievērojot kopīgi saskaņotu metodiku) pakāpeniski pasliktināsies no
       pārpalikuma 0,3 % apmērā 2011. gadā līdz 0,8 % deficītam 2014. gadā.
LV                                              3                                                LV
 ---pagebreak---    (9)  Ja saglabāsies prognozējamā straujā IKP izaugsme, Luksemburgas publisko finanšu
        stāvoklis varētu kļūt labāks, pateicoties turpmākam strukturālās bilances
        uzlabojumam, lai tādējādi jau 2012. gadā sasniegtu vidēja termiņa mērķi. Tas valstij
        sniegtu drošības rezervi ekonomikas iespējamās lejupslīdes gadījumā nākotnē un
        palīdzētu uzlabot publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Turklāt, ņemot vērā to netiešo
        saistību paredzamo ietekmi, kuras attiecas uz iedzīvotāju novecošanu, Luksemburgai
        būtu vēlams vērienīgāks vidēja termiņa mērķis.
   (10) Paredzams, ka Luksemburgā nākamajās desmitgadēs būs lielākais ar novecošanu
        saistīto publisko izdevumu pieaugums Eiropas Savienībā. Pensiju sistēmas īstermiņa
        finansēšanu šobrīd atvieglina zemais demogrāfiskās slodzes koeficients, un tā ir daļēji
        atkarīga no samērā jauno pārrobežu darba ņēmēju veiktajām iemaksām. Nākotnē abi
        faktori mainīsies, un ir sagaidāms, ka pensiju izmaksas būtiski palielināsies. Kaut arī
        valdība ir uzkrājusi ievērojamus aktīvus un pensiju rezerves joprojām pieaug, tas
        nebūs pietiekams, lai nodrošinātu sistēmas ilgtspēju. Turklāt gados vecāku (55–
        64 gadu vecu) darba ņēmēju nodarbinātības līmenis, kas 2009. gadā bija 38,2 %, ir
        viens no zemākajiem 27 ES dalībvalstīs (ES vidējais rādītājs ir 46 %). Lai gan likumā
        noteiktais pensijas vecums principā ir 65 gadi, saskaņā ar Luksemburgas pensiju
        sistēmu bieži ir iespējams agrāk aiziet pensijā, neciešot praktiski nekādu jau tāpat
        salīdzinoši lielo pensiju samazinājumu. Rezultātā vidējais vecums, kādā darba ņēmēji
        pamet darba tirgu, ir 59,4 gadi, kas ietekmē pensiju sistēmas izmaksas. Valdības
        plānos par pensiju sistēmas reformu ir paredzēts jauns modelis, kura mērķis ir panākt,
        ka darba ņēmēji brīvprātīgi strādā ilgāk. Tas uzlabotu pensiju sistēmas demogrāfiskās
        slodzes koeficientu. Taču šis mehānisms attiektos tikai uz jaunajiem pensionāriem un
        to piemērotu tikai tai darba karjeras daļai, kura sākas pēc reformas stāšanās spēkā,
        tādējādi mehānisma rezultāti būtu pilnībā jūtami tikai pēc 40 gadiem.
   (11) Kopš pēdējās desmitgades sākuma ir ievērojami pasliktinājusies Luksemburgas cenu
        un izmaksu konkurētspēja. Iemesls tam ir gan algu, gan ražīguma attīstība. 2000.–
        2010. gada laikposmā darbaspēka izmaksas uz vienu vienību Luksemburgā
        palielinājās apmēram pusotru reizi straujāk nekā vidēji ES 15 dalībvalstīs un vairāk
        nekā piecas reizes straujāk nekā Vācijā. Ņemot vērā valdības un arodbiedrību
        vienošanos atlikt automātiskā algu indeksācijas mehānisma piemērošanu no
        2011. gada pavasara uz 2011. gada oktobri, algu reālā izaugsme 2011. gadā būs
        ievērojami mērenāka. Lēmums par vēlāko robežlielumu vēl ir jāpieņem. Ņemot vērā
        pašreizējās prognozes par inflāciju, nākamā automātiskā indeksācija varētu notikt jau
        2012. gada pavasarī, tādējādi padarot par nebijušiem līdzšinējos ieguvumus attiecībā
        uz izmaksu konkurētspēju.
   (12) Neraugoties uz līdz šim reģistrēto spēcīgo nodarbinātības pieaugumu, pastāvīgo
        iedzīvotāju nodarbinātības līmenis ir zemāks nekā vidēji Eiropas Savienībā, jo īpaši
        visjaunāko un visvecāko darbspējīgo iedzīvotāju gadījumā. Ieguvēji no jaunu darba
        vietu radīšanas pēdējos gados galvenokārt ir bijuši nerezidenti. Kaut arī kopš
        2008. gada reģistrētais bezdarba līmeņa pieaugums ir saistīts ar ekonomikas lejupslīdi,
        tam arvien lielākā mērā ir strukturāls raksturs, ko apliecina fakts, ka pirmskrīzes
        izaugsmes gados nodarbinātībai bija jāpalielinās par apmēram 4 % gadā, lai spētu
        panākt nelielu bezdarba līmeņa samazinājumu. Bezdarba līmenis jauniešu vidū
        2010. gadā bija samērā augsts (16,1 %) salīdzinājumā ar visiem darbspējīgiem
        iedzīvotājiem. Bezdarba īpatsvars ir ļoti atkarīgs no izglītības līmeņa. Jaunieši, kuri ir
        pastāvīgie iedzīvotāji, sīvi konkurē par pieejamām darba vietām ar nerezidentiem,
        kuriem bieži vien ir tikpat labas vai pat labākas prasmes.
LV                                               4                                                 LV
 ---pagebreak---    (13) Luksemburgas valdība paziņoja vairākas saistības pakta ,,Euro plus” ietvaros4. Šīs
        saistības attiecas uz četrām pakta jomām. Fiskālajā jomā valdība apstiprināja pensiju
        reformas pamatelementus un apņēmās pabeigt reformas pieņemšanu līdz 2011. gada
        beigām. Lai pastiprinātu finanšu stabilitāti, pasākumi pievēršas tam, lai uzlabotu
        finanšu nozares pretestības spējas ar regulatīvu noteikumu un Eiropas un starptautiska
        līmeņa uzraudzības palīdzību, kā arī lai turpinātu centienus dažādot Luksemburgas
        ekonomikas struktūru. Pasākumi nodarbinātības jomā pievēršas tam, lai uzlabotu
        aktīvas nodarbinātības politikas efektivitāti (,,Administration de l'Emploi” reforma) un
        veicinātu mūžizglītību privātajā sektorā, paredzot augstāku līdzfinansējuma likmi no
        valsts puses. Pasākumi konkurētspējas jomā paredz atlikt algu indeksāciju (ko veic,
        izmantojot automātisko indeksācijas sistēmu) no 2011. gada pavasara uz 2011. gada
        oktobri, kā arī apņemšanos risināt sarunas ar sociālajiem partneriem par līdzīgu
        atlikšanu 2012. gadā. Turklāt valdība uzņēmās saistības uzlabot uzņēmējdarbības vidi,
        vienkāršojot administratīvās procedūras un uzlabojot infrastruktūru. Saistības atbilst
        plašākam reformu plānam, kas izklāstīts stabilitātes programmā un valsts reformu
        programmā, un tās pievēršas problēmām pensiju, konkurētspējas, nodarbinātības (īpaši
        attiecībā uz jauniem un gados vecākiem darba ņēmējiem) un finanšu jomā. Tomēr
        dažas no ierosinātajām reformām nav sīkāk izskaidrotas. Saistības, ko Luksemburga
        uzņēmās pakta ,,Euro plus” ietvaros, ir izvērtētas un ņemtas vērā ieteikumos.
   (14) Komisija ir novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, tostarp
        saistības, ko Luksemburga uzņēmās saskaņā ar paktu ,,Euro plus”5. Komisija ir ņēmusi
        vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē
        Luksemburgā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka
        jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams,
        turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Tādēļ Komisija uzskata, ka
        2011. gadā būtu iespējams lielāks deficīta samazinājums, ņemot vērā labvēlīgo
        makroekonomisko prognozi, un ka lielākas pūles fiskālajā jomā ļautu sasniegt vidēja
        termiņa mērķi jau 2012. gadā. Jāveic arī turpmāki pasākumi, lai reformētu pensiju
        sistēmu un veicinātu aktīvu novecošanu, stiprinātu konkurētspēju un palīdzētu
        jauniešiem atrast darbavietas.
   (15) Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Luksemburgas stabilitātes
        programmas 2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums6 ir atspoguļots jo īpaši
        Padomes ieteikuma 1. un 2. punktā turpmāk. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada
        25. marta secinājumus, Padome ir izskatījusi Luksemburgas valsts reformu
        programmu,
   AR ŠO IESAKA Luksemburgai laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi.
   (1)    Izmantot uzlaboto ciklisko nosacījumu sniegtās priekšrocības, lai pastiprinātu
          fiskālos centienus ar nolūku vēl vairāk samazināt pamatdeficītu un sasniegt vidēja
          termiņa mērķi 2012. gadā.
   (2)    Ierosināt un īstenot aptverošu pensiju reformu, lai nodrošinātu pensiju sistēmas
          ilgtermiņa ilgtspēju; cita starpā šeit minami pasākumi, kas paaugstinātu vecāka
   4
        Sīkāka informācija par saistībām saskaņā ar paktu ,,Euro plus” ir pieejama dokumentā SEC(2011) 724.
   5
        SEC(2011) 724.
   6
        Paredzēts 5. panta 3. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97.
LV                                                    5                                                     LV
 ---pagebreak---             gadagājuma darba ņēmēju līdzdalību darba tirgū, jo īpaši neatbalstot priekšlaicīgu
            pensionēšanos, kā arī pasākumi, ar kuriem likumā noteikto pensijas vecumu
            sasaistītu ar paredzamo mūža ilgumu.
   (3)      Apspriežoties ar sociālajiem partneriem un ievērojot valstī pieņemto praksi, reformēt
            algu noteikšanas sistēmu, lai nodrošinātu, ka algu izaugsme labāk atspoguļo darba
            ražīguma un konkurētspējas izmaiņas.
   (4)      Veikt darbības, lai samazinātu bezdarba līmeni jauniešu vidū, pastiprinot apmācību
            un izglītības pasākumus, kuru mērķis ir panākt, ka jauniešu prasmes labāk atbilst
            pieprasījumam darba tirgū.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā –
                                               priekšsēdētājs
LV                                                6                                               LV


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2005. gada 11. februāris) — Eiropas Savienības Padomei par Banco de Portugal ārējo revidentu (ECB/2005/3)

text:
               26.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 50/6

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2005. gada 11. februāris)
   Eiropas Savienības Padomei par
         Banco de Portugal
       ārējo revidentu
   (ECB/2005/3)
   (2005/C 50/06)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Eiropas Savienības Padome tās 1999. gada 25. janvāra Lēmumā 1999/70/EK par valstu centrālo banku ārējiem revidentiem (1) par Banco de Portugal ārējo revidentu ir apstiprinājusi PricewaterhouseCoopers – Auditores e Consultores, Lda.

               (3)

               Saskaņā ar grozījumiem Portugāles tiesību aktos grāmatvedības dokumentu revīziju tagad jāveic vienīgi revisores oficiais de contas (sertificētiem revidentiem). Tādēļ Banco de Portugal uzskata, ka PricewaterhouseCoopers – Auditores e Consultores, Lda. jāaizstāj ar PricewaterhouseCoopers Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda., jo pirmajai minētajai nav sertificēta revidenta statusa. ECB neiebilst pret revidenta maiņu.

               (4)

               Netiek grozīts ārējā revidenta pilnvaru laiks,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

      PricewaterhouseCoopers Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. tiek ieteikts par Banco de Portugal ārējo revidentu uz vienu gadu ilgu laika posmu, kas var tikt pagarināts un kas sākas 2004. finanšu gadā.

      Frankfurtē pie Mainas, 2005. gada 11. februārī.

            ECB priekšsēdētājs

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 22, 29.1.1999, 69. lpp. Lēmums, kurā jaunākie grozījumi veikti ar Lēmumu 2004/651/EK (OV L 298, 23.9.2004, 23. lpp.).


title: Padomes Ieteikums ( 2013. gada 9. jūlijs ) par Maltas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas stabilitātes programmu 2012.–2016. gadam

text:
               30.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/59

      PADOMES IETEIKUMS

   (2013. gada 9. jūlijs)
   par Maltas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas stabilitātes programmu 2012.–2016. gadam
   2013/C 217/15
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu valsts vai valdības vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku. Viņi pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.

               (4)

               Padome 2012. gada 10. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Maltas valsts reformu programmu 2012. gadam un sniedza atzinumu par Maltas stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam.

               (5)

               Komisija 2012. gada 28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot ekonomikas politikas koordinēšanas 2013. gada Eiropas pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 28. novembrī pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā Malta tika norādīta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2013. gada 7. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2013. gada 14. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra, ka jāpanāk diferencēta, izaugsmei labvēlīga fiskālā konsolidācija, jāatjauno parastie kreditēšanas nosacījumi, jāveicina izaugsme un konkurētspēja, jārisina bezdarba problēma un krīzes sociālās sekas un jāmodernizē valsts pārvalde.

               (8)

               Komisija 2013. gada 10. aprīli publicēja padziļinātā pārskata rezultātus par Maltu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisijas veiktā analīze liek tai secināt, ka Malta saskaras ar makroekonomisko nelīdzsvarotību, kurai būtu nepieciešama uzraudzība un politikas rīcība. Jo īpaši norises banku nozarē un nekustamā īpašuma tirgū attaisno rūpīgu uzraudzīšanu. Politikas uzmanību nepieciešams pievērst publisko finanšu ilgtermiņa stabilitātei.

               (9)

               Malta 2013. gada 30. aprīlī iesniedza savu valsts reformu programmu 2013. gadam un savu stabilitātes programmu laikposmam no 2012. līdz 2016. gadam. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kas ir pamatā programmā iekļautajām budžeta prognozēm, ir ticams. Padome 2012. gada 4. decembrī atcēla lēmumu par pārmērīga deficīta pastāvēšanu Maltā (5), ņemot vērā tā novēršanu 2011. gadā, kura, balstoties uz Komisijas dienestu 2012. gada rudens prognozi, šķita noturīga. Tomēr 2012. gadā Maltas vispārējās valdības budžeta deficīts sasniedza 3,3 % no IKP, atkal virs atsauces vērtības 3 % no IKP. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir pakāpeniski samazināt deficītu, kas 2012. gadā ir 3,3 % no IKP, līdz 0,8 % no IKP 2016. gadā – tas nozīmē pakāpenisku virzību uz vidējā termiņa mērķa (VTM) sasniegšanu. Stabilitātes programmā ir apstiprināts vidējā termiņa mērķis panākt līdzsvarotu stāvokli strukturālā ziņā, kas ir vērienīgāks par Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, taču tā sasniegšana stabilitātes programmas periodā nav plānota. Stabilitātes programmā 2013. gada deficīta mērķis ir balstīts uz nodokļu ieņēmumu relatīvi strauju izaugsmi, ko pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs, šķiet, pilnībā neizskaidro. Turklāt to pietiekami neatbalsta ar detalizētiem pasākumiem, arī turpmākajos gados. Rezultātā izmaiņas plānotajā (pārrēķinātajā) strukturālajā bilancē ir krietni lielākas nekā Komisijas dienestu prognozētās. Saskaņā ar minēto prognozi, strukturālā bilance 2013. gadā uzlabojas tikai par ¼ procentu punkta no IKP un tikai margināli 2014. gadā, pieņemot, ka politika nemainīsies.
               Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāds saglabāsies virs robežvērtības 60 % no IKP visā stabilitātes programmas periodā. Valsts iestādes prognozē, ka parāds 2014. gadā pieaugs līdz 74,2 % no IKP un pēc tam sāks samazināties, 2016. gadā sasniedzot 70 % no IKP. Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē tiek prognozēts, ka parāda attiecība pret IKP pieaugs nedaudz straujāk – līdz 74,9 % no IKP 2014. gadā, jo ir gaidāms, ka primārais deficīts turpinās palielināties. Ņemot vērā pārmērīgā deficīta novēršanu 2011. gadā, Malta pašlaik ir trīs gadu ilgā pārejas laikā attiecībā uz parāda samazināšanas robežvērtības piemērošanu, sākot no 2012. gada. Malta neguva pietiekamus panākumus virzībā uz parāda kritērija pilnīgu ievērošanu 2012. gadā, un netiek prognozēts, ka tā to veiks 2013.–2014. gadā. Lai gan Maltas fiskālā sistēma ir samērā elastīga, tās nesaistošais raksturs un fiskālās plānošanas īsais termiņš neveicina stabilu fiskālo stāvokli. Direktīva 2011/85/ES (6) par prasībām dalībvalstu budžeta struktūrām vēl nav transponēta, un budžeta strukturālās sabalansētības noteikums, kas paredzēts Līgumā par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību, kurš parakstīts 2012. gada 2. martā Briselē, vēl nav ieviests valsts tiesību aktos. Stabilitātes programmā ir noteikts valdības nolūks izveidot fiskālo jautājumu padomi, taču nav izklāstīti konkrēti plāni.

               (11)

               Nodokļu iekasēšana un izvairīšanās no nodokļiem rada problēmas publisko finanšu kvalitātei. Iestādes ir ieviesušas vairākus pasākumus, un papildu pasākumi ir sagatavošanas posmā, taču īstenošana ir rūpīgi jāuzrauga, jo konkrēti rezultāti vēl nav materializējušies. Attiecībā uz uzņēmumiem nodokļu sistēmā vēl joprojām pastāv ļoti būtiski stimuli aizņemties. Malta 2012. gadā izcēlās kā valsts, kurā piemērojamo nodokļu ziņā bija otrā lielākā atšķirība starp jaunu ieguldījumu finansēšanu no aizņēmumiem un no pašu kapitāla. Šie stimuli parādu veidošanai var radīt situāciju, kurā uzņēmumu aizņemto līdzekļu īpatsvars ir pārlieku liels un kapitāla sadalījums ir neefektīvs. Malta ir viena no nedaudzajām dalībvalstīm, kurās nepastāv noteikumi parāda veidošanas tendences novēršanai.

               (12)

               Malta vēl joprojām saskaras ar problēmām attiecībā uz tās publisko finanšu ilgtspēju, ņemot vērā sabiedrības novecošanas ietekmi uz budžetu, kura saskaņā ar prognozēm būtiski pārsniegs ES vidējo rādītāju. Pensiju izdevumu pieaugums veido vairāk nekā pusi no kopējiem prognozētajiem ar novecošanu saistītajiem izdevumiem, savukārt salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm likumā noteiktais pensijas vecums ir neliels, un tā palielināšana, kas noteikta ar 2006. gada reformu, ir lēna. Ir nepieciešamas turpmākas reformas, lai nodrošinātu ilgstspēju, vienlaikus nodrošinot piemērotību un pievēršoties starppaaudžu taisnīguma jautājumiem. Lai gan ir notikušas sarunas ar sociālajiem partneriem, netika izvirzīti konkrēti priekšlikumi turpmākai pensiju reformai. Vecāka gadagājuma darba ņēmēju nodarbinātības līmenis ir zems, un aktīvu vecumdienu visaptverošu stratēģiju vēl joprojām ir nepieciešams finalizēt. Ierobežota primārās aprūpes sniegšana kombinācijā ar prognozēto sabiedrības novecošanu var ilgtermiņā izraisīt lielus veselības aprūpes izdevumus. Administratīvās spējas publiskā iepirkuma jomā ir vājas, kas rada sarežģītas un laikietilpīgas procedūras.

               (13)

               Pasākumi, kas tiek veikti, lai samazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu, to skaitā nesenā sagatavošanas procesa uzsākšana, kura rezultātā tiks izveidota stratēģija attiecībā uz mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu, ir atzinīgi vērtējami, arī ņemot vērā nepieciešamību samazināt prasmju piedāvājuma un pieprasījuma neatbilstību. Veikto politikas pasākumu efektivitāte būs atkarīga no pareizas un savlaicīgas īstenošanas, kas būs rūpīgi jāuzrauga. Tomēr nepietiekamā saikne starp izglītību un apmācību no vienas puses un darba tirgus vajadzībām no otras puses ir būtiska problēma. Ir gaidāms, ka plānotā vienotās prakšu shēmas izveide, kura attiektos uz vairāk kvalifikācijas līmeņiem, palīdzēs nodrošināt darbaspēku, kas atbilst darba tirgus vajadzībām.

               (14)

               Malta ir spērusi arī būtiskus soļus, lai uzlabotu sieviešu līdzdalību darba tirgū; šie pasākumi ir lielākoties vērsti uz darba un ģimenes dzīves apvienošanas atvieglošanu. Tāpat, gūstot labumu no labvēlīga kohortas efekta, sieviešu nodarbinātības līmenis turpina palielināties. Tomēr pastāv iespējas veikt uzlabojumus – sieviešu nodarbinātības līmenis vēl joprojām ir zems, bērna piedzimšana atstāj būtisku ietekmi uz sieviešu līdzdalību darba tirgū un nodarbinātības līmeņu atšķirība starp dzimumiem ir vislielākā Savienībā. Elastīgas nodarbinātības kārtības veicināšanas pastiprināšana un izmaksu ziņā pieejamu bērnu aprūpes iestāžu un pēcskolas iestāžu pieejamības nodrošināšanas pieaugums plašākai sabiedrības daļai var palīdzēt palielināt sieviešu nodarbinātības līmeni.

               (15)

               Maltas dzīves dārdzības pielāgošanas mehānismam piemīt īpašas iezīmes, kuras, šķiet, mazina tā negatīvo ietekmi uz darba tirgus sniegumu kopumā un algu pielāgošanu: ar mehānismu tiek piešķirts palielinājums, balstoties uz fiksētu maksājumu, kas tādējādi tikai daļēji kompensē algu inflāciju virs “atsauces” pamatalgas, pastāv mikrolīmeņa un makrolīmeņa atkāpes klauzulas un vienošanās par algām ir pilnībā decentralizētas. Tomēr ļoti nelabvēlīgos ekonomikas cikla posmos sistēma vēl joprojām rada potenciālas problēmas reālo algu elastībai, tādējādi kavējot darba tirgus pielāgošanos un mazinot konkurētspēju. Dažu komponentu cenu svārstības, jo īpaši enerģijas cenu, kas iekļauti mehānismā izmantotajā cenu indeksā, varētu radīt inflācijas spiedienu ar “algu un cenu spirāli”. Tāpēc datu vākšana par algām un produktivitāti nozares līmenī, kā arī rūpīga algu indeksācijas sistēmas ietekmes uzraudzība būs ļoti būtiska potenciālo risku mazināšanai. Maltas iestādēm būtu rūpīgi jāuzrauga mehānisma ietekme uz ekonomiku, un tām vajadzētu būt gatavām to reformēt, ja nepieciešams.

               (16)

               Maltas konkurētspēja vēl joprojām ir pakļauta riskam, ņemot vērā tās enerģijas piegāžu ļoti ierobežoto diversifikāciju un slikto sniegumu vides jomā, kas izraisa augstus elektroenerģijas tarifus. Galvenā enerģijas piegādātāja (Enemalta) sliktais finansiālais stāvoklis palielina šo nedrošību, bet gaidāms, ka pēc 2014. gada situāciju uzlabos elektroenerģijas savienojums ar Sicīliju. Lai gan īstenotas vairākas iniciatīvas, piemēram, saules enerģijas izmantošanas palielināšana, atjaunojamo energoresursu īpatsvars vēl joprojām ir ārkārtīgi zems un būtisku projektu īstenošana, piemēram, vēja ģeneratoru parku izveide, ir zem jautājuma zīmes. Bija vērojams progress attiecībā uz energoefektivitāti, jo īpaši attiecībā uz publiskām ēkām; to atbalstīja ar Savienības finansējumu. Maltas transporta sistēmas rezultāti vides jomā arī ir slikti. Malta gūtu labumu no visaptverošas transporta stratēģijas, kuras mērķis ir uzlabot publisko transportu, ceļu tīklu, sistēmas rezultātus oglekļa dioksīda izmešu ziņā un turpmāk veicināt tādu transporta līdzekļu izmantošanu, kas nav pasažieru automašīnas.

               (17)

               Maltas banku nozare ir ļoti liela salīdzinājuma ar valsts ekonomiku. Lai gan tas ir galvenokārt sistēmiski nesvarīgu vietējo banku un starptautisko banku dēļ, kuru iesaiste valsts ekonomikā ierobežota, ir attaisnojama to stingras uzraudzības turpināšana, lai novērstu to darbības negatīvu ietekmi uz finanšu stabilitāti. Vietējās bankas vēl joprojām ir ļoti pakļautas nekustamā īpašuma tirgus riskiem, savukārt konkrēti uzkrājumi kredītu zaudējumu gadījumam ir relatīvi nelieli. Ir notikušas politikas diskusijas, taču tās vēl nav pārvērstas atbilstīgos regulatīvos pasākumos. Tieslietu sistēmā ir vērojama neefektivitāte, kas rada papildu risku finanšu stabilitātei. Ilgais laiks, kas nepieciešams maksātnespējas procesu pabeigšanai, traucē nodrošinājuma tiesību efektīvu īstenošanu. Ekonomisko grūtību laikā tas var radīt papildu slogu banku bilancēm un palielināt zaudējumus, rezultātā radot rekapitalizācijas nepieciešamību.

               (18)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Maltas ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu un iesniegusi padziļinātu pārskatu. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Maltā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 5. ieteikumā.

               (19)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (7) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (20)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 2. un 5. ieteikumā.

               (21)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Pamatojoties uz to, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (8). Maltai kā valstij, kuras naudas vienība ir euro, būtu arī jānodrošina pilnīga un savlaicīga minēto ieteikumu īstenošana,

         AR ŠO IESAKA Maltai laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Konkretizēt un īstenot pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu ikgadējo strukturālo korekciju centienus, kas noteikti Padomes ieteikumos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrā, nolūkā novērst pārmērīgo deficītu līdz 2014. gadam ilgstpējīgā un izaugsmei labvēlīgā veidā, ierobežojot vienreizēju/pagaidu pasākumu izmantošanu. Pēc pārmērīgā deficīta novēršanas īstenot strukturālo korekciju centienus piemērotā tempā, lai sasniegtu VTM līdz 2019. gadam. Ieviest saistošu, uz noteikumiem balstītu daudzgadu finanšu shēmu 2013. gadā. Nodrošināt tādu pasākumu, kas vērsti uz nodokļu iekasēšanas uzlabošanu un izvairīšanās no nodokļiem apkarošanu, konkrētu īstenošanu, un uzņēmumu nodokļu jomā samazināt stimulus parādu veidošanai.

               2.

               Nodrošināt publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju, turpināt reformēt pensiju sistēmu, lai ierobežotu prognozēto izdevumu pieaugumu, tostarp ar tādiem pasākumiem kā likumā noteikta pensionēšanās vecuma palielināšanas paātrināšana, faktiskā pensionēšanās vecuma paaugstināšana, saskaņojot pensionēšanās vecumu vai pensijas pabalstus ar izmaiņām paredzamajā dzīves ilgumā un veicinot privātu pensiju uzkrājumu veidošanos. Veikt pasākumus, lai palielinātu vecāka gadagājuma darba ņēmēju nodarbinātības līmeni, finalizējot un īstenojot visaptverošu aktīvu vecumdienu stratēģiju. Īstenot reformas veselības aprūpes jomā, nozares izmaksu efektivitātes palielināšanai, jo īpaši stiprinot primārās publiskās veselības aprūpes sniegšanu. Uzlabot publiskā iepirkuma procedūru efektivitāti un samazināt to ilgumu.

               3.

               Turpināt politikas pasākumus, lai samazinātu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu, īpaši, izveidojot visaptverošu uzraudzības sistēmu, un palielināt izglītības un apmācības atbilstību darba tirgus vajadzībām, lai novērstu prasmju trūkumus, to skaitā, veicot paziņoto prakšu sistēmas reformu. Turpināt atbalstīt sieviešu dalību darba tirgū, veicinot elastīgu nodarbinātības kārtību, jo īpaši uzlabojot izmaksu ziņā pieejamus bērnu aprūpes pakalpojumus un ārpusskolas iestādes.

               4.

               Turpināt centienus diversificēt enerģijas sastāvu un izmantotās enerģijas avotus, jo īpaši, palielinot atjaunojamo energoresursu izmantošanu un laicīgi pabeidzot elektroenerģijas savienojumu ar Sicīliju. Turpināt centienus energoefektivitātes veicināšanai un izmešu samazināšanai transporta nozarē.

               5.

               Veikt pasākumus, lai banku nozarē palielinātu krājumus zaudējumiem, kas saistīti ar kredītu nemaksāšanu, nolūkā mazināt potenciālos riskus, kuri rodas no pakļautības satricinājumiem nekustamā īpašuma tirgū. Turpināt politikas centienus, lai nodrošinātu banku nozares stingru uzraudzību, ietverot sistēmiski nesvarīgas vietējās bankas un uz starptautisku darbību vērstas bankas. Uzlabot tieslietu sistēmas kopējo efektivitāti, piemēram, samazinot laiku, kas nepieciešams maksātnespējas procesu pabeigšanai.

      Briselē, 2013. gada 9. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Saglabāts 2013. gadam ar Padomes Lēmumu2013/208/ES (2013. gada 22. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 118, 30.4.2013., 21. lpp.)

      (4)  OV C 219, 24.7.2012., 61. lpp.

      (5)  Padomes Lēmums 2012/778/ES (2012. gada 4. decembris) (OV L 342, 14.12.2012., 43. lpp.).

      (6)  Padomes Direktīva 2011/85/ES (2011. gada 8. novembris) par prasībām dalībvalstu budžeta struktūrām (OV L 306, 23.11.2011., 41. lpp.).

      (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (8)  Skatīt šā Oficiāla Vēstneša 97. lappusi.


title: Padomes Ieteikums ( 2006. gada 14. marts ) atbrīvot Komisiju no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (Sestais EAF) darbību īstenošanu attiecībā uz 2004. finanšu gadu

text:
               18.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 81/9

      PADOMES IETEIKUMS

   (2006. gada 14. marts)
   atbrīvot Komisiju no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (Sestais EAF) darbību īstenošanu attiecībā uz 2004. finanšu gadu
   (2006/220/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Trešo ĀKK un EEK konvenciju, kas parakstīta 1984. gada 8. decembrī Lomē,
   ņemot vērā Iekšējo nolīgumu 86/126/EEK par Kopienas atbalsta finansēšanu un pārvaldību (1), un jo īpaši tā 29. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu Regulu (1986. gada 11. novembris), ko piemēro Sestajam Eiropas Attīstības fondam (Sestais EAF) (2), un jo īpaši tās 66. līdz 73. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar Sestā EAF darbībām līdz 2004. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas ziņojumu attiecībā uz 2004. finanšu gadu kopā ar Komisijas atbildēm (3),
   tā kā saskaņā ar minētā iekšējā nolīguma 29. panta 3. punktu Eiropas Parlaments atbrīvo Komisiju no atbildības par Sestā EAF finanšu pārvaldību pēc Padomes ieteikuma,
   tā kā Komisija vispārēji ir apmierinoši īstenojusi Sestā EAF darbības 2004. finanšu gadā,
   AR ŠO IESAKA, lai Eiropas Parlaments atbrīvo Komisiju no atbildības par Sestā EAF darbību īstenošanu attiecībā uz 2004. finanšu gadu.

      Briselē, 2006. gada 14. martā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         K.-H. GRASSER

      (1)  OV L 86, 31.3.1986., 210. lpp. Nolīgumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 86/281/EEK (OV L 178, 2.7.1986., 13. lpp.).

      (2)  OV L 325, 20.11.1986., 42. lpp.

      (3)  OV C 301, 30.11.2005., 249. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Čehijas Republikas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2017. gada konverģences programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/12

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Čehijas Republikas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2017. gada konverģences programmu
   (2017/C 261/03)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Čehijas Republika nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)

               2017. gada ziņojums par Čehijas Republiku tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Čehijas Republikas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Čehijas Republikas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Čehijas Republikā nav makroekonomikas nelīdzsvarotības.

               (3)

               Čehijas Republika 2017. gada 25. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada 28. aprīlī – savu 2017. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Čehijas Republika šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2017. gada konverģences programmā plāno laikposmā no 2016. gada līdz 2020. gadam sasniegt budžeta pārpalikumu nominālā izteiksmē. Vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 1,0 % apmērā no IKP – joprojām ar rezervi tiek sasniegts visā programmas periodā. Saskaņā ar 2017. gada konverģences programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies līdz 32,7 % 2020. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Lai gan budžeta mērķu sasniegšanu apdraudošie riski kopumā šķiet līdzsvaroti, straujajam publisko investīciju samazinājumam 2016. gadā – tas saistīts ar jaunā Savienības fondu cikla sākumu – varētu sekot publisko investīciju pieaugums, kas 2017. gadā būtu lielāks par prognozēto. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance 2017. gadā samazināsies līdz aptuveni 0 % no IKP un 2018. gadā – līdz -0,2 % no IKP, tādējādi joprojām pārsniedzot vidēja termiņa budžeta mērķi. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Čehijas Republika 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)

               Ilgtermiņā Čehijas Republikā joprojām pastāv vidējas nozīmības riski fiskālai stabilitātei. Šie riski galvenokārt izriet no prognozētās ietekmes, ko rada ar novecošanu saistītie publiskie izdevumi, jo īpaši veselības aprūpes un pensiju jomā. Prognozētais ilgtermiņa izdevumu pieaugums veselības aprūpē rada bažas gan veselības aprūpes sistēmas pārvaldības, gan izmaksu lietderības ziņā; šī sistēma ir lielā mērā atkarīga no dārgākas stacionārās aprūpes. Daži pasākumi patlaban ir dažādos īstenošanas posmos, taču konkrētu rezultātu pagaidām vēl nav. Nesen pieņemtie vai plānotie pasākumi pensiju sistēmas grozīšanai, ja tie tiktu īstenoti, varētu ilgtermiņā pasliktināt publisko finanšu stāvokli. Pirmkārt, parlaments ir pieņēmis tiesību aktus, ar kuriem valdībai tiek piešķirtas pilnvaras elastīgāk pielāgot pensiju indeksācijas mehānismu. Turklāt parlamentā tiek apspriesti priekšlikumi, kuru nolūks ir paredzēt, ka maksimālais likumā noteiktais pensionēšanās vecums ir 65 gadi, un izveidot mehānismu regulārai pensionēšanās vecuma pārskatīšanai. Pašlaik tiek apspriestas arī citas izmaiņas, piemēram, dāsnāka pensiju indeksācijas formula un diferencētas sociālās apdrošināšanas likmes, kas ir atkarīgas no bērnu skaita.

               (7)

               Parlaments 2017. gada janvārī pieņēma Fiskālās atbildības likumu, kura mērķis ir novērst galvenos trūkumus Čehijas Republikas fiskālajā sistēmā, jo tā nesen tika novērtēta kā viena no visvājākajām Savienībā. Tomēr vēl jāieceļ neatkarīga fiskālā padome, kas uzraudzītu minēto noteikumu īstenošanu. Turklāt, lai fiskālo sistēmu padarītu efektīvāku un stabilāku, izšķiroša nozīme būs nesen ieviesto pasākumu īstenošanai.

               (8)

               Čehijas Republika saskaras ar problēmām korupcijas novēršanā, kā arī tai ir nepilnības publiskā iepirkuma jomā. Kaut arī ir īstenoti vairāki pasākumi, kas iekļauti valdības izstrādātajā korupcijas apkarošanas programmā, un citas reformas tiek gatavotas, tomēr praksē netiek veikta sistemātiska kriminālvajāšana par korupcijas gadījumiem. Čehijas Republikas praksi publiskā iepirkuma jomā kopumā joprojām raksturo nepietiekama konkurence, par ko liecina lielais skaits tādu konkursa procedūru, kurās ir tikai viens piedāvājums, un tieša līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana, jo īpaši IT nozarē. Nepilnības apmācībai sniegtajā atbalstā un tas, ka trūkst apkopotu iepirkumu veikšanai paredzētu struktūru un kompetences centru, kavē profesionalizāciju un ir iemesls tam, ka publiskā iepirkuma jomā ir grūtāk iegūt saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu. Šajā sakarā simptomātiski ir arī tas, ka tikai ļoti ierobežotā apmērā tiek ņemta vērā kvalitāte kā līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijs. Pāreja uz e-iepirkumu joprojām saskaras ar būtiskām problēmām. Dažas no tām ir nepieciešamība uzlabot valstij piederošo e-iepirkuma platformu National Electronic Tool un precizēt Čehijas Republikas e-iepirkuma tirgū jau patlaban aktīvo privāto platformu turpmākas lietošanas nosacījumus.

               (9)

               Uzņēmējdarbības vidi Čehijas Republikā pasliktina smags regulatīvais slogs un daudzi administratīvi šķēršļi, jo īpaši atļauju piešķiršanas procedūras un nodokļu regulējums. 2016. gada septembrī valdība iesniedza Būvniecības likuma un saistīto tiesību aktu grozījumu, kura mērķis ir paātrināt un racionalizēt būvniecības atļauju piešķiršanas procedūru, integrējot tajā ietekmes uz vidi novērtējumu. Pašlaik šis grozījums tiek izskatīts parlamentā. Nodokļu saistību izpildes izmaksas, kas rodas uzņēmumiem, joprojām pārsniedz Savienības vidējo rādītāju. Pie trūkumiem pieskaitāmi arī biežie Nodokļu kodeksa grozījumi. Nodokļu saistību neizpildes apkarošana vēl aizvien ir Čehijas Republikas iestāžu prioritāte; tomēr uz vienkāršošanu netiek likts liels uzsvars. Vēl izstrādes posmā esoša likuma par ienākuma nodokli mērķis ir vienkāršot Nodokļu kodeksu, taču likuma projekts vēl nav pieejams.

               (10)

               E-pārvaldes pakalpojumu izmantošanas līmenis Čehijas Republikā ir viens no zemākajiem Savienībā, taču kopš 2015. gada tas ir paaugstinājies. Čehijas Republikas iestādes ir veikušas pasākumus, lai uzlabotu e-pārvaldes pakalpojumu pieejamību, taču daudzi no tiem joprojām tiek izstrādāti, un daži atsevišķi pasākumi vēl nav uzsākti. Atbildība par šādu pakalpojumu ieviešanu ir sadalīta starp vairākām ministrijām, un ieinteresētās personas uzskata, ka starpnozaru sadarbība ir nepietiekama.

               (11)

               Pētniecības un izstrādes intensitāte pēdējos gados ir būtiski palielinājusies, taču šis uzlabojums nav izraisījis attiecīgus pētniecības un izstrādes rezultātu kvalitātes uzlabojumus. Pētniecības un izstrādes sistēmas pārvaldības reformas tiek veiktas, taču vēl nav pilnībā īstenotas. 2017. gada februārī valdība apstiprināja jaunu vērtēšanas metodiku (Metodika 17+), kuras nolūks ir uzlabot mehānismus fundamentālajiem un lietišķajiem pētījumiem paredzētā finansējuma piešķiršanai. Tiek veikti vairāki pasākumi, lai veicinātu ciešāku saikni starp akadēmiskajām aprindām un uzņēmumiem, pamatojoties uz valsts inovāciju platformu strukturējošo ietekmi.

               (12)

               Izglītības rezultāti kopumā ir labi, taču pamatprasmes ir pasliktinājušās. Rezultātus spēcīgi ietekmē skolēnu sociālekonomiskie apstākļi. Nelabvēlīgā situācijā esošo grupu, jo īpaši romu kopienas, vājie izglītības rezultāti viennozīmīgi rada bažas. Saskaņā ar aplēsēm ļoti liels romu tautības bērnu īpatsvars priekšlaicīgi pārtrauc mācības. Lai sekmētu iekļaujošu izglītību, ir pieņemts ievērojams skaits leģislatīvu un administratīvu pasākumu, un tagad ir sākta to īstenošana. Sagaidāms, ka šie pasākumi palīdzēs mazināt plaisu starp romu un pārējo bērnu iegūto izglītības līmeni un panākumiem. Parlaments 2016. gada martā pieņēma grozījumus Izglītības likumā, attiecinot obligāto izglītību arī uz pēdējo pirmsskolas līmeņa izglītības gadu un nodrošinot, ka mazākiem bērniem ir tiesības uz vietu bērnudārzā. Tomēr nevienlīdzība izglītības sistēmā ir šķērslis cilvēkkapitāla kvalitātes uzlabošanai, un turpmākajā dzīvē tā turklāt kavē darba tirgus rezultātus. Augstākas skolotājiem izvirzītās prasības un skolotāju novecošana nozīmē to, ka skolotāja profesijas pievilcība joprojām ir problēma. Tas daļēji skaidrojams ar salīdzinoši zemu darba samaksu, lai gan pēdējos gados algas ir palielinājušās. Pēc vairākkārtējas atlikšanas valdībā tika beidzot galīgi apstiprināta jauna skolotāju un pedagoģiskā personāla karjeras sistēma, kas izstrādāta, lai palielinātu profesijas pievilcību. Ar Savienības fondu ievērojamu atbalstu pašlaik tiek izstrādātas nepārtrauktas profesionālās attīstības iespējas skolotājiem, jo īpaši tādi pasākumi profesionālās izaugsmes jomā, kuri saistīti ar jauktu grupu mācīšanu un iekļaujošu izglītību. 2016. gada janvārī parlaments pieņēma augstākās izglītības reformu, un tās rezultāti ir jāuzrauga. Plānota ir arī augstākās izglītības iestāžu finansējuma sistēmas reforma.

               (13)

               Bezdarba līmenis Čehijas Republikā turpina samazināties. Aizvien saspringtāku darba tirgus apstākļu dēļ darba devējiem ir grūtāk pieņemt darbā darbiniekus. Joprojām pastāv zināmas iespējas novērst minētos trūkumus, mobilizējot nepietiekami pārstāvētās grupas, piemēram, sievietes, kurām ir mazi bērni, mazkvalificētus darba ņēmējus un romu kopienas pārstāvjus. Valsts nodarbinātības dienestu spēju palielināšana informēšanas un aktivizācijas jomās, apvienojot to ar atbilstošu un pienācīgi mērķorientētu aktīvu darba tirgus politiku un individualizētiem pakalpojumiem, palīdzētu palielināt nepietiekami pārstāvēto grupu dalību darba tirgū. Sieviešu, kurām ir mazi bērni, līdzdalību darba tirgū kavē tas, ka pastāvīgi trūkst cenas ziņā pieejamu un kvalitatīvu bērniem – jo īpaši vecumā līdz trim gadiem – paredzētu aprūpes pakalpojumu, tiesības uz gariem vecāku atvaļinājumiem, tas, ka abi vecāki maz izmanto elastīgu darbalaika režīmu un tēvi maz izmanto vecāku atvaļinājumu. Pēdējos gados ir pieņemti daži pasākumi, lai risinātu šos jautājumus. Tomēr mazkvalificētu darba ņēmēju izredzes darba tirgū ir ievērojami sliktākas nekā visām pārējām personu grupām. Parlamentā pašlaik tiek apspriests sociālo mājokļu tiesiskais regulējums, ar kuru paredzēts noteikt valsts standartus un mērķgrupas.

               (14)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Čehijas Republikas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada konverģences programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Čehijas Republikai adresētiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijas Republikā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (15)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada konverģences programmu un uzskata (4), ka ir sagaidāms, ka Čehijas Republika ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus,

         AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Nodrošināt publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā, ņemot vērā iedzīvotāju novecošanu. Palielināt publisko izdevumu efektivitāti, jo īpaši apkarojot korupciju un neefektīvu praksi publiskā iepirkuma jomā.

               2.

               Novērst šķēršļus izaugsmei, jo īpaši racionalizējot būvniecības atļauju piešķiršanas procedūras un vēl vairāk samazinot administratīvo slogu uzņēmumiem, šādā nolūkā ieviešot svarīgākos e-pārvaldes pakalpojumus, uzlabojot pētniecības un izstrādes kvalitāti un veicinot nepietiekami pārstāvētu grupu nodarbinātību.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (4)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.