title: Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2021. gada stabilitātes programmu

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/102

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 18. jūnijs)
      ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2021. gada stabilitātes programmu
      (2021/C 304/22)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
      tā kā:

                  (1)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (2) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Minētajā paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi Covid-19 krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā paziņojumā par 2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.

                  (2)

                  2020. gada 20. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu (3) (“Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums”). Tā ieteica Portugālei, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Portugālei, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

                  (3)

                  Padomes 2021. gada ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku norādīts, ka visās eurozonas dalībvalstīs 2021. gadā būtu jāturpina stimulējoša fiskālā politika un ka politikas pasākumi būtu jāpielāgo katras valsts konkrētajiem apstākļiem, un tiem vajadzētu būt savlaicīgiem, pagaidu un mērķtiecīgiem. Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Dalībvalstīm būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

                  (4)

                  2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Portugāles budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumā izklāstītajiem ieteikumiem par fiskālo politiku un ka budžeta plāna projektā ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos.

                  (5)

                     Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (4), ar ko izveidoja Atveseļošanas un noturības mehānismu, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Tas arī palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu un izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

                  (6)

                  2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti turpmāki orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu. Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozi, ka ekonomiskā aktivitāte pakāpeniski normalizēsies 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos Savienībā, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

                  (7)

                  Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis Savienībā vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2021. gada 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija.

                  (8)

                  Portugāle 2021. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

                  (9)

                  Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Portugāles vispārējās valdības budžeta deficīts bija 5,7 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 133,6 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija –6 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus aptuveni 3 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Portugāle uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija aptuveni 4 % no IKP; pēc Komisijas aplēsēm publisko garantiju faktiskā izmantošana 2020. gadā bija aptuveni līdzvērtīga 3½ % no IKP.

                  (10)

                  2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu. Minētajā ziņojumā ir aplūkots Portugāles budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un nebija sarucis pietiekami strauji. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts un parāda kritērijs nav ievērots.

                  (11)

                  Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir reālistisks. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu tiek prognozēts, ka reālais IKP 2021. gadā palielināsies par 4 % un 2022. gadā – par 4,9 %. Tas atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Covid-19 krīze īpaši smagi skāra nozares, kurās liela nozīme ir cilvēku kontaktiem. Makroekonomiskās perspektīvas riski joprojām ir lejupvērsti, jo Portugāle lielā mērā ir atkarīga no ārvalstu tūrisma, saistībā ar kuru, runājot par virzību uz atveseļošanos, joprojām pastāv liels nenoteiktības līmenis.

                  (12)

                  Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 5,7 % no IKP 2020. gadā līdz 4,5 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, samazināsies līdz 128 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas –5 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus aptuveni 3 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Portugāle ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu Covid-19 pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Portugāles 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Daži no valdības 2020. un 2021. gadā noteiktajiem diskrecionārajiem pasākumiem, šķiet, nav ne pagaidu, ne atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tiek lēsts, ka pēc Komisijas 2021. gada pavasara prognozes perioda 2023. gadā minēto pagaidu raksturam neatbilstošo pasākumu kumulatīvā atlikusī ietekme būs aptuveni 1 % no IKP, un to galvenokārt veido papildu izdevumi par publiskā sektora algām. Minētie pagaidu raksturam neatbilstošie pasākumi ietver arī investīcijas aptuveni 0,1 % apmērā no IKP, kas, paredzams, veicinās vidēja termiņa potenciālo izaugsmi un tādējādi arī ilgtspēju.

                  (14)

                  2021. gada stabilitātes programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,3 % no IKP 2021. gadā, 1,3 % – 2022. gadā, 1,5 % – 2023. gadā, 1,3 % – 2024. gadā un 1,1 % – 2025. gadā. 2021. gada stabilitātes programmā arī pieņemts, ka Atveseļošanas un noturības mehānisma aizdevumi atbilst 0,7 % no IKP 2021. gadā, 0,2 % – 2022. gadā un 0,1 % katru gadu laikposmā no 2023. līdz 2025. gadam. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē šīs dotācijas ir iekļautas budžeta prognozēs.

                  (15)

                  Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties Covid-19 pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Ir arī jāpielāgo izdevumu kritērijs (5), un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

                  (16)

                  Kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanas pieejā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs. Lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma). Tādēļ vispārējā fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu Savienības fondu dotācijām finansētos izdevumus. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

                  (17)

                  Portugāle 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 3,2 % no IKP, kas notiks galvenokārt 2020. un 2021. gadā pieņemto pagaidu atbalsta pasākumu izbeigšanas un gaidāmās ekonomikas atlabšanas rezultātā. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 123 % no IKP. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -1,1 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,1 procentpunktu no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP (7). Tiek prognozēts, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,7 procentpunktiem no IKP.

                  (18)

                  Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas tādā veidā, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Valstu atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

                  (19)

                  Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 2,2 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 1,6 % no IKP 2024. gadā. Tādējādi tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2023. gadā vairs nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Balstoties uz 2021. gada stabilitātes programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji 0,3 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme saglabāsies nemainīga. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (8). Tiek prognozēts, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 3 % (9). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Portugāles potenciālo izaugsmi.

                  (20)

                  Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 120,7 % no IKP 2023. gadā līdz 117,1 % no IKP 2024. gadā. Ņemot vērā augsto valsts parāda attiecību pret IKP, kurai laika gaitā prognozējama pakāpeniska samazināšanās, tiek uzskatīts, ka Portugāle vidējā termiņā saskaras ar augstiem fiskālās ilgtnespējas riskiem, kā liecina pēdējā parāda atmaksājamības analīze.

                  (21)

                  Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm ir galvenokārt kvalitatīvs raksturs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, tiks sniegtas precīzākas kvantitatīvās norādes.

                  (22)

                  Padome ir novērtējusi Portugāles 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

            AR ŠO IESAKA PORTUGĀLEI:

         1.

            2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, vienlaikus īstenojot piesardzīgu fiskālo politiku. Saglabāt valsts finansētās investīcijas. Ierobežot valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugumu.

         2.

            Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

         3.

            Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan valsts budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši investīcijas, ar ko atbalsta zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp attiecīgā gadījumā stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

         Luksemburgā, 2021. gada 18. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J. LEÃO

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (3)  Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Portugāles valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 142. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (5)  Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu periodā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina ekonomikas atveseļošanai.

         (6)  Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

         (7)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP.

         (8)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.

         (9)  Komisijas aplēse saskaņā ar vispārpieņemto metodiku.


title: Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2021. gada konverģences programmu

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/107

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 18. jūnijs)
      ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2021. gada konverģences programmu
      (2021/C 304/23)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
      tā kā:

                  (1)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (2) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Minētajā paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi Covid-19 krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā paziņojumā par 2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.

                  (2)

                  Padome 2020. gada 3. aprīlī pieņēma Lēmumu (ES) 2020/509 (3) par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Rumānijā, tāpēc ka 2019. gadā netika ievērots deficīta kritērijs. Tā pamatā bija valdības atjauninātie fiskālie mērķi, savukārt vēlāk publicētais vispārējās valdības budžeta deficīts 4,3 % apmērā no IKP apstiprināja pārkāpumu. Līgumā noteiktās atsauces vērtības – 3 % no IKP – pārsniegums bija saistīts ar pastāvīgu fiskālās nelīdzsvarotības palielināšanos ekspansīvas fiskālās politikas dēļ kopš 2016. gada – laikposmā, kad bija vērojama spēcīga ekonomikas izaugsme. Padome 2020. gada 3. aprīlī nāca klajā arī ar ieteikumu (4) vēlākais līdz 2022. gadam izbeigt pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Rumānijā.

                  (3)

                  2020. gada 20. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu (5) (“Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums”). Tā ieteica Rumānijai īstenot fiskālo politiku saskaņā ar Padomes 2020. gada 3. aprīļa ieteikumu un vienlaikus veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu.

                  (4)

                     Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (6), ar ko izveidoja Atveseļošanas un noturības mehānismu, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Tas arī palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu un izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

                  (5)

                  2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti turpmāki orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu. Komisija minētajā paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis Savienībā vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2021. gada 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija.

                  (6)

                  Rumānija 2021. gada 5. maijā iesniedza savu 2021. gada konverģences programmu pēc Regulas (EK) Nr. 1466/97 8. pantā noteiktā termiņa.

                  (7)

                  Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Rumānijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 9,2 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 47,3 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija -3,6 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 1,5 % apmērā un automātisko stabilizatoru iedarbību. Rumānija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija 4 % no IKP; pēc Komisijas aplēsēm publisko garantiju faktiskā izmantošana 2020. gadā bija aptuveni līdzvērtīga 1½ % no IKP.

                  (8)

                  Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir reālistisks. Saskaņā ar 2021. gada konverģences programmu reālā IKP pieaugums tiek prognozēts 5,0 % apmērā 2021. gadā un 4,8 % apmērā 2022. gadā. Paredzams, ka abos šajos gados galvenais virzītājspēks būs iekšzemes pieprasījums ar spēcīgu patēriņa un ieguldījumu pieaugumu. Komisijas 2021. gada pavasara prognoze par Rumānijas izaugsmi nedaudz pārsniedz 2021. gada konverģences programmā noteikto, proti, 5,1 % 2021. gadā un 4,9 % 2022. gadā, ko veicina arī iekšzemes pieprasījums.

                  (9)

                  Valdība 2021. gada konverģences programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 9,2 % no IKP 2020. gadā līdz 8 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, palielināsies līdz 50,8 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada konverģences programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas 3,3 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 1,5 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

                  (10)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Rumānija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu Covid-19 pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Rumānijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie pasākumi ir pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā ekspansīviem pasākumiem, kas tika pieņemti pirms Covid-19 pandēmijas, ir bijusi pastāvīga fiskālā ietekme. Minētie pasākumi jo īpaši ietvēra pensiju un citu sociālo izdevumu palielināšanu un nodokļu samazināšanu.

                  (11)

                  2021. gada konverģences programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,1 % no IKP 2021. gadā, 0,6 % – 2022. gadā, 1,2 % – 2023. gadā, 1,2 % – 2024. gadā, 0,9 % – 2025. gadā un 0,9 % – 2026. gadā. 2021. gada konverģences programmā arī pieņemts, ka aizdevumi no Atveseļošanas un noturības mehānisma būs 2,3 % apmērā no IKP 2025. gadā un 2,5 % apmērā no IKP 2026. gadā. Komisijas 2021. gada pavasara prognozes budžeta prognozēs ir iekļautas tikai dotācijas, jo 2021. gada konverģences programmā tiek pieņemts, ka aizdevumi sāksies pēc Komisijas 2021. gada pavasara prognozes perioda.

                  (12)

                  Lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma). Tādēļ vispārējā fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu Savienības fondu dotācijām finansētos izdevumus. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

                  (13)

                  Rumānija 2021. gada konverģences programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 6,2 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā palielināsies līdz 52,9 % no IKP. Šie prognozētie rādītāji ir labvēlīgāki par Komisijas 2021. gada pavasara prognozi. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -0,5 % no IKP (7). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,4 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (8). Tiek prognozēts, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs neitrāla ietekme.

                  (14)

                  Saskaņā ar 2021. gada konverģences programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 4,4 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 2,9 % no IKP 2024. gadā. Plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2024. gadā vairs nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Balstoties uz 2021. gada konverģences programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot arī no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji 0,6 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,2 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (9). Tiek prognozēts, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,8 procentpunktiem no IKP. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 5,75 % (10). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Rumānijas potenciālo izaugsmi.

                  (15)

                  Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies līdz 53,3 % no IKP 2023. gadā un samazināsies līdz 52,4 % no IKP 2024. gadā. Ņemot vērā vidējā termiņā sevišķi strauji kāpjošo parāda trajektoriju, galvenokārt 2022. gadam prognozētā lielā deficīta dēļ, un salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm nelabvēlīgos finansēšanas nosacījumus, tiek uzskatīts, ka Rumānija vidējā termiņā saskaras ar augstiem fiskālās ilgtnespējas riskiem, kā liecina pēdējā parāda atmaksājamības analīze.

                  (16)

                  Komisija 2021. gada 2. jūnijā ieteica Padomes ieteikumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanu Rumānijā līdz 2024. gadam. Saskaņā ar minēto ieteikumu Rumānijai būtu jāsasniedz nominālais vispārējās valdības deficīta mērķis – 8,0 % no IKP 2021. gadā, 6,2 % no IKP 2022. gadā, 4,4 % no IKP 2023. gadā un 2,9 % no IKP 2024. gadā, kas atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālajam pieauguma tempam 3,4 % apmērā 2021. gadā, 1,3 % apmērā 2022. gadā, 0,9 % apmērā 2023. gadā un 0,0 % apmērā 2024. gadā. Tas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,7 % apmērā no IKP 2021. gadā, 1,8 % apmērā no IKP 2022. gadā, 1,7 % apmērā no IKP 2023. gadā un 1,5 % apmērā no IKP 2024. gadā.

                  (17)

                  Padome ir novērtējusi Rumānijas 2021. gada konverģences programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

            AR ŠO IESAKA RUMĀNIJAI:

         1.

            Īstenot fiskālo politiku atbilstoši Padomes Ieteikumam (2021. gada 18. jūnijs) par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā (11).

         Luksemburgā, 2021. gada 18. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J. LEÃO

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (3)  Padomes Lēmums (ES) 2020/509 (2020. gada 3. aprīlis) par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Rumānijā (OV L 110, 8.4.2020., 58. lpp.).

         (4)  Padomes Ieteikums (2020. gada 3. aprīlis) par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā (OV C 116, 8.4.2020., 1. lpp.).

         (5)  Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Rumānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2020. gada konverģences programmu (OV C 282, 26.8.2020., 149. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (7)  Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

         (8)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

         (9)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

         (10)  Komisijas aplēse saskaņā ar vispārpieņemto metodiku.

         (11)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša X. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs) par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/111

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 18. jūnijs)
      par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā
      (2021/C 304/24)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,
      ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

                  (2)

                  Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbavietu radīšanai.

                  (3)

                  Pēc Komisijas ieteikuma, Padome 2020. gada 3. aprīlī ar Lēmumu (ES) 2020/509 (1) saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu nolēma, ka Rumānijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, un sniedza ieteikumu novērst pārmērīgo budžeta deficītu vēlākais līdz 2022. gadam (2) (“Padomes 2020. gada 3. aprīļa Ieteikums”) saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (3) 3. pantu.

                  (4)

                  Komisija 2020. gada 20. martā pieņēma paziņojumu par StabSIP vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī klauzula, kuru veido Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 (4) 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi SIP vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam.

                  (5)

                  Rumānija 2020. gada 15. septembrī iesniedza savu ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz Padomes 2020. gada 3. aprīļa ieteikumu. Minētajā ziņojumā norādīts uz tās publisko finanšu ievērojamu pasliktināšanos 2020. gadā, galvenokārt Covid-19 pandēmijas dēļ.

                  (6)

                  Komisija 2020. gada 18. novembrī pieņēma paziņojumu par fiskālo stāvokli Rumānijā. Ņemot vērā pastāvīgo ārkārtējo nenoteiktību, ko radīja Covid-19 pandēmija, un tās ārkārtējo makroekonomisko un fiskālo ietekmi, Komisija uzskatīja, ka šajā posmā nevar pieņemt lēmumu par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kas uzsākta attiecībā uz Rumāniju. Īpaši ārkārtējā nenoteiktība, tai skaitā attiecībā uz ticama fiskālās politikas virziena izstrādi šajā posmā, neļāva Komisijai nākt klajā ar ieteikumu Padomes ieteikumam, kas sniedzams atbilstīgi Līguma 126. panta 7. punktam. Komisija norādīja, ka 2021. gada pavasarī tā atkārtoti izvērtēs Rumānijas budžeta stāvokli, pamatojoties uz 2020. gada izpildes datiem, 2021. gada budžetu un Komisijas 2021. gada pavasara ekonomisko prognozi, un ka tā vajadzības gadījumā ierosinās jaunus pasākumus saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, ņemot vērā SIP vispārējās izņēmuma klauzulas turpmāku piemērošanu 2021. gadā.

                  (7)

                  Komisija 2021. gada 3. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegti turpmāki orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku, un to mērķis ir atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu. Komisija šajā paziņojumā pauda viedokli, ka lēmumā par SIP vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāietver vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējums, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis Savienībā vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). Komisija 2021. gada 2. jūnijā pieņēma paziņojumu “Par ekonomikas politikas koordināciju 2021. gadā: pārvarēt Covid-19 krīzi, atbalstīt atveseļošanu un modernizēt mūsu ekonomiku”. Saskaņā ar minēto paziņojumu SIP vispārējo izņēmuma klauzulu turpinās piemērot 2022. gadā, un paredzams, ka tā tiks deaktivizēta no 2023. gada.

                  (8)

                  Saskaņā ar Komisijas atjaunināto 2020. gada parāda atmaksājamības pārskatu (Debt Sustainability Monitor 2020), kurā atspoguļota Komisijas 2021. gada pavasara ekonomiskā prognoze, Rumānijas vidēja termiņa un ilgtermiņa fiskālās ilgtnespējas riski joprojām ir augsti. Šie riski ir jānovērš ar atbilstošu vidēja termiņa fiskālo plānu, kas papildināts ar strukturāliem pasākumiem.

                  (9)

                  Ņemot vērā straujo saimnieciskās darbības samazināšanos, kas saistīta ar Covid-19 pandēmiju, un ar to saistīto nepieciešamību pēc fiskālās politikas, lai atbalstītu atveseļošanu 2021. un 2022. gadā, Padomes 2020. gada 3. aprīļa ieteikums vairs nav atbilstīgs pamats fiskālās politikas norādēm Rumānijai.

                  (10)

                  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkta pēdējo teikumu Padome pēc Komisijas ieteikuma var nolemt pieņemt pārskatītu ieteikumu saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu nopietnas ekonomikas lejupslīdes gadījumā eurozonā vai visā Savienībā, ar nosacījumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (11)

                  Saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu Padomei ir jāsniedz ieteikums attiecīgajai dalībvalstij, nosakot termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai. Minētais ieteikums ir noteikt maksimālo sešu mēnešu termiņu, kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, lai novērstu pārmērīgo budžeta deficītu, un šo termiņu var samazināt līdz trim mēnešiem, ja to pamato situācijas nopietnība. Turklāt ieteikumā novērst pārmērīgu budžeta deficītu Padomei ir jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz ieteikuma pamatā esošo prognozi, atbilstu strukturālās bilances, t. i., cikliski koriģētās bilances, neskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam ikgadējam uzlabojumam vismaz 0,5 % apmērā no IKP.

                  (12)

                  Reālais IKP Rumānijā 2020. gadā samazinājās par 3,9 %. Saskaņā ar Komisijas 2021. gada pavasara prognozi reālā IKP pieaugums atkal palielināsies, sasniedzot 5,1 % 2021. gadā un 4,9 % 2022. gadā. Sagaidāms, ka, turpinoties vakcinācijai un pakāpeniski atceļot sociālās distancēšanās pasākumus, privātais patēriņš atgūsies, un arī algu pieaugums, visticamāk, joprojām saglabāsies stabils. Atveseļošanas un noturības plānaprojektu pakāpeniska ieviešana, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2021/241 (5), ir paredzēta, lai dotu jaunu impulsu investīciju pieaugumam. Gaidāms, ka neto eksporta ietekme, t. i., eksports mīnus imports, prognozes periodā saglabāsies negatīvs. Tas ir tāpēc, ka ir sagaidāms, ka importa pieaugums notiks, atjaunojoties privātajam patēriņam un investīciju pieaugumam. Eksportu, visticamāk, veicinās ārējā pieprasījuma atjaunošanās, taču tas attīstīsies mazāk dinamiski nekā imports. Izaugsmes perspektīva ir pakļauta līdzsvarotiem riskiem. No vienas puses, ticama vidēja termiņa fiskālā stratēģija var palīdzēt kliedēt bažas par fiskālo ilgtspēju, īpaši, ja to papildina vērienīgas reformas (tostarp tās, kas iekļautas Atveseļošanās un noturības plānā). Tas palīdzētu novērst Rumānijas makroekonomikas nelīdzsvarotību, mazinātu finanšu stabilitātes riskus un veicinātu ilgtspējīgu izaugsmi, tostarp uzlabojot investīciju vidi. No otras puses, neuzticēšanos var izraisīt neskaidrība attiecībā uz valsts politikas veidošanu un kavēšanās, īstenojot atveseļošanas un noturības plānu, vai tā neefektīva īstenošana.

                  (13)

                  Rumānijas parlaments 2021. gada 2. martā pieņēma Rumānijas budžetu un vidēja termiņa fiskālo stratēģiju 2021. gadam. Šī fiskālā stratēģija kopā ar informāciju par neatmaksājama finansiālā atbalsta un aizdevumu profilu Atveseļošanas un noturības mehānisma, kas izveidots ar Regulu (ES) 2021/241 (“mehānisms”), ietvaros ir ņemta vērā Rumānijas 2021. gada konverģences programmā (“konverģences programma”), kas Komisijai tika iesniegta 2021. gada 5. maijā. Vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā bija 9,2 % no IKP, un konverģences programmas mērķis ir panākt, lai līdz 2024. gadam vispārējās valdības budžeta deficīts ir mazāks par 3 % no IKP, panākot to pakāpeniski, pa posmiem: 8,0 % no IKP 2021. gadā, 6,2 % no IKP 2022. gadā, 4,4 % no IKP 2023. gadā un 2,9 % no IKP 2024. gadā. Konverģences programmā paredzētās fiskālās korekcijas pamatā galvenokārt ir izdevumi. Izdevumu kontrole (samazinājums procentos no IKP) ir paredzēta jo īpaši publiskā sektora algām (samazinājums par 1,4 procentpunktiem laikposmā no 2022. līdz 2024. gadam) un sociālajiem pārvedumiem (samazinājums par 0,9 procentpunktiem laikposmā no 2022. līdz 2024. gadam).

                  (14)

                  Komisijas 2021. gada pavasara ekonomiskajā prognozē, kas pagarināta līdz 2024. gadam, paredzēts vispārējās valdības budžeta deficīts 8,0 % apmērā no IKP 2021. gadā, 7,1 % apmērā no IKP 2022. gadā un 6,8 % apmērā no IKP 2023. un 2024. gadā. Minētajā prognozē ir ņemti vērā izdevumi, kurus paredzēts finansēt no neatmaksājama finansiālā atbalsta un aizdevumiem no mehānisma, kā tas izklāstīts konverģences programmā un Rumānijas sniegtajā papildu informācijā. Komisijas prognozētais vispārējās valdības nominālā deficīta samazinājums galvenokārt ir saistīts ar ārkārtas pasākumu pakāpenisku atcelšanu, kas pieņemti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, lielākiem ieņēmumiem paredzamās ekonomikas atlabšanas rezultātā, kā arī ar investīciju un reformu, ko paredzēts finansēt no mehānisma, papildu pozitīvo ietekmi. Turklāt Rumānijas valdība ir nolēmusi 2021. un 2022. gadā iesaldēt publiskā sektora algas, 2021. gadā atlikt pensiju palielināšanu un nedaudz palielināt pensijas 2022. gadā, tādējādi uzlabojot perspektīvu salīdzinājumā ar Komisijas 2020. gada rudens ekonomisko prognozi. Šie pasākumi jau ir pieņemti. Rumānijas valdība bez tam plāno pieņemt jaunus pensiju tiesību aktus, kas pensiju izdevumus kā procentuālu daļu no IKP saglabātu kopumā stabilus. Lielāks deficīts, salīdzinot Komisijas 2021. gada pavasara ekonomiskajā prognozē paredzēto ar konverģences programmu, ir saistīts ar to, ka plānotā konsolidācija netiek pilnībā atbalstīta ar ieviestiem vai vēl ticami paziņotiem pasākumiem un tāpēc to nevarēja ņemt vērā minētajā prognozē. Komisijas prognozētais strukturālais deficīts 2021. gadā uzlabosies par 0,7 procentpunktiem no IKP un 2022. gadā par 0,5 procentpunktiem no IKP, 2023. gadā pasliktināsies par 0,1 procentpunktu no IKP, bet 2024. gadā – par 0,4 procentpunktiem no IKP.

                  (15)

                  Vispārējās valdības parāds 2018. gada beigās bija 34,7 % no IKP, 2019. gada beigās – 35,3 % no IKP un 2020. gada beigās – 47,3 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas 2021. gada pavasara ekonomisko prognozi tiek prognozēts, ka 2021. gada beigās tas palielināsies līdz 49,7 % no IKP, 2022. gada beigās – līdz 52,7 % no IKP un 2024. gada beigās – līdz 59,5 % no IKP, tādējādi pirmo reizi tuvojoties Līgumā noteiktajai atsauces vērtībai 60 % apmērā no IKP, ja netiks veikti korektīvie pasākumi papildus tiem, kas jau ieviesti vai ticami paziņoti.

                  (16)

                  Parāda atmaksājamības vidējā termiņā un ilgtermiņā analīze, kas atjaunināta pēc Komisijas 2021. gada pavasara ekonomiskās prognozes, apstiprina, ka ilgtspējas riski vidējā termiņā patiešām ir lieli. Saskaņā ar 10 gadu bāzes prognozi vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP prognozes periodā turpinās pieaugt un sasniegs gandrīz 90 % no IKP. Parāda atmaksājamības riskus rada liels fiskālais deficīts, novecošanas izmaksas un parādu trajektorijas neaizsargātība pret makrofiskāliem satricinājumiem. Pensiju palielinājumi, kas tika pieņemti 2019. gada vasarā un pagaidām ir atlikti līdz 2022. gada beigām, ir galvenais parāda atmaksājamības risku avots. Parāda struktūra (liels ārvalstu valūtā denominētā parāda īpatsvars un ievērojamu parādu daļu tur nerezidenti) vēl vairāk palielina atmaksājamības riskus, lai gan Rumānijas Valsts bankas iejaukšanās sekundārajā tirgū ir palīdzējusi noturēt valdības aizņēmuma izmaksas 2020. gadā labvēlīgā līmenī. Turklāt pastāv riski, kas saistīti ar iespējamām saistībām, kuras izriet no valsts garantijām (1,4 % apmērā no IKP), kas Covid-19 krīzes laikā piešķirtas uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām. Paredzams, ka bruto finansējuma vajadzības palielināsies. Savukārt paredzams, ka reformas un investīcijas saskaņā ar Next Generation EU, ja tās tiks efektīvi īstenotas, turpmākajos gados pozitīvi ietekmēs IKP pieaugumu, tādējādi veicinot parāda atmaksājamību.

                  (17)

                  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu pārmērīga budžeta deficīta novēršana ir jāpabeidz nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Korekcijas būtu jānosaka saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1467/97, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts ekonomisko un fiskālo stāvokli.

                  (18)

                  Pašreizējā situācijā Rumānijā pastāv šādi īpaši apstākļi. Piešķirot Rumānijai papildu gadu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punkta noteikumu, būtu nepieciešama ļoti krasa fiskālā korekcija, kas radītu ievērojamus izlaides zaudējumus, tādējādi apdraudot ekonomikas atveseļošanos pēc Covid-19 pandēmijas. Korekcijas process ar termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2024. gadam, vienlaikus prasot būtiskas ikgadējas korekcijas, nozīmētu, ka centieni būtu pakāpeniskāki, un tiktu panākts labs līdzsvars starp fiskālo konsolidāciju un atbalstu ekonomikas atveseļošanai. Jaunajā korekcijas plānā ir ņemta vērā arī mainītā fiskālā situācija, tostarp budžeta izmaiņas 2020. gadā un Rumānijas valdības ieviestā jaunā budžeta stratēģija. Reformas, tostarp reformas, kas uzlabo valsts finanšu pārvaldību, būtu izšķirošas, lai ilgstoši nodrošinātu pārmērīga budžeta deficīta noturīgu novēršanu. Ņemot vērā šos apsvērumus un saskaņā ar fiskālās politikas ievirzēm, kas izklāstītas Komisijas 2021. gada 3. marta paziņojumā, ir pamatoti noteikt termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2024. gadam.

                  (19)

                  Lai šajā termiņā veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, Rumānijai būtu jāsasniedz vispārējās valdības budžeta deficīta mērķis – 8,0 % no IKP 2021. gadā, 6,2 % no IKP 2022. gadā, 4,4 % no IKP 2023. gadā un 2,9 % no IKP 2024. gadā saskaņā ar pašas valdības mērķiem. Pamatojoties uz Komisijas 2021. gada pavasara ekonomikas prognozi, tas atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam 3,4 % 2021. gadā, 1,3 % 2022. gadā, 0,9 % 2023. gadā un 0,0 % 2024. gadā (6). Šāds valdības neto primāro izdevumu pieauguma temps būs galvenais rādītājs, ko izmantos, lai novērtētu fiskālos centienus, ja būs vajadzīga rūpīga analīze. Atbilstošā strukturālās bilances ikgadējā fiskālā korekcija ir 0,7 % no IKP 2021. gadā, 1,8 % no IKP 2022. gadā, 1,7 % no IKP 2023. gadā un 1,5 % no IKP 2024. gadā.

                  (20)

                  Lai novērtētu vispārējās fiskālās politikas potenciālo ietekmi uz izlaidi, pašreizējā situācijā apjomīgie maksājumi no Savienības budžeta (saskaņā ar mehānismu un citiem Savienības fondiem) būtu jāiekļauj attiecīgajā izdevumu agregātā kā fiskālās nostājas mērvienība (7). Pamatojoties uz to, paredzams, ka turpmākajos gados Savienības fondiem būs ievērojama pozitīva ietekme uz Rumānijas ekonomiku. Konkrēti, ar mehānismu atbalstītās investīcijas un reformas Rumānijai sniedz iespēju vidējā termiņā uzlabot savu fiskālo stāvokli, vienlaikus turpinot atbalstīt izaugsmi un darbvietu radīšanu.

                  (21)

                  Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina pārmērīga budžeta deficīta paliekoša korekcija, vienlaikus paaugstinot publisko finanšu kvalitāti un stiprinot ekonomikas izaugsmes potenciālu. Fiskālām un plašākām ekonomikas reformām, tostarp pensiju sistēmas, nodokļu administrācijas, publiskā sektora algu un valsts uzņēmumu pārvaldības reformām, būtu jāatbalsta fiskālās konsolidācijas centieni un jāpadara tie ilgtspējīgi.

                  (22)

                  Kopš 2016. gada Rumānija ir sistemātiski un atkārtoti atkāpusies no valsts fiskālajiem noteikumiem un valsts fiskālajā sistēmā paredzētās vidēja termiņa fiskālās stratēģijas pieņemšanas grafika. Turklāt valsts fiskālās sistēmas pilnīga piemērošana atbalstītu Rumānijas budžeta korekcijas,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

         1.

            Rumānijai ne vēlāk kā līdz 2024. gadam būtu jānovērš pastāvošais pārmērīgais budžeta deficīts.

         2.

            Rumānijai būtu jāsasniedz nominālais vispārējās valdības budžeta deficīta mērķis – 8,0 % no IKP 2021. gadā, 6,2 % no IKP 2022. gadā, 4,4 % no IKP 2023. gadā un 2,9 % no IKP 2024. gadā, kas atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam 3,4 % 2021. gadā, 1,3 % 2022. gadā,0,9 % 2023. gadā un 0,0 % 2024. gadā. Tas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,7 % no IKP 2021. gadā, 1,8 % no IKP 2022. gadā, 1,7 % no IKP 2023. gadā un 1,5 % no IKP 2024. gadā.

         3.

            Rumānijai būtu pilnībā jāīsteno pasākumi, kas jau pieņemti 2021. gadam. Tai būtu jāprecizē un jāīsteno pasākumi, kas vajadzīgi, lai līdz 2024. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina ilgtermiņā noturīga korekcija izaugsmei labvēlīgā veidā. Jebkādi neparedzēti ieņēmumi būtu jāizmanto, lai samazinātu vispārējās valdības budžeta deficītu.

         4.

            Padome nosaka 2021. gada 15. oktobri kā termiņu, līdz kuram Rumānijai efektīvi jārīkojas un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4.a punktu jāsniedz ziņojums par konsolidācijas stratēģiju, kas paredzēta šo mērķu sasniegšanai. Pēc tam Rumānijai vismaz reizi sešos mēnešos būtu jāziņo par šā ieteikuma īstenošanā gūtajiem panākumiem, – līdz pārmērīgs budžeta deficīts ir novērsts. Turklāt Rumānijai būtu jānodrošina pilnīga un efektīva valsts fiskālās sistēmas piemērošana. Lai nodrošinātu vidēja termiņa fiskālās stratēģijas panākumus, būs svarīgi arī atbalstīt fiskālo konsolidāciju, veicot visaptverošas reformas.

         Šis ieteikums ir adresēts Rumānijai.
         Luksemburgā, 2021. gada 18. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J. LEÃO

         (1)  Padomes Lēmums (ES) 2020/509 (2020. gada 3. aprīlis) par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Rumānijā (OV L 110, 8.4.2020., 58. lpp.).

         (2)  Padomes Ieteikums (2020. gada 3. aprīlis) par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā (OV C 116, 8.4.2020., 1. lpp.).

         (3)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (6)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ierēķināti diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai tiesību aktos paredzētie ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu daļā ir atskaitīti.

         (7)  Vispārējo fiskālo nostāju mēra, salīdzinot izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, bet ietverot izmaiņas mehānisma finansētajos izdevumos un citu neatmaksājamu Savienības finansiālo atbalstu) ar 10 gadu vidējo potenciālā pieauguma tempu. Tomēr šajā aplēsē nav ņemta vērā to reformu ietekme, kuras ir daļa no atveseļošanas un noturības plāna un kuras var veicināt Rumānijas iespējamo ekonomisko izaugsmi. Rādītāja negatīva zīme nozīmē to, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz vidēja termiņa ekonomisko izaugsmi, kas norāda uz ekspansīvu fiskālo politiku.


title: Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2021. gada stabilitātes programmu

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/116

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 18. jūnijs)
      ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2021. gada stabilitātes programmu
      (2021/C 304/25)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
      tā kā:

                  (1)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (2) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Minētajā paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi Covid-19 krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā paziņojumā par 2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.

                  (2)

                  2020. gada 20. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu (3) (“Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums”). Tā ieteica Slovēnijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Slovēnijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

                  (3)

                  Padomes 2021. gada ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku norādīts, ka visās eurozonas dalībvalstīs 2021. gadā būtu jāturpina stimulējoša fiskālā politika un ka politikas pasākumi būtu jāpielāgo katras valsts konkrētajiem apstākļiem, un tiem vajadzētu būt savlaicīgiem, pagaidu un mērķtiecīgiem. Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Dalībvalstīm būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

                  (4)

                  2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Slovēnijas budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumā izklāstītajiem ieteikumiem par fiskālo politiku un ka budžeta plāna projektā ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos.

                  (5)

                     Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (4), ar ko izveidoja Atveseļošanas un noturības mehānismu, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Tas arī palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu un izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

                  (6)

                  2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu. Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozi, ka ekonomiskā aktivitāte pakāpeniski normalizēsies 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos Savienībā, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

                  (7)

                  Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis Savienībā vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2021. gada 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija.

                  (8)

                  Slovēnija 2021. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

                  (9)

                  Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Slovēnijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 8,4 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 80,8 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija -8,9 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 5,2 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Slovēnija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija 5,5 % no IKP; pēc Komisijas aplēsēm publisko garantiju faktiskā izmantošana 2020. gadā nepārsniedza ½ % no IKP.

                  (10)

                  2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu. Minētajā ziņojumā ir aplūkots Slovēnijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un nebija sarucis pietiekami strauji. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts un parāda kritērijs nav ievērots.

                  (11)

                  Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir piesardzīgs. 2021. gada stabilitātes programmā prognozēts, ka reālā IKP pieaugums 2021. gadā būs 4,6 % un 2022. gadā 4,4 %. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē plānots, ka reālā IKP pieaugums 2021. gadā būs 4,9 % un 2022. gadā 5,1 %. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts, ka krīzes izraisītā pastiprinātā pieprasījuma, augstākas prognozētās nodarbinātības un algu pieauguma dēļ privātais patēriņš atgūsies nedaudz straujāk, nekā paredzēts 2021. gada stabilitātes programmā. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēta arī izteiktāka investīciju dinamika 2022. gadā un spēcīgāks eksports 2021. un 2022. gadā.

                  (12)

                  Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts palielināsies no 8,4 % no IKP 2020. gadā līdz 8,6 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība pret IKP 2021. gadā samazināsies līdz 80,4 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas -9,2 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 2,6 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šīs prognozes atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei, saskaņā ar kuru sagaidāms, ka vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 8,5 % no IKP un parāda attiecība pret IKP būs 79,0 % no IKP. Lai gan abas prognozes paredz ievērojamu primāro izdevumu pieaugumu, kas nav izskaidrojams ar pagaidu ārkārtas pasākumiem, kuri saistīti ar krīzi, to struktūra atšķiras. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē ir paredzētas mazākas publiskās investīcijas, jo Savienības līdzekļi 2021. gadā tiks apgūti mazākā apjomā un valsts finansētie investīciju projekti tiks īstenoti lēnāk. Sagaidāms arī augstāks nominālais pieaugums dažās kārtējo izdevumu kategorijās. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē ir paredzēta zemāka parāda attiecība, jo plānota labvēlīgāka nominālā IKP dinamika.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Slovēnija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu Covid-19 pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Slovēnijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi galvenokārt ir pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

                  (14)

                  2021. gada stabilitātes programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,6 % no IKP 2021. gadā, 1,2 % – 2022. gadā un 0,7 % – 2023. gadā. Tajā prognozēti papildu izdevumi 0,2 % apmērā no IKP 2024. gadā un aptuveni 0,3 % apmērā 2025. un 2026. gadā. 2021. gada stabilitātes programmā arī pieņemts, ka aizdevumi no Atveseļošanas un noturības mehānisma 2022. gadā būs 0,1 % apmērā no IKP un 2025. gadā sasniegs 0,4 % no IKP. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē šīs dotācijas nav pilnībā iekļautas budžeta prognozēs, jo šī informācija minētās prognozes termiņā nebija pieejama. Toties Komisijas 2021. gada pavasara prognozē tiek pieņemts, ka no dotācijām finansētie izdevumi būs 0,2 % no IKP 2021. gadā un 0,6 % no IKP 2022. gadā, pamatojoties uz informāciju atveseļošanas un noturības plānā, ko valdība pieņēma 2021. gada 28. aprīlī.

                  (15)

                  Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties Covid-19 pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Ir arī jāpielāgo izdevumu kritērijs (5), un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

                  (16)

                  Kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanas pieejā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs. Lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma). Tādēļ vispārējā fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu Savienības fondu dotācijām finansētos izdevumus. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

                  (17)

                  Slovēnija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 5,7 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka ekonomika atveseļosies un tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 79,6 % no IKP. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts zemāks budžeta deficīts (4,7 % no IKP) un zemāka parāda attiecība pret IKP (76,7 % no IKP). Abās prognozēs primāro izdevumu pieaugums (izņemot ar krīzi saistītus pagaidu ārkārtas pasākumus) joprojām ir augsts. Atšķirības deficīta prognozēs lielā mērā ir izskaidrojamas ar labvēlīgāku makroekonomisko scenāriju Komisijas 2021. gada pavasara prognozē un līdz ar to mazāku kopējo izdevumu daļu IKP. Nevienā no abām prognozēm nav iekļauta ietekme, ko radīs vairāki pasākumi, tostarp valdības nesen pieņemtā apjomīgā nodokļu reformu pakete. Ja parlaments pieņems šos pasākumus, tie saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmā sniegto informāciju varētu palielināt deficītu vismaz par 0,7 % no IKP 2022. gadā. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -0,1 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,3 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs neitrāla ietekme (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.

                  (18)

                  Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas tādā veidā, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Valstu atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

                  (19)

                  Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 3,8 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 2,8 % no IKP 2024. gadā. Tādējādi tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2024. gadā vairs nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Balstoties uz 2021. gada stabilitātes programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji 1,5 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme samazināsies par 0,6 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktam no IKP (8). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,6 procentpunktiem no IKP. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 4¼ % (9). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Slovēnijas potenciālo izaugsmi.

                  (20)

                  Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 79,0 % no IKP 2023. gadā līdz 78,0 % no IKP 2024. gadā. Tiek uzskatīts, ka Slovēnija vidējā termiņā saskaras ar vidējiem fiskālās ilgtnespējas riskiem, kā liecina pēdējā parāda atmaksājamības analīze.

                  (21)

                  Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm ir galvenokārt kvalitatīvs raksturs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, tiks sniegtas precīzākas kvantitatīvās norādes.

                  (22)

                  Padome ir novērtējusi Slovēnijas 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

            AR ŠO IESAKA SLOVĒNIJAI:

         1.

            2022. gadā saglabāt atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas.

         2.

            Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

         3.

            Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši investīcijas, ar ko atbalsta zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp, attiecīgā gadījumā stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

         Luksemburgā, 2021. gada 18. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J. LEÃO

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (3)  Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par 2020. gada Slovēnijas valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 157. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (5)  Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu periodā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina ekonomikas atveseļošanai.

         (6)  Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

         (7)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem arī būs neitrāla ietekme.

         (8)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

         (9)  Komisijas aplēse saskaņā ar vispārpieņemto metodiku.