               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 426 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Zviedrijas 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2018. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Zviedrijas 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2018. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Zviedrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2018. gada ziņojums par Zviedriju
                  5
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā bija izvērtēts, kā īstenots šai valstij adresētais ieteikums, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Zviedrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2018. gada 7. martā
                  6
               . No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Zviedrijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrēti, pārāk augstu novērtēto mājokļu cenu pieaugums apvienojumā ar mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu rada haotiskas korekcijas risku. Jau tā lielais mājsaimniecību parāds saglabā augšupejošu tendenci. Aptuveni 20 gadu garumā mājokļu cenas ir strauji un gandrīz nepārtraukti palielinājušās. 2017. gada pēdējā ceturksnī tika reģistrēts negatīvs pieaugums. Vērtēšanas rādītāji liecina, ka mājokļu cenas saglabāsies ļoti augstas attiecībā pret pamatrādītājiem. Lai gan bankas šķiet pietiekami kapitalizētas, haotiskas korekcijas varētu skart arī finanšu sektoru, jo bankas aizvien vairāk iesaistās mājsaimniecību hipotēku nozarē. Šādā gadījumā domino efekts varētu skart arī kaimiņvalstis, ņemot vērā sistēmisko finanšu sasaisti. Pēdējos gados ir veikti pasākumi, lai iegrožotu hipotekāro parādu pieaugumu un veicinātu mājokļu būvniecību. Tomēr līdz šim īstenotie politikas pasākumi nav bijuši pietiekami, lai novērstu pārlieku augsto novērtējumu mājokļu sektorā, un galvenās politikas nepilnības saglabājas, jo īpaši attiecībā uz nodokļu stimuliem mājokļu iegādei, kā arī mājokļu piedāvājuma funkcionēšanu un īres tirgu.

               (3)Zviedrija savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada konverģences programmu iesniedza 2018. gada 27. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  7
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               .

               (5)Uz Zviedriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2018. gada konverģences programmā plāno 2018. gadā panākt pārpalikumu 1,0 % apmērā no IKP un arī turpmāk visā programmas periodā izpildīt vidēja termiņa budžeta mērķi, proti, panākt strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP. Saskaņā ar 2018. gada konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies līdz 37,3 % 2018. gadā un turpinās samazināties līdz 29,0 % 2021. gadā. Ekonomikas izaugsme un stabilas publiskās finanses ir noteiktas par galvenajiem virzītājspēkiem vispārējās valdības parāda attiecības pret IKP samazināšanai. Makroekonomikas scenārijs, kura pamatā ir minētās budžeta prognozes, ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance uzrādīs pārpalikumu 0,7 % apmērā no IKP 2018. gadā un pārpalikumu 1,0 % no IKP 2019. gadā, pārsniedzot vidēja termiņa budžeta mērķi. Pamatojoties uz 2018. gada konverģences programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Zviedrija 2018. un 2019. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Mājsaimniecību parādsaistības turpināja palielināties no jau tā augsta līmeņa. Mājsaimniecību parāds pieauga par 7,0 % 2017. gadā, sasniedzot aptuveni 86 % no IKP un 184 % no izmantojamiem ienākumiem, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem ES. Pēc tam, kad 2016. gadā parāda attiecība pret izmantojamiem ienākumiem attiecībā uz jauniem hipotekāro aizdevumu ņēmējiem nedaudz kritās, 2017. gadā tā atkal palielinājās līdz 411 %, sasniedzot jaunu rekordlīmeni. Mājsaimniecību parāda pieaugumu galvenokārt veicināja lielāki hipotekārie aizņēmumi saistībā ar augstām mājokļu cenām un strukturāliem traucējumiem, kas veicina ar hipotekāriem aizdevumiem finansētus ieguldījumus nekustamajā īpašumā. Parāda līmeņu sadalījums ir nevienmērīgs, un mājsaimniecības ar zemākiem ienākumiem un jaunāku iedzīvotāju mājsaimniecības saskaras ar īpaši augstu parādu slogu attiecībā pret viņu ienākumiem. Zviedrija pēdējos gados ir īstenojusi vairākus makroprudenciālos pasākumus. Veiktie pasākumi ietver ierobežojumu noteikšanu aizdevuma un ķīlas vērtības attiecībai, riska pakāpju minimālo robežvērtību pielāgošanu un oficiāla hipotekāro aizdevumu amortizācijas noteikuma ieviešanu 2016. gada jūnijā. 2018. gada martā spēkā stājās jauna pastiprināta amortizācijas prasība attiecībā uz hipotekārajiem aizdevumiem, kam ir augsta parāda attiecība pret ienākumiem. Zviedrija ir arī pieņēmusi tiesību aktus, lai pastiprinātu makroprudenciālās uzraudzības iestādes (Finansinspektionen) juridiskās pilnvaras. Jaunās pilnvaras būs spēkā no 2018. gada februāra, un tās ļaus iestādei savlaicīgāk reaģēt uz riskiem, kas saistīti ar mājsaimniecību parāda palielināšanos, izmantojot plašāku iespējamo pasākumu klāstu. Šķiet, ka līdz šim veiktajiem makroprudenciālās politikas pasākumiem ir bijusi ierobežota ietekme uz hipotekāro kredītu pieaugumu. Pakāpeniski samazinot nodokļu atskaitījumu par hipotekārajiem procentu maksājumiem vai palielinot regulārus īpašuma nodokļus, varētu palīdzēt novērst mājsaimniecību parāda pieaugumu, bet valdība nav panākusi nekādu progresu šajā jautājumā.

               (7)2017. gadā Zviedrijas ekonomika strauji pieauga par apmēram 2,4 %, ko veicināja spēcīgs iekšzemes pieprasījums. Investīcijas, ko veicināja ieguldījumi mājokļos, pirmajos trīs ceturkšņos pieauga par 6,0 % (salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu), sniedzot nozīmīgu ieguldījumu. Neraugoties uz jaunu ēku celtniecības straujo palielināšanos pēdējos gados, piedāvājums joprojām ir nepietiekams, jo īpaši attiecībā uz cenu ziņā pieejamiem mājokļiem lielu pilsētu apkaimē. Pieejamu un cenu ziņā pieņemamu mājokļu trūkums var ierobežot arī darba tirgus mobilitāti un migrantu efektīvu integrāciju darba tirgū un izraisīt paaudžu nevienlīdzību.

               (8)Pēc diviem gadu desmitiem, kad mājokļu cenas strauji pieauga, 2017. gada rudenī mājokļu tirgū bija vērojams pakāpenisks samazinājums, bet cenas joprojām pārsniedz pamatrādītājiem atbilstīgo līmeni. Galvenie virzītājspēki ir nodokļu stimuli mājokļu iegādei un hipotekārajiem parādiem, kā arī ilgstoši atbalstoši kreditēšanas nosacījumi apvienojumā ar joprojām salīdzinoši zemām hipotekāro aizdevumu amortizācijas likmēm. Turklāt mājokļu trūkums ir saistīts ar strukturālām nepilnībām, tostarp ar ierobežotu konkurenci būvniecības nozarē, ko izraisījuši šķēršļi mazu uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākšanai tirgū, un lielu attīstītāju spēju kontrolēt zemes resursus. Pastāv arī šķēršļi efektīvai esošā dzīvojamā fonda izmantošanai. Īres tirgū īres maksas, kas ir zemākas par tirgus cenām, rada piesaisti un “piederīgo/nepiederīgo” sekas. Īpašnieku apdzīvotu mājokļu tirgū kapitāla pieauguma nodokļi samazina mājokļu īpašnieku mobilitāti. Zviedrijas iestādes turpina pakāpeniski īstenot 22 punktu plānu, lai palielinātu mājokļu būvniecību un uzlabotu mājokļu tirgus efektivitāti. Tomēr nav veikti būtiski politikas pasākumi, lai ieviestu lielāku elastīgumu īres cenu noteikšanā vai pārskatītu kapitāla pieauguma nodokļa sistēmu.

               (9)Attīstītai ekonomikai ir nepieciešami augsti kvalificēti darbinieki, un attiecīgs darbaspēka trūkums rodas tādās nozarēs kā būvniecība, izglītība, veselība, zinātne, inženierija un informācijas un komunikācijas tehnoloģijas. Šajā ziņā joprojām pastāv problēmas, piemēram, migrantu izcelsmes personu, jo īpaši sieviešu, integrēšana darba tirgū. Ārpus ES dzimušo sieviešu nodarbinātības līmenis ir ievērojami zemāks nekā visu iedzīvotāju kopējais rādītājs. Izglītības rezultātu atšķirības starp skolēniem no dažādiem sociālekonomiskajiem slāņiem aizvien pieaug. Ir ciešāk jāuzrauga nesen ieradušos migrantu izcelsmes skolēnu integrācija skolu sistēmā, kā arī arvien lielāks skolotāju trūkums.

               (10)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Zviedrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada konverģences programmu un 2018. gada valsts reformu programmu, un to, kā īstenoti Zviedrijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu nozīmību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Zviedrijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (11)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu
                  9
                ir sagaidāms, ka Zviedrija atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktam.

               (12)Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Padomes ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.Novērst riskus, kas saistīti ar mājsaimniecību lielo parādu, pakāpeniski samazinot nodokļu atskaitījumu par hipotekārajiem procentu maksājumiem vai palielinot regulārus īpašuma nodokļus. Veicināt mājokļu būvniecību vietās, kur trūkums ir visakūtākais, jo īpaši, novēršot strukturālos šķēršļus būvniecībai, uzlabot mājokļu tirgus efektivitāti, tostarp ieviešot lielāku elastīgumu īres cenu noteikšanā, un pārskatot kapitāla pieauguma nodokļa sistēmu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        COM(2018) 426 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 225 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 412 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Kipras 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2018. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Kipras 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2018. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī.  Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Kipra bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (turpmāk “eurozonai adresētais ieteikums”) Padome pieņēma 2018. gada 14. maijā.

               (2)Ņemot vērā to, ka Kipra ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā tautsaimniecības ir savstarpēji cieši saistītas, Kiprai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots eurozonai adresētais ekonomikas politikas ieteikums, kurš atspoguļojas turpmāk sniegtajā 1., 3. un 5. ieteikumā.

               (3)2018. gada ziņojums par Kipru
                  5
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā bija izvērtēts, kā īstenoti šai valstij adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Kipras progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2018. gada 7. martā
                  6
               . No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Kiprā pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Valstij jo īpaši svarīgi ir novērst ievērojamo nelīdzsvarotību, proti, pārmērīgi lielo privātā sektora, valsts un ārējo parādu un ienākumus nenesošo aizdevumu augsto līmeni.

               (4)Kipra savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada stabilitātes programmu iesniedza attiecīgi 2018. gada 19. aprīlī un 2018. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  7
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               .

               (6)Uz Kipru pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu. Valdība savā 2018. gada stabilitātes programmā plāno sasniegt budžeta pārpalikumu nominālā izteiksmē, kas atbilst 1,7 % no IKP 2018. gadā un ir nedaudz zem 2,0 % no IKP visā programmas laikposmā. Plānots, ka vidējā termiņa budžeta mērķis, kas noteikts kā līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, tiks sasniegts 2018.–2021. gada laikā. Pēc tam, kad vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2017. gadā samazinājās līdz aptuveni 97,5 % no IKP, 2018. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka 2018. gadā tā palielināsies līdz 105,6 % un līdz 2021. gadam pastāvīgi samazināsies līdz 88 %. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Riski, kas saistīti ar stabilitātes programmā izklāstītajiem makroekonomikas pieņēmumiem, ir lejupvērsti un galvenokārt saistīti ar ienākumus nenesošu aizdevumu lielo apjomu finanšu nozarē.

               (7)Padome 2017. gada 11. jūlijā Kiprai ieteica turpināt virzību uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2018. gadā. Tas saskan ar valdības neto primāro izdevumu maksimālo nominālā pieauguma tempu
                  9
                1,9 % apmērā 2018. gadā, kas atbilst pieļautajam strukturālās bilances pasliktinājumam 0,4 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka strukturālajā bilancē tiks reģistrēts pārpalikums 0,8 % apmērā no IKP 2018. gadā un 0,5 % apmērā no IKP 2019. gadā, kas pārsniedz vidējā termiņa budžeta mērķi. Tiek prognozēts, ka 2018. gadā Kipra izpildīs pārejas noteikumu par parādu un 2019. gadā — noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka ir paredzams, ka Kipra 2018. un 2019. gadā atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktam. Vienlaikus ir uzmanīgi jāseko līdzi izdevumu attīstībai gan īstermiņā, gan vidējā termiņā, it īpaši ņemot vērā turpmāk iespējamos riskus saistībā ar ieņēmumu stabilitāti.

               (8)Neraugoties uz nesenajiem centieniem e-pārvaldes pakalpojumu, regulējuma kvalitātes un darbinieku mobilitātes jomā, neefektīva valsts pārvalde joprojām ir problemātiska un ietekmē uzņēmējdarbības vidi. Galvenie tiesību aktu priekšlikumi, kuru mērķis ir novērst šo problēmu, joprojām nav pieņemti. Tie ietver tiesību aktu projektus par valsts pārvaldes un vietējo pašvaldību reformu. Valsts uzņēmumu pārvaldības sistēmas trūkumi varētu palielināt publiskā sektora iespējamās saistības un samazināt spēju ieguldīt galvenajos sabiedriskajos pakalpojumos, piemēram, telekomunikācijās un enerģētikā. Būtisks faktors Kipras fiskālās konsolidācijas jomā ir publiskā sektora algu izmaksu ierobežošana. Tomēr pašlaik spēkā esošā darba koplīguma, kas ierobežo publiskā sektora algu pieaugumu, darbība beidzas 2018. gadā, un joprojām trūkst pastāvīgāka risinājuma.

               (9)Valsts korupcijas apkarošanas stratēģija un rīcības plāns tika pieņemts 2017. gada decembrī. Pašreizējai pretkorupcijas struktūrai joprojām ir nepietiekami resursi, taču valdība apsver iespēju izveidot jaunu neatkarīgu aģentūru. Pašlaik parlamentā tiek izskatītas vairākas likumdošanas iniciatīvas, piemēram, tiesību aktu projekti par trauksmes cēlēju aizsardzību, lobēšanu un aktīvu deklarēšanu, un, ja tās tiks pieņemtas, tās arī palīdzēs uzlabot valsts regulējumu korupcijas apkarošanas jomā.

               (10)Kā norādīts 2018. gada eurozonai adresētajā ieteikumā, cīņa pret agresīvas nodokļu plānošanas stratēģijām ir būtiska, lai ierobežotu konkurences izkropļojumus starp uzņēmumiem, nodrošinātu taisnīgu attieksmi pret nodokļu maksātājiem un aizsargātu publiskās finanses. Nodokļu maksātāju agresīvo nodokļu plānošanas stratēģiju blakusietekme uz citām dalībvalstīm nozīmē, ka papildus ES tiesiskajam regulējumam ir nepieciešama koordinēta politiskā rīcība valstu līmenī. Dividenžu un procentu maksājumu augstais līmenis (attiecībā pret IKP) joprojām norāda, ka Kipras nodokļu noteikumus izmanto uzņēmumi, kas iesaistīti agresīvā nodokļu plānošanā. Nodokļu neieturēšana no Kiprā bāzētu uzņēmumu veiktiem izejošajiem (t. i., no ES rezidentiem – trešo valstu rezidentiem) dividenžu, procentu un daudzos gadījumos autoratlīdzību maksājumiem trešo valstu rezidentiem var nozīmēt, ka šie maksājumi vispār netiek aplikti ar nodokli, ja nodoklis tiem nav piemērojams arī saņēmēja jurisdikcijā. Šādu nodokļu neesība, kā arī uzņēmumu ienākuma nodokļa rezidences noteikumi var turpmāk veicināt agresīvu nodokļu plānošanu. Lai gan fiktīvo procentu samazināšanas režīmi palīdz mazināt stimulu aizņemties, efektīvu ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas noteikumu neesības gadījumā tos var arī izmantot nolūkā izvairīties no nodokļu maksāšanas. Komisija ņem vērā nesen paziņotos vai pieņemtos pozitīvos pasākumus (t. i., uzņēmumu ienākuma nodokļa rezidences noteikumu paziņoto pārskatīšanu, plānotās izmaiņas transfertcenu noteikšanas noteikumos). Komisija, balstoties uz neseno informācijas apmaiņu, turpinās konstruktīvo dialogu nolūkā apkarot nodokļu maksātāju agresīvās nodokļu plānošanas stratēģijas.

               (11)Efektivitātes trūkums tieslietu sistēmā turpina ietekmēt līgumu izpildi, kā arī civillietu un komerclietu ātru izskatīšanu. Apgrūtinošas civilprocesa procedūras un vāja tiesu lēmumu izpilde negatīvi ietekmē banku stimulus izmantot maksātnespējas un piespiedu atsavināšanas sistēmas, lai samazinātu ieņēmumus nenesošu aizdevumu apjomu. Ir sāktas vairākas reformas, lai risinātu svarīgākās problēmas tieslietu sistēmā, jo īpaši to, ka tiesu digitalizācijas līmenis ir nepietiekams un trūkst tiesnešu apmācību mūža garumā.

               (12)Jaunie maksātnespējas un piespiedu atsavināšanas regulējumi joprojām tiek izmantoti ierobežotā veidā, tādējādi apdraudot centienus samazināt ieņēmumus nenesošu aizdevumu apjomu. Lai pārskatītu regulējumu īstenošanu un darbības rezultātus, tika izveidota ieinteresēto personu darba grupa. Ir veikti daži administratīvie pasākumi, lai samazinātu ar īpašumtiesības apliecinošu aktu izsniegšanu saistītu neizskatīto lietu skaitu. Tomēr joprojām ir daudzas neizskatītas lietas un trūkst strukturāla risinājuma, kā novērst nepilnības nekustamā īpašuma darījumu sistēmā (t. i., īpašumtiesības apliecinošu aktu izdošana un nodošana).

               (13)Viens no galvenajiem banku nozares vājajiem punktiem joprojām ir augsts ienākumus nenesošu aizdevumu līmenis, un tas ietekmē kredītu piedāvājumu. Bankas joprojām saskaras ar šķēršļiem to prasījumu izpildē pret aizņēmējiem, kam iestājusies saistību neizpilde, un sliktā atmaksas disciplīna joprojām ir problēma.  Līdz ar parādu pārstrukturēšanu, kas tika veikta, izmantojot parādu norakstīšanu un parāda-aktīvu mijmaiņas darījumus, 2017. gadā ienākumus nenesošo aizdevumu skaits (kaut arī nevienmērīgi) samazinājās visās bankās. Joprojām pastāv neskaidrības par banku samazināšanas plānu ilgtspēju, jo aizdevumu saistību atkārtota neizpilde un atkārtota pārstrukturēšana joprojām ir augsta, un banku tiešā pakļautība nekustamā īpašuma tirgum pieaug. Šie faktori norāda uz nepieciešamību steidzami īstenot visaptverošāku stratēģiju, lai paātrinātu banku bilanču sakārtošanu, ņemot vērā sociālās sekas neaizsargātām grupām un uzmanīgi izveidotus stimulus atmaksas disciplīnas nostiprināšanai. Šīs stratēģijas ietvaros, šķiet, ka ir nepieciešami tiesību aktu grozījumi, lai ļautu efektīvi izpildīt prasījumus un atvieglotu aizdevumu pārdošanu, tostarp attiecībā uz aizņēmēju aizsardzību un elektronisko izsoļu ieviešanu.  Arī apdrošināšanas pārvaldības un administratīvā spēja un pensiju fondu uzraudzība joprojām ir vāja. Valdība plāno 2018. gada laikā iesniegt tiesību aktu priekšlikumus, lai minēto problēmu novērstu.

               (14)Izaugsmes rīcības plāna īstenošanas rezultātā ir panākts zināms progress stratēģisko ieguldījumu, uzņēmējdarbības un labāka regulējuma jomā. Tomēr dažas svarīgas reformas ir apstājušās, jo īpaši attiecībā uz licenču piešķiršanu ieguldījumu projektiem. Piekļuve finansējumam ir uzlabojusies, pateicoties dažiem nodrošinājuma prasību uzlabojumiem, taču tā joprojām ir būtisks jautājums, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Finansiāla atbalsta pasākumi galvenokārt ir balstīti uz dotācijām. Alternatīviem finansējuma avotiem, piemēram, riska kapitālam, pamatkapitāla finansējumam un kolektīvai finansēšanai, joprojām ir ļoti neliela nozīme Kipras uzņēmumu vidū. Privatizācijas centieni, kuru mērķis ir piesaistīt ražīgumu veicinošus ārvalstu ieguldījumus, daudzos gadījumos ir apturēti, un tikai daži privatizācijas projekti  (piemēram, Larnakas osta) tiek pakāpeniski izvērsti.

               (15)Nodarbinātības līmenis pieaug, un bezdarbs strauji samazinās, kaut gan tas vēl joprojām ir augsts jauniešu un ilgstošo bezdarbnieku vidū. Turpinās centieni uzlabot valsts nodarbinātības dienestu administratīvo spēju. Tomēr joprojām ir problemātiski sniegt pakalpojumus darba devējiem, nodrošināt klientu kategorizāciju un individualizētas konsultācijas un aktivizēšanu, tostarp garantētā ienākumu minimuma saņēmējiem. To jauniešu (15–24 gadi) īpatsvars, kas nav iesaistīti nodarbinātībā, izglītībā vai apmācībā, vēl joprojām ir viens no augstākajiem ES. Informēšanas pasākumi un laicīga, individuāli pielāgota palīdzība jauniešiem ir ierobežota, kā to apliecina nelielais attiecīgajās aktivizēšanas shēmas iesaistīto skaits.

               (16)Izglītības nozares modernizācijas jomā ir gūti panākumi, bet joprojām pastāv būtiskas problēmas. Nesenas pozitīvas norises ietver skolu mācību programmu pamatīgu pārskatīšanu un jaunu darbā norīkošanas sistēmu skolotājiem. Kipras izdevumi izglītības jomā ir virs ES vidējā rādītāja, apliecinot ciešu apņemšanos veicināt izglītību, apmācību un mūžizglītību. Tomēr izglītības sasniegumi joprojām ir zemā līmenī, un pāragra skolas pamešana, lai gan krietni zem ES vidējā rādītāja, ir ievērojami pieaugusi. Līdzdalība profesionālajā izglītībā un apmācībā ir zema, skolotāju novērtēšanas sistēmas reforma joprojām tiek izskatīta, un liela daļa augstākās izglītības ieguvēju turpina strādāt profesijās, kurās ne vienmēr ir nepieciešams akadēmiskais grāds.

               (17)Kipra ir guvusi ievērojamus panākumus veselības aprūpes jomā, pieņemot tiesību aktus, ar ko izveidot jaunu valsts veselības aprūpes sistēmu. Jaunās sistēmas mērķis ir uzlabot piekļuvi, ieviest vispārēju veselības aprūpi, mazināt lielo skaidras naudas maksājumu līmeni un palielināt aprūpes efektivitāti publiskajā sektorā. Lai šī sistēma kļūtu pilnībā funkcionāla 2020. gadā, ir jāpārvar būtiskas īstenošanas problēmas un jāapmierina ieguldījumu vajadzības. Būtu jāturpina centieni veikt aizsardzības pasākumus pret iespējamu izmaksu pārsniegumu, modernizēt un uzlabot veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēju efektivitāti, tostarp arī primārajā veselības aprūpē, ieviešot e-veselības sistēmu un izveidojot Valsts Zāļu organizāciju. Ilgtermiņa aprūpes līmenis ir zems, un, ņemot vērā iedzīvotāju novecošanu, tā joprojām ir problēma.

               (18)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Kipras ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2018. gada stabilitātes programmu un 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Kiprai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Kiprā, bet arī to, kādā mērā tās atbilst Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (19)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada stabilitātes programmu, un saskaņā ar tās atzinumu ir sagaidāms, ka Kipra atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktam.

               (20)Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu. Padomes ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. līdz 5. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Kiprai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.Pieņemt nozīmīgas likumdošanas reformas, lai uzlabotu efektivitāti publiskajā sektorā, jo īpaši attiecībā uz valsts pārvaldes darbību un valsts struktūrvienību un pašvaldību pārvaldību.

               2.Pielikt pūles, lai uzlabotu tiesu sistēmas efektivitāti, pārskatot civilprocesa procedūras, paaugstinot tiesu specializāciju un izveidojot pilnībā funkcionējošu e-tiesiskuma sistēmu. Veikt pasākumus, lai maksātnespējas un piespiedu atsavināšanas regulējumu padarītu pilnībā darbspējīgu un nodrošinātu uzticamas un ātras sistēmas īpašumtiesības apliecinošu aktu izdošanai un īpašumtiesību uz nekustamo īpašumu nodošanai.

               3.Paātrināt ienākumus nenesošo aizdevumu samazināšanu, īstenojot visaptverošu stratēģiju, tostarp ieviešot tiesību aktu grozījumus, kas ļautu efektīvi izpildīt prasījumus un atvieglotu aizdevumu pārdošanu. Integrēt un pastiprināt apdrošināšanas uzņēmumu un pensiju fondu uzraudzību.

               4.Par prioritāti noteikt izaugsmes rīcības plāna galveno elementu īstenošanu, jo īpaši stratēģisko ieguldījumu paātrināšanu, un veikt papildu pasākumus, lai uzlabotu finansējuma pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem. Uzlabot valsts uzņēmumu darbības rādītājus, tostarp atsākot privatizācijas projektu īstenošanu.

               5.Pabeigt reformas, kuru mērķis ir palielināt valsts nodarbinātības dienestu spējas un efektivitāti, un pastiprināt informēšanas un aktivizācijas atbalstu jauniešiem, kuri nav iesaistīti nodarbinātībā, izglītībā vai apmācībā. Pabeigt izglītības un apmācības sistēmas reformu, tostarp skolotāju novērtēšanu un pasākumus, kuru mērķis ir palielināt profesionālās izglītības un apmācības spējas. Veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka valsts veselības aprūpes sistēma kļūst pilnībā funkcionāla 2020. gadā, kā plānots.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        COM (2018) 412 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 211 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ieņēmumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 425 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Somijas 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2018. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Somijas 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2018. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Somija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (turpmāk “eurozonai adresētais ieteikums”) Padome pieņēma 2018. gada 14. maijā.

               (2)Ņemot vērā to, ka Somija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā tautsaimniecības ir savstarpēji cieši saistītas, Somijai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots eurozonai adresētais ieteikums par ekonomikas politiku, kurš atspoguļojas turpmāk sniegtajos ieteikumos, jo īpaši 3. ieteikumā.

               (3)2018. gada ziņojums par Somiju
                  4
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā bija izvērtēts, kā īstenoti šai valstij adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Somijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)Somija savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada stabilitātes programmu iesniedza 2018. gada 13. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  6
               .

               (6)Uz Somiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2018. gada stabilitātes programmā plāno nominālo bilanci -0,6 % apmērā no IKP 2018. gadā, kas ir tāda pati kā iepriekšējā gadā. Valdība prognozē, ka 2019. gadā bilance uzlabosies un pēc tam 2020. un 2021. gadā sasniegs nelielu pārpalikumu. 2017. gadā tika sasniegts vidēja termiņa budžeta mērķis — deficīts 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Tomēr tiek prognozēts, ka pārrēķinātais strukturālais deficīts
                  7
                2018.–2019. gadā būs nedaudz lielāks, proti, 0,6 % no IKP, un pēc tam samazināsies. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2015. gadā sasniedza maksimālo apmēru — 63,6 % no IKP — un 2017. gadā samazinājās līdz 61,4 %. Saskaņā ar 2018. gada stabilitātes programmu parāda attiecība turpinās samazināties, un 2021. gadā tā būs 56,7 % no IKP. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, šķiet, visumā ir ticams. Galvenie ar budžeta prognozēm saistītie riski attiecas uz to, ka plānotās sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu reformas sākotnējās izmaksas, iespējams, būs lielākas nekā paredzēts.

               (7)2018. gada stabilitātes programmā atgādināts, ka palielinājās ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu saistītās izmaksas un to ietekme uz budžetu 2015.–2016. gadā bija ievērojama. Saskaņā ar 2017. gada stabilitātes programmu tika prognozēts, ka izmaksas 2017. gadā samazināsies par 0,15 % no IKP. Šis rādītājs 2018. gada stabilitātes programmā netika apstiprināts, un tādēļ Komisija to nav ņēmusi vērā. Turklāt 2017. gadā Somijai tika piešķirta pagaidu novirze (0,5 % no IKP) no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, kuras nolūks ir ņemt vērā būtiskas strukturālās reformas, jo īpaši 2017. gada pensiju reformu un Konkurētspējas paktu, ar pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti. 2017. gadā Somijai tika piešķirta arī pagaidu novirze 0,1 % apmērā no IKP, kuras nolūks ir ņemt vērā izdevumus valsts investīcijām Savienības līdzfinansētos projektos. Attiecībā uz pēdējo minēto novirzi viens no atbilstības kritērijiem ir tas, ka kopējās publiskā sektora investīcijas nedrīkst samazināties. Faktiskie dati par 2017. gadu liecina, ka publiskā sektora investīcijas 2017. gadā samazinājās salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu, bet tiek lēsts, ka ar Savienības fondiem saistītās investīcijas ir palikušas stabilā līmenī. Tādēļ Somija vairs netiek uzskatīta par atbilstīgu pagaidu novirzes 0,1 % apmērā no IKP piešķiršanai saistībā ar izdevumiem valsts investīcijām Savienības līdzfinansētos projektos 2017. gadā. Atlikušās pagaidu novirzes no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai tiek pārnestas uz priekšu par trim gadiem. Tādēļ pagaidu novirzes saskaņā ar īpašu notikumu un strukturālo reformu klauzulām ir 0,67 % no IKP apmērā 2018. gadā un 0,5 % no IKP apmērā 2019. gadā.

               (8)Padome 2017. gada 11. jūlijā ieteica Somijai nodrošināt, ka novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa 2018. gadā ietvertu tikai pielaidi attiecībā uz īpašu notikumu ietekmi uz budžetu (kas piešķirta 2016. gadā) un pielaides saistībā ar strukturālo reformu īstenošanu un investīcijām (kas piešķirtas 2017. gadā). Tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālā pieauguma tempam 1,9 % apmērā 2018. gadā, kas atbilst strukturālās bilances pieļaujamajam pasliktinājumam 0,1 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks nedaudz novirzīties no ieteiktās fiskālās korekcijas 2018. gadā. Tomēr tādēļ, ka rezultāti 2017. gadā bija labāki nekā paredzēts, pašlaik tiek prognozēts, ka distance līdz vidēja termiņa mērķim būs mazāka par piešķirtajām pielaidēm saistībā ar īpašu notikumu un strukturālo reformu klauzulām. Ja tas apstiprināsies, tas būtu jāņem vērā ex post novērtējumā par 2018. gadu.

               (9)Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, Somijai 2019. gadā būtu jānodrošina, ka novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa 2019. gadā ietvertu tikai pielaidi saistībā ar strukturālo reformu īstenošanas ietekmi uz budžetu, attiecībā uz kuru 2017. gadā tika piešķirta pagaidu novirze. Tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālā pieauguma tempam 2,9 % apmērā, kas atbilst strukturālās bilances pieļaujamajam pasliktinājumam 0,2 % apmērā no IKP. Tiek prognozēts, ka Somija nemainīgas politikas apstākļos 2019. gadā izpildīs šo prasību. Saskaņā ar prognozēm Somija arī 2018. un 2019. gadā ievēros parāda samazināšanas kritēriju. Kopumā Padome uzskata, ka Somijai jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību 2018. gadā, un ir sagaidāms, ka tā izpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus 2019. gadā.

               (10)Tiek prognozēts, ka iedzīvotāju novecošanas un darbaspēka mazināšanās dēļ izdevumi par pensijām, veselības un ilgtermiņa aprūpi palielināsies no 24 % no IKP 2017. gadā līdz 27 % no IKP 2030. gadā. Administratīvās reformas un sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu reformas, ko pašlaik apspriež Somijas parlaments, mērķis ir samazināt izdevumu pieaugumu šajā jomā. Citi mērķi ir arī nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi veselības aprūpei un samazināt gaidīšanas laiku pacientiem, jo īpaši mazāk labvēlīgos vai attālos reģionos. Respondentu nosaukto neapmierināto medicīnisko vajadzību īpatsvars ir virs ES vidējā rādītāja. Jo īpaši personas, kas nav darba ņēmēji, saskaras ar grūtībām saņemt nepieciešamo medicīnisko aprūpi. No 2020. gada Somijas sociālie un veselības aprūpes pakalpojumi būs jauna reģionālās valsts pārvaldes līmeņa (administratīvi teritoriālo vienību, counties) pārziņā. Reformas rezultātā tiks apvienoti resursi, lai tos varētu efektīvāk izmantot šo administratīvi teritoriālo vienību līmenī. Intensīvākai digitālo un elektronisko pakalpojumu izmantošanai būtu arī jāveicina ražīgums. Visbeidzot, sociālie un primārās veselības aprūpes pakalpojumi būs pieejami gan valsts, gan privātajos sociālajos un veselības centros. Tas dos pacientiem lielākas izvēles iespējas, bet konkurencei starp pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu radīt izmaksu ietaupījumus. Tas, vai tiks sasniegti šie vērienīgie mērķi, būs atkarīgs no reformas īstenošanas posmā izdarītajām izvēlēm.

               (11)Somijā 2017. gadā no 20–60 gadus veciem darbspējīgā vecuma iedzīvotājiem bija nodarbināti 74 %, un tas ir samērā zems nodarbinātības rādītājs salīdzinājumā ar pārējām Ziemeļvalstīm. Līdzdalība darba tirgū arī bija zemāka, jo īpaši sieviešu, mazprasmīgu vīriešu un migrantu izcelsmes personu vidū. Strukturālā bezdarba līmenis 2017. gadā bija augsts — aptuveni 7,5 % no kopējā darbaspēka. Nodarbinātības izaugsmes jomā, neraugoties uz Somijas iestāžu nesen pieņemtajiem pasākumiem, vēl ir nepieciešams ieviest vairāk stimulu pieņemt darba piedāvājumus un īstenot aktīvāku darba tirgus politiku.

               (12)Neaktivitātes un bezdarba slazdi joprojām ir šķērslis plašākai darbaspēka izmantošanai. Ievērojamus neaktivitātes slazdus rada pabalstu sistēma un dažādu veidu atvieglojumu kombinācija. Sociālā palīdzība un mājokļa pabalsti ir būtisks šā slazda komponents. Šie un citi pabalsti tiek ļoti ātri pārtraukti, pieaugot ienākumiem, un tas rada risku, ka darba attiecību uzsākšana varētu nebūt pietiekami izdevīga finansiālā ziņā. Uzskatāms, ka pabalsta noteikumu sarežģītības un administratīvās prakses rezultātā rodas ievērojami bezdarba slazdi vai “birokrātiskie slazdi”. Nenoteiktība par pabalsta līmeni un laiks, kas nepieciešams, lai pabalstu atjaunotu, samazina īstermiņa vai nepilna laika darba pievilcīgumu. Visbeidzot, neraugoties uz neseno kāpumu jaunu mājokļu būvniecības jomā, tas, ka izaugsmes centros trūkst mājokļu par pieņemamu cenu, varētu būt vēl viens šķērslis darbaspēka mobilitātei. Pašreiz īstenotajā eksperimentā pamatienākuma jomā, kura pirmie rezultāti ir sagaidāmi 2019. gadā, visticamāk, tiks iegūta informācija, kas nepieciešama sociālā nodrošinājuma sistēmas pārskatīšanai. Tika izvērtētas vecāku atvaļinājumu sistēmas reformas iespējas nolūkā palielināt reproduktīvā vecuma sieviešu nodarbinātības līmeni un veicināt dzimumu līdztiesību. Pašlaik tiek izstrādāts reāllaika ienākumu reģistrs, un tas varētu sniegt iespēju uzlabot sabiedrisko pakalpojumu efektivitāti un efektīvi noteikt pabalstu līmeni.

               (13)Algu noteikšanas prakse mainās un virzās uz koplīgumu slēgšanas sarunām nozaru un vietējā līmenī. Tā kā uzņēmumi bieži vien saskaras ar ļoti dažādiem ierobežojumiem, tam būtu jāļauj panākt lielāku algu diferenciāciju starp uzņēmumiem, nodrošinot, ka reālās algas pieaug atbilstoši ražīguma pieaugumam un veicinot labākus nodarbinātības rezultātus. Saskaņā ar jaunākajām vienošanās par algām, kas noslēgtas 2017. gada beigās un 2018. gada sākumā, darba devēju organizācijām ir vairāk iespēju vietēji risināt sarunas par koplīgumu slēgšanu. Darba devēji, kas nav organizāciju biedri, joprojām saskaras ar dažiem šķēršļiem. Ir vērojami daži pirmie pozitīvie rezultāti, jo neseno sarunu par algām pašreizējā posmā var secināt, ka ir panākts rezultāts, kam visumā ir neitrāla ietekme uz izmaksu konkurētspēju. Neraugoties uz to, ka trūkst oficiālas koordinācijas attiecībā uz vienošanos par algām, šķiet, ka praksē veidojas Somijas modelis, kurā algu pieaugums netirgojamo preču sektorā tiek sasaistīts ar pieaugumu tirgojamo preču sektorā.

               (14)Tā kā aktivitāte un nodarbinātība pakāpeniski atgriežas pirmskrīzes līmenī, ekonomiski neaktīvo personu un bezdarbnieku zemākā nodarbināmība, visticamāk, kļūs par būtisku problēmu, kas varētu palēnināt darba tirgus atveseļošanos, tādējādi apdraudot Somijas sabiedrības labklājības ilgtermiņa stabilitāti. Šādā situācijā ir nepieciešami adekvāti un integrēti iesaistīšanas un rehabilitācijas pakalpojumi, kas vērsti uz bezdarbniekiem un ekonomiski neaktīvām personām. Tajā pašā laikā resursi, kas atvēlēti valsts nodarbinātības dienestiem, jo īpaši konsultēšanai, ir zem ES vidējā rādītāja. Pakalpojumi bezdarbniekiem, jo īpaši tiem, kam ir mazākas izredzes tikt nodarbinātiem, ir izkliedēti pa vairākiem atsevišķiem pakalpojumu sniedzējiem. Integrēšana vai labāka koordinēšana palīdzētu izveidot nepārtrauktu pakalpojumu ķēdi (vienas pieturas aģentūru bezdarbniekiem / ekonomiski neaktīvām personām). Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai nodrošinātu ekonomiski neaktīvo personu, jo īpaši vecuma grupā no 25 līdz 49 gadiem un migrantu izcelsmes personu, atgriešanos darba tirgū. Migranti varētu daļēji kompensēt pašreizējo darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanos, ja vien tie tiks labi integrēti darba tirgū un Somijas sabiedrībā. Visbeidzot, pieaug darbaspēka trūkums, kas, visticamāk, atspoguļo pašreizējās strukturālās izmaiņas ekonomikā, piemēram, sabiedrības novecošanu. Tas nozīmē, ka ir nepieciešams turpināt investēt pieaugušo izglītībā un profesionālajā apmācībā, lai nodrošinātu profesionālo mobilitāti un samazinātu prasmju neatbilstību.

               (15)Valdība ir īstenojusi pasākumus uzņēmējdarbības un jaunuzņēmumu veicināšanai un uzlabojusi aizdevumu un eksporta galvojumu pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem. Tagad arī bezdarbniekiem ir atļauts saņemt bezdarbnieka pabalstu pirmajos uzņēmējdarbības sākšanas mēnešos. Šī shēma, visticamāk, būs veiksmīga, ja tā tiks apvienota ar apmācībām un konsultēšanu, taču tās nelielais ilgums var ierobežot tās ietekmi. Tāpat joprojām saglabājas dažas nepilnības attiecībā uz uzņēmēju un pašnodarbināto sociālo aizsardzību, un pašnodarbināto relatīvais nabadzības risks Somijā ir augsts.

               (16)Mājsaimniecību parāds saglabājas vēsturiski augstā līmenī (67 % no IKP 2016. gadā). Parādsaistības pārsvarā ir uzņemtas ar mainīgu likmi, kas rada risku gadījumā, ja vidējā termiņā procentu likmes pieaugs. Patēriņa kredītu apjoms strauji pieaug, un arvien lielāku daļu šādu aizdevumu izsniedz ārvalstu bankas, citas finanšu iestādes (kas nav kredītiestādes), mazo aizdevumu uzņēmumi un vienādranga aizdevumos. Somijas Finanšu uzraudzības iestāde ir pieņēmusi vairākus pasākumus, lai apturētu mājsaimniecību parādsaistību līmeņa pieaugumu. Tomēr drīzumā nav sagaidāma aktīva aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanās, jo īpaši tādēļ, ka procentu likmes saglabājas zemas un patērētāju uzticēšanās līmenis — augsts. Kredītreģistra trūkums var neļaut bankām gūt skaidru pārskatu par mājsaimniecību kopējām parādsaistībām.

               (17)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Somijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada stabilitātes programmu un 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Somijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Somijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (18)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

               AR ŠO IESAKA Somijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.2019. gadā sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaides saistībā ar strukturālo reformu īstenošanu, attiecībā uz kurām ir piešķirta pagaidu novirze. Nodrošināt, ka tiek pieņemta un īstenota administratīvā reforma nolūkā uzlabot sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksu lietderību un vienlīdzīgu piekļuvi tiem.

               2.Uzlabot stimulus pieņemt darba piedāvājumus un nodrošināt adekvātus un labi integrētus pakalpojumus bezdarbniekiem un ekonomiski neaktīvām personām.

               3.Stiprināt mājsaimniecību parādu uzraudzību, tostarp izveidojot kredītreģistru sistēmu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        COM(2018) 425 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 224 final.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 420 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Polijas 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Polijas 2018. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Polijas 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Polijas 2018. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu / 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Polija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2018. gada ziņojums par Poliju
                  4
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā tika izvērtēti Polijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2017. gada 11. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Polijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Polija savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada konverģences programmu iesniedza 2018. gada 26. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  6
               .

               (5)Uz Poliju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2018. gada konverģences programmā plāno pakāpenisku nominālās bilances uzlabojumu no deficīta, kas bija 1,7 % no IKP 2017. gadā, līdz 0,7 % no IKP 2021. gadā. Nav sagaidāms, ka konverģences programmas darbības laikā, proti, līdz 2021. gadam, tiks sasniegts vidēja termiņa budžeta mērķis — deficīts 1,0 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Pārrēķinātā strukturālā bilance
                  7
                liecina par deficītu 1,3 % apmērā no IKP 2021. gadā. Saskaņā ar 2018. gada konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 50,6 % no IKP 2017. gadā līdz 50,4 % no IKP 2018. gadā un līdz 46,0 % 2021. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir piesardzīgs 2018. gadā un ticams pēc tam.

               (6)Padome 2017. gada 11. jūlijā ieteica Polijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps
                  8
                2018. gadā nepārsniedz 3,7 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Tajā pašā laikā tika norādīts, ka budžeta plānu un rezultātu izvērtējumā būs pienācīgi jāņem vērā mērķis panākt tādu fiskālo nostāju, kas sekmē gan pašreizējās atlabšanas stiprināšanu, gan publisko finanšu stabilitātes nodrošināšanu. Komisija veica kvalitatīvu novērtējumu par ekonomikas apstākļu noturīgumu Polijā, pienācīgi ņemot vērā arī problēmas saistībā ar stabilitāti. Pamatojoties uz to, tiek secināts, ka nav vajadzības ņemt vērā citus papildu elementus. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks 2018. gadā būtiski novirzīties no ieteiktās korekcijas.

               (7)Ņemot vērā Polijas prognozēto izlaides starpību, proti, 1,5 %, valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2019. gadā nedrīkstētu pārsniegt 4,2 %, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP, kura izriet no prasību matricas saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks 2019. gadā būtiski novirzīties no šīs prasības. Kopumā Padome uzskata, ka, sākot no 2018. gada, būtu jāveic nepieciešamie pasākumi, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (8)Vidējā termiņā un ilgtermiņā Polija saskarsies ar izdevumu pieaugumu vairākās jomās, jo īpaši tajās, kas saistītas ar sabiedrības novecošanu, un tādēļ ir jāizstrādā jauni mehānismi, lai novērtētu publisko izdevumu efektivitāti un lietderību un veicinātu resursu pārdali. Šajā saistībā valdība ir sākusi darbu pie budžeta procesa reformēšanas, jo īpaši nolūkā stiprināt vidēja termiņa budžeta sistēmu un iestrādāt budžeta procesā izdevumu pārskatīšanu. Polija ir vienīgā dalībvalsts, kurai nav ne pilnvērtīgas un neatkarīgas fiskālās padomes, ne arī zināmu plānu tādu izveidot, kaut gan valstī ir neatkarīgas iestādes, kas pilda dažas no tām funkcijām, kuras parasti veic fiskālās padomes. 2018. gada ziņojumā par valsti konstatēts, ka Polija nav panākusi progresu attiecībā uz to, lai ierobežotu samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmju plašo izmantošanu. Tomēr Polijas Finanšu ministrija strādā pie tā, lai vienkāršotu veidu, kādā piemērojamās likmes tiek attiecinātas uz precēm un pakalpojumiem.

               (9)Polijas darba tirgus pēdējos gados ir darbojies labi, un nodarbinātības līmenis turpināja augt. Tomēr dažu grupu, jo īpaši sieviešu, mazprasmīgu un vecāka gadagājuma cilvēku, līdzdalība darba tirgū salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm joprojām ir zema. Vairākiem neseniem politikas pasākumiem ir bijusi tendence samazināt stimulus strādāt, jo īpaši sievietēm un gados vecāka gadagājuma cilvēkiem. Polijas sociālās aizsardzības sistēma nesniedz pietiekamus stimulus sākt strādāt. Lai gan bērnu pabalsts ir mazinājis nabadzību un nevienlīdzību, tas jau ir negatīvi ietekmējis vecāku, galvenokārt sieviešu, līdzdalību darba tirgū, jo tā apmērs un ierobežotās pārbaudes materiālā stāvokļa noteikšanai mazina stimulus strādāt, kas ir iestrādāti citos sociālajos pabalstos. Oficiālajā bērnu aprūpē uzņemto tādu bērnu īpatsvars, kas ir jaunāki par trim gadiem, joprojām ir viens no mazākajiem ES, un tas vēl vairāk kavē sieviešu līdzdalību darba tirgū. Ierobežotais atbalsts cilvēkiem, kas sniedz ilgtermiņa aprūpi, liedz viņiem iesaistīties darba tirgū. Likumā noteiktā pensionēšanās vecuma samazināšana ir mudinājusi daļu no gados vecākiem darba ņēmējiem pamest darba tirgu. Migrācija no trešām valstīm palīdz apmierināt pieaugošo pieprasījumu pēc darbaspēka.

               (10)Papildu veids, kā atbalstīt gan līdzdalību darba tirgū, gan ekonomikas inovācijas spējas, ir nodrošināt skolēniem un pieaugušajiem atbilstīgas prasmes un kompetences, kas veicina nodarbinātību strauji mainīgajā darba tirgū. Pieaugušo līdzdalība izglītībā un apmācībā ir daudz zemāka nekā vidēji ES. Šis fakts apvienojumā ar digitālo prasmju, kā arī rakstpratības un rēķinpratības zināmu trūkumu, jo īpaši to pieaugušo vidū, kas nav ieguvuši terciāro izglītību, kavē viņu nodarbināmību. Vēl nav zināms, cik lielā mērā prasmju līmeni ietekmēs nesen ieviestie un vēl plānotie politikas pasākumi, piemēram, izmaiņas vispārējās izglītības, arodizglītības un augstākās izglītības organizācijā.

               (11)Polija turpināja veikt pasākumus, lai risinātu darba tirgus segmentācijas problēmu, proti, ierobežoja iespēju ļaunprātīgi izmantot pagaidu nodarbinātību, palielināja sociālā nodrošinājuma iemaksas par atsevišķiem nestandarta darba līgumiem un ieviesa minimālo stundas algu attiecībā uz dažiem šādiem līgumiem. Kopš 2016. gada beigām pieaug pastāvīgo darba līgumu skaits un īpatsvars, taču pagaidu darba līgumu īpatsvars joprojām ir viens no visaugstākajiem ES. Reformētajā darba tiesību kodeksā varētu tikt iekļautas dažas turpmākas tiesību aktu izmaiņas, kas ir būtiskas attiecībā uz darba tirgus dualitāti. Sociālās aizsardzības segums darba ņēmējiem, kas ir pašnodarbināti un kam ir konkrēti nestandarta līgumi, ir potenciāla problēma, jo īpaši raugoties no viņu nākotnes pensiju adekvātuma perspektīvas. Kopš 2015. gada ir ieviesti vairāki pasākumi, lai uzlabotu sociālās aizsardzības segumu pašnodarbinātajiem un tiem, kam ir nestandarta darba līgumi.

               (12)Vidējais pensionēšanās vecums pēdējos gados ir palielinājies, un tas noticis iepriekš īstenoto reformu rezultātā, piemēram, agrīnas pensionēšanas iespējas atcelšanas un likumā noteiktā pensionēšanās vecuma pakāpeniskas palielināšanas rezultātā. Lai panāktu ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā un nodrošinātu pensiju sistēmas adekvātumu un fiskālo stabilitāti, ir ļoti svarīgi, lai vidējais pensionēšanās vecums turpinātu palielināties. Taču nesenā likumā noteiktā pensionēšanās vecuma samazināšana līdz 60 gadiem sievietēm un līdz 65 gadiem vīriešiem rada pretēju ietekmi. Turpretī parasto tiesu tiesnešu sieviešu un tiesnešu vīriešu pensionēšanās vecums tika saskaņots un noteikts 65 gadi, kas atbilst Komisijas prasībai. Īpašā sociālās apdrošināšanas sistēma lauksaimniekiem, kuras subsidēšanas izmaksas ir gandrīz 1 % no IKP, ir viens no cēloņiem nelielajai darbaspēka mobilitātei un slēptajam bezdarbam lauksaimniecības nozarē.

               (13)Lai uzlabotu veselības rezultātus Polijā, ir nepieciešama labāka piekļuve veselības aprūpei un tās efektivitātes uzlabošanās. Respondentu nosaukto neapmierināto medicīnisko vajadzību līmenis ir viens no augstākajiem ES, un dažu medicīnisku procedūru gaidīšanas laiks ir īpaši ilgs. Slimnīcās ir samērā liels gultas vietu skaits, un tās nav optimāli sadalītas ģeogrāfiskā ziņā. Ambulatorā un primārā veselības aprūpe kopumā nav pietiekami attīstīta, un ārstiem ir stimuls pacientus izmeklēšanai un ārstēšanai nosūtīt pie speciālistiem. Šo jautājumu risināšana ir īpaši sarežģīta, ņemot vērā, ka publiskais finansējums un ārstu un medmāsu skaits atsevišķās specialitātēs Polijā ir krietni zem ES vidējā rādītāja. 2017. gadā tika īstenoti nelieli centieni sadalīt veselības aprūpes resursus efektīvāk, taču šo pasākumu ietekme vēl nav jūtama.

               (14)Ekonomikas inovācijas spēju palielināšanai ir ļoti svarīga nozīme, lai Polija varētu pavirzīties uz priekšu globālajā vērtības ķēdē, tādējādi uzturot dzīves līmeņa uzlabošanas potenciālu. Tam ir nepieciešami pakāpeniski politikas pasākumi daudzās jomās vairāku gadu garumā. Galvenās attiecīgās politikas jomas ietver uzticības regulatīvajai videi veidošanu, stimulu nodrošināšanu uzņēmumiem atvēlēt izdevumus pētniecībai un izstrādei, zinātniskās bāzes stiprināšanu, tostarp īstenojot terciārās izglītības reformas, un spēcīgas zināšanu plūsmas un ciešas sadarbības starp uzņēmumiem un pētniecības iestādēm veicināšanu. Pēdējais minētais ietver arī labvēlīgas vides nodrošināšanu pētniecības komercializācijai, ko attīsta un atbalsta, izmantojot publisko finansējumu. Vairāki politikas pasākumi šajās jomās jau ir īstenoti, un valdība plāno arī turpmākus pasākumus.

               (15)Regulatīvo izmaiņu straujais temps un ierobežotā sabiedriskā un sociālā apspriešana par vairākiem svarīgiem likumiem negatīvi ietekmē tiesību aktu kvalitāti un palielina nenoteiktību uzņēmumiem. Šajā sakarā ir būtiski arī garantēt tiesiskumu un tiesu varas neatkarību. Komisija secināja, ka pieņemtās tiesu sistēmas izmaiņas rada nepārprotamu risku, ka varētu tikt nopietni pārkāptas tiesiskuma normas. Juridiskā noteiktība un uzticēšanās regulatīvās, nodokļu un citu nozaru politikas un iestāžu kvalitātei un paredzamībai ir svarīgi faktori, kas ļautu palielināt investīciju līmeni. Visaptveroši ex ante un ex post ietekmes novērtējumi un labi izstrādātas un īstenotas sociālās un sabiedriskās apspriešanas varētu palīdzēt uzlabot tiesību aktu kvalitāti, ierobežot vajadzību pēc vēlākiem grozījumiem un tādējādi uzlabot regulatīvās vides paredzamību. Tas varētu arī palīdzēt ierobežot jaunu likumu iespējamu negatīvu blakusietekmi īstermiņā, piemēram, administratīvā sloga pagaidu palielināšanos nodokļu regulējuma izmaiņu rezultātā.

               (16)ES finansējuma izmantošanas rezultātā ir strauji attīstījies ceļu tīkls, taču ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits joprojām ir viens no lielākajiem ES. Turklāt pilsētas saskaras ar aizvien lielākām mobilitātes problēmām, piemēram, sastrēgumiem un gaisa piesārņojumu, kas rodas aizvien lielāka vieglo automobiļu skaita un lielā vecu automobiļu īpatsvara rezultātā. Pašreizējie stimuli izmantot kolektīvos, mazemisiju un aktīvos transporta veidus šo problēmu risināšanai nav pietiekami. ES līdzfinansēto dzelzceļa projektu īstenošanā joprojām ir vērojamas nepilnības galvenokārt būvniecības nozares ierobežoto spēju un dzelzceļa infrastruktūras pārvaldītāja institucionālo trūkumu dēļ. Vēl joprojām trūkst stratēģiska redzējuma par visa veida transporta tīklu ilgtermiņa attīstību pēc 2023. gada, kurā būtu skaidri identificētas un sadalītas šo tīklu attiecīgās funkcijas.

               (17)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Polijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada konverģences programmu un 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Polijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Polijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (18)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada konverģences programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

               AR ŠO IESAKA Polijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2019. gadā nepārsniedz 4,2 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Veikt pasākumus, lai uzlabotu publisko izdevumu efektivitāti, tostarp uzlabojot budžeta procesu.

               2.Veikt pasākumus, lai palielinātu līdzdalību darba tirgū, tostarp uzlabojot piekļuvi bērnu aprūpei un sekmējot darba tirgum atbilstošu prasmju apguvi, jo īpaši pieaugušo izglītības ietvaros, un novērst atlikušos šķēršļus pastāvīgākiem nodarbinātības veidiem. Nodrošināt pensiju sistēmas stabilitāti un adekvātumu, veicot pasākumus faktiskā pensionēšanās vecuma palielināšanai un īstenojot preferenciālo pensiju sistēmu reformu.

               3.Stiprināt ekonomikas inovācijas spējas, tostarp atbalstot ciešāku sadarbību starp uzņēmumiem un pētniecības iestādēm. Uzlabot regulatīvo vidi, jo īpaši likumdošanas procesā nodrošinot efektīvu sabiedrisko un sociālo apspriešanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        COM(2018) 420 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 219 final.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

                     (8)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 432 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko konstatē, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumu
            {SWD(2018) 366 final}

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko konstatē, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta ceturto daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2017. gada 16. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 121. panta 4. punktu nolēma, ka Rumānijā pastāv būtiska novērota novirze no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Ņemot vērā, ka tika noteikta būtiska novirze, Padome 2017. gada 16. jūnijā izdeva ieteikumu
                  2
                Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu
                  3
                nominālās izaugsmes temps 2017. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % no IKP.

               (2)Padome 2017. gada 5. decembrī secināja
                  4
               , ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 16. jūnija ieteikumu. Pamatojoties uz to, Padome 2017. gada 5. decembrī izdeva pārskatītu ieteikumu
                  5
                Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālās izaugsmes temps 2018. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,8 % no IKP. Turklāt tā ieteica Rumānijai izmantot visus neparedzētos papildu ieņēmumus tās budžeta deficīta samazināšanai un ar budžeta konsolidācijas pasākumiem nodrošināt stabilus uzlabojumus vispārējās valdības strukturālā budžeta bilancē tādā veidā, kas veicina izaugsmi. Padome noteica, ka 2018. gada 15. aprīlī ir termiņš, līdz kuram Rumānijai jāziņo par veiktajiem pasākumiem, reaģējot uz šo ieteikumu.

               (3)Komisija 2018. gada 10. un 11. aprīlī veica pastiprinātas uzraudzības misiju Rumānijā nolūkā veikt uzraudzību uz vietas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 11. panta 2. punktu. Pēc tam, kad Komisija bija nosūtījusi savus pagaidu secinājumus Rumānijas iestādēm, lai tās varētu izteikt komentārus, Komisija 2018. gada [23.] maijā par saviem secinājumiem ziņoja Padomei. Pēc tam šie secinājumi tika publiskoti. Komisijas ziņojumā konstatēts, ka Rumānijas iestādes neplāno rīkoties atbilstoši Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumam. Iestādes apstiprināja misijai, ka to mērķis 2018. gadam ir sasniegt nominālo deficītu nedaudz zem 3 % no IKP. Ņemot vērā pozitīvu un pieaugošu starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, tas liecina par to, ka vēl vairāk pasliktinās pamatā esošais strukturālais deficīts (kas ir pretrunā Padomes ieteikumam), un atspoguļo viennozīmīgi ekspansīvu fiskālo politiku.

               (4)Rumānijas iestādes 2018. gada 20. aprīlī, proti, pēc Padomes noteiktā termiņa, iesniedza ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumu. Ziņojumā iestādes atkārtoja, ka to mērķis 2018. gadam ir sasniegt nominālo deficītu nedaudz zem 3 % no IKP. Paziņoto pasākumu fiskālā ietekme ir ievērojami mazāka par prasību Padomes ieteikumā.

               (5)Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, valdības neto primāro izdevumu izaugsme ir noteikta 10,8 %, kas ir ievērojami augstāka par 3,3 % izdevumu kritēriju. Paredzams, ka strukturālā bilance 2018. gadā pasliktināsies par 0,5 % no IKP, sasniedzot deficītu 3,8 % no IKP. Tas ir pretrunā ieteiktajam strukturālajam uzlabojumam 0,8 % no IKP salīdzinājumā ar 2017. gadu. Tāpēc abi pīlāri norāda uz novirzi no ieteiktās korekcijas ar plašu starpību. Izdevumu kritērijs norāda uz novirzi 2,4 % no IKP. Strukturālā bilance apstiprina šādu interpretāciju, liecinot par nedaudz mazāku novirzi (1,8 % no IKP). Novirzes apmēru, par ko liecina strukturālā bilance, ir negatīvi ietekmējusi iespējamās IKP izaugsmes augstāka pamatā esošā aplēse salīdzinājumā ar izdevumu kritērija pamatā esošo vidējā termiņa vidējo lielumu. Ņemot to vērā, vispārējais novērtējums liecina par novirzi no ieteiktās korekcijas ar plašu starpību.

               (6)Pasliktināšanos salīdzinājumā ar 2017. gadu lielā mērā nosaka izdevumu pieaugumi par publiskā sektora darbinieku atalgojumu, kas tika ieviesti 2017. gada vasarā un stājās spēkā 2018. gada janvārī. Kopš Komisijas 2017. gada rudens prognozes, kas bija Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikuma pamatā, iestādes ir daļēji apturējušas iepriekšējo sistēmisko pensiju reformu, samazinot to sociālo iemaksu daļu, kas no 2018. gada tiek pārvesta uz otro pensijas līmeni. Paredzams, ka šim samazinājumam būs pozitīva īstermiņa ietekme uz valsts ieņēmumiem un tādējādi — uz vispārējās valdības bilanci. Tomēr paredzams, ka fiskālais ieguvums ilgtermiņā zudīs, jo no otrā pīlāra novirzītās sociālās iemaksas ir jāpapildina ar pienākumu maksāt vecuma pensijas nākotnē.

               (7)Tāpēc var secināt, ka Rumānijas veiktie pasākumi, reaģējot uz Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumu, ir bijuši nepietiekami. Fiskālie pasākumi ir mazāki par ikgadējo strukturālo korekciju 2018. gadā 0,8 % no IKP, kura atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālajam izaugsmes tempam, kas 2018. gadā nepārsniedz 3,3 %,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV C 216, 6.7.2017., 1. lpp.

                     (3)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (4)

                        OV L 340, 20.12.2017., 49. lpp.

                     (5)

                        OV C 439, 20.12.2017., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 6.6.2018
            COM(2018) 332 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu, kurš ar Amerikas Savienotajām Valstīm noslēdzams par tādas augstas kvalitātes liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šī iniciatīva ir paredzēta, lai attiecībā uz hormonu preparātus nesaturošas liellopu gaļas importu grozītu kārtību, kādā pašlaik notiek sadarbība ar ASV. Ar to nav paredzēts jelkādā veidā ietekmēt aizliegumu, kuru ES uzlikusi hormonu preparātus saturošai liellopu gaļai.

               2016. gada decembrī Amerikas Savienotās Valstis, reaģējot uz ASV liellopu gaļas nozares signāliem par to, ka, viņuprāt, Eiropas Savienība pārkāpj ar Amerikas Savienotajām Valstīm noslēgto pārskatīto saprašanās memorandu (2013. gada 21. oktobra (pārskatītais) Saprašanās memorands ar Amerikas Savienotajām Valstīm par tādas liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni, un par paaugstinātiem nodokļiem, ko Amerikas Savienotās Valstis piemēro dažiem Eiropas Savienības produktiem
                  1
               ; turpmāk “pārskatītais SM”), rīkojās, lai atjaunotu paaugstinātus nodokļus par dažiem ES produktiem. Pārskatīto SM Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis noslēdza saskaņā ar PTO strīda izšķiršanas procedūru DS26 EC “Pasākumi attiecībā uz gaļu un gaļas produktiem (hormoni)”, un 2014. gada 14. aprīlī PTO Strīdu izšķiršanas padomei to paziņoja kā savstarpēji saskaņotu risinājumu, kurš rasts, lai izpildītu strīda izšķiršanas procedūras ziņojuma prasības.

               Saskaņā ar SM sākotnējo un pārskatīto redakciju ES atvēra ikgadēju tarifa likmes kvotu augstas kvalitātes liellopu gaļai
                  2
               .

               Pēc tam, kad Amerikas Savienotās Valstis 2016. gada decembrī iedarbināja procedūru, kuras mērķis ir atjaunot paaugstinātus nodokļus par dažiem ES produktiem, Puses, kā paredzēts pārskatītā SM IV pantā, apspriedās par pārskatītā SM darbību.

               Šā ieteikuma mērķis ir saņemt sarunu risināšanas pilnvarojumu, lai, beidzoties minētajai apspriešanai, kopīgi ar ASV varētu vienoties par to, kā darbināma tarifa likmes kvota augstas kvalitātes liellopu gaļai un, iespējams, kā tā iedalāma citām valstīm.

               Lai nodrošinātu to, ka ar ASV piekrišanu notikušā tarifa likmes kvotas iedalīšanā citai valstij tiek ievērotas tiesības, kuras šī valsts bauda saskaņā ar PTO/VVTT nolīgumiem, var būt jārisina sarunas arī ar citām piegādātājvalstīm.

               •Atbilstība pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Neattiecas.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Neattiecas.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               LESD 207. pants (kopējā tirdzniecības politika) sasaistē ar 218. panta 3. un 4. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Neattiecas, jo Savienības kompetence kopējās tirdzniecības politikas jomā ir ekskluzīva (LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts).

               •Proporcionalitāte

               Neattiecas.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Starptautiska nolīguma noslēgšana ir vienīgā metode, kas nodrošina, ka tā parakstītāji vēlāk neapšauba panākto vienošanos.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

               Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               No 2018. gada 27. marta līdz 24. aprīlim sabiedriskai apspriešanai bija nodots ceļvedis, kas apraksta iniciatīvu, ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu, kurš ar Amerikas Savienotajām Valstīm noslēdzams par tādas augstas kvalitātes liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni. Kopā tika saņemti 37 pienesumi: 24 no ES pilsoņiem vai uzņēmumiem vai profesionālajām organizācijām un 13 no ārpussavienības uzņēmumiem un valdībām.

               12 pienesumus iesnieguši ES pilsoņi (no Beļģijas, Vācijas, Grieķijas, Itālijas, Spānijas un Zviedrijas); tajos pausts atbalsts lauksaimniecībai, kas respektē vidi, dzīvnieku labturību un produktu veselīgumu, un uzsvērts, cik svarīgi ir tas, lai gaļas sastāvā nebūtu hormonu un antibiotiku. Daži respondenti uzskatīja, ka gaļas patēriņš būtu jāsamazina.

               Četrus pienesumus iesnieguši ES mazie un vidējie uzņēmumi (no Grieķijas, Itālijas un Apvienotās Karalistes); tie vai nu pauž atbalstu ES iniciatīvai, vai aicina vienlaikus pārskatīt arī pārvaldības sistēmu, vai ierosina nogaidīt. Viens respondents ierosināja apspriesties ar liellopu gaļas tirdzniecības uzņēmumiem un dot tiem laiku pielāgoties. Cits pauda apmierinājumu ar pašreizējās kvotas nodrošināto liellopu gaļas piedāvājumu.

               Pārējos astoņus no ES saņemtos pienesumus iesniegušas (ES līmeņa, Francijas, Vācijas, Itālijas un Apvienotās Karalistes) profesionālās organizācijas. Tās atgādina, ka dzīvnieku audzēšanā ES ir aizliegts hormonus izmantot par augšanas stimulatoriem un ka jāsaglabā spēkā esošie ES pārtikas nekaitīguma un veselības aizsardzības standarti. Divi respondenti uzsvēra, ka sarunu iznākumā nedrīkstētu palielināties ar kvotu atļautais importa apjoms. Viens norādīja, ka par augšanas stimulatoriem hormonu vietā var būt izmantotas arī antibiotikas. Cits uzsvēra, ka jebkuram nolīgumam jābūt saskaņā ar PTO tiesību normām. Divi respondenti aicināja ES iestādes atbalstīt ES liellopu gaļas nozari, bet divi citi uzsvēra, ka ir svarīgi rast risinājumu ar ASV, lai novērstu postošu tirdzniecības karu.

               No kopā 13 ārpussavienības pienesumiem vairums bija no Argentīnas uzņēmumiem un profesionālajām organizācijām, kuras vēlējās, lai Argentīna tiktu atzīta par vienu no sarunu pusēm. Jaunzēlandes valdības atbalstīta gaļas ražotāju organizācija uzsvēra: neraugoties uz to, ka Jaunzēlande kvotas ietvaros ir maza piegādātājvalsts, šis eksports ir svarīgs valsts ekonomikai. Tāpēc respondents lūdz apspriesties arī ar Jaunzēlandi. Atlikušos divus pienesumus iesniegušas Austrālijas un Urugvajas valdības, kuras vēlas piedalīties sarunās atbilstoši PTO tiesību normām.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

               Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Neattiecas.

               •Pamattiesības

               Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Nav.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu, kurš ar Amerikas Savienotajām Valstīm noslēdzams par tādas augstas kvalitātes liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu un 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)2013. gada 21. oktobrī Eiropas Savienība noslēdza (pārskatītu) Saprašanās memorandu ar Amerikas Savienotajām Valstīm par tādas liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni, un par paaugstinātiem nodokļiem, ko Amerikas Savienotās Valstis piemēro dažiem Eiropas Savienības produktiem
                  3
                (“pārskatītais SM”).

               (2)Pārskatīto SM noslēdza saskaņā ar PTO strīda izšķiršanas procedūru DS26 EC “Pasākumi attiecībā uz gaļu un gaļas produktiem (hormoni)”, un 2014. gada 14. aprīlī to paziņoja PTO Strīdu izšķiršanas padomei.

               (3)Saskaņā ar SM sākotnējo un pārskatīto redakciju ES atvēra ikgadēju tarifa likmes kvotu augstas kvalitātes liellopu gaļai
                  4
               .

               (4)Kā paredzēts pārskatītā SM IV pantā, Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis ir apspriedušās par pārskatītā SM darbību.

               (5)Tāpēc Komisija būtu jāpilnvaro sākt sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm par to, kā darbināma tarifa likmes kvota, kas atvērta saskaņā ar pārskatīto SM, un kā tā iedalāma citām valstīm. Jautājumā par to, kā minētā tarifa likmes kvota iedalāma citām valstīm, Komisijai būtu arī jācenšas, ciktāl nepieciešams, panākt piemērojamajiem PTO noteikumiem atbilstošu vienošanos ar citām nozīmīgām piegādātājvalstīm,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm par to, kā darbināma un kā citām valstīm iedalāma tarifa likmes kvota, kas atvērta saskaņā ar 2013. gada 21. oktobra (pārskatīto) Saprašanās memorandu ar Amerikas Savienotajām Valstīm par tādas liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni, un par paaugstinātiem nodokļiem, ko Amerikas Savienotās Valstis piemēro dažiem Eiropas Savienības produktiem. Turklāt Komisija ir pilnvarota Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas ar citām nozīmīgām piegādātājvalstīm, lai, ciktāl nepieciešams, saņemtu šo valstu piekrišanu jautājumā par to, kā atbilstoši piemērojamajiem PTO noteikumiem tām iedalāma minētā tarifa likmes kvota.

               2. pants

               Sarunas risina, pamatojoties uz pielikumā izklāstītajām Padomes sarunu norādēm.

               3. pants

               Komisija sarunas risina saskaņā ar PTO noteikumiem un apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukumu ieraksta Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 27, 30.1.2014., 2. lpp.

                     (2)

                        OV L 148, 8.6.2012., 9. lpp.

                     (3)

                        OV L 27, 30.1.2014., 2. lpp.

                     (4)

                        OV L 148, 8.6.2012., 9. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,6.6.2018
            COM(2018) 332 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            IeteikumsPADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu, kurš ar Amerikas Savienotajām Valstīm noslēdzams par tādas augstas kvalitātes liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes

               (1)Komisijai būtu jāsāk risināt sarunas par nolīgumu, kurš ar Amerikas Savienotajām Valstīm noslēdzams par tādas augstas kvalitātes liellopu gaļas importu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuriem nav izēdināti daži augšanu veicinoši hormoni, un konkrēti par to, kā darbināma augstas kvalitātes liellopu gaļas tarifa likmes kvota, kas noteikta 2013. gada 21. oktobra (pārskatītā) Saprašanās memoranda II pantā.

               (2)Tālab Komisija jo īpaši varētu Amerikas Savienotajām Valstīm piedāvāt, lai noteikta daļa no tarifa likmes ikgadējās kvotas, kas attiecībā uz augstas kvalitātes liellopu gaļu minēta 2013. gada 21. oktobra (pārskatītā) Saprašanās memoranda II panta 4. punktā, tiktu iedalīta konkrētām valstīm. Komisija nav pilnvarota sarunās apspriest 2013. gada 21. oktobra (pārskatītā) Saprašanās memoranda II panta 4. punktā noteiktā augstas kvalitātes liellopu gaļas tarifa likmes kvotas ikgadējā daudzuma (45 000 tonnas, produkta svars) palielināšanu.

               (3)Nolīgumam ar Amerikas Savienotajām Valstīm un jo īpaši tam, kādā veidā konkrētām valstīm tiek iedalīta noteikta daļa no tarifa likmes kvotas, kas attiecībā uz augstas kvalitātes liellopu gaļu minēta (pārskatītā) Saprašanās memoranda II panta 4. punktā, būtu jābūt saskaņotam ar attiecīgajiem PTO noteikumiem, tostarp tiem, kuri attiecas uz PTO/VVTT tiesībām, ko bauda pārējās piegādātājvalstis, kuras attiecīgo tarifa likmes kvotu izmanto.

               (4)Jautājumā par to, kā minētā tarifa likmes kvota iedalāma citām valstīm, Komisijai būtu jācenšas, ciktāl nepieciešams, panākt piemērojamajiem PTO noteikumiem atbilstošu vienošanos ar citām nozīmīgajām piegādātājvalstīm.

               (5)Komisijai būtu jāziņo Padomei par sarunu rezultātu un – attiecīgā gadījumā – par problēmām, kas rodas sarunu gaitā.