title: Komisijas Ieteikums (ES) 2021/1222 (2021. gada 20. jūlijs), ar ko izveido praktisku rokasgrāmatu par Eiropas sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā

text:
               27.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 268/3

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2021/1222
      (2021. gada 20. jūlijs),
      ar ko izveido praktisku rokasgrāmatu par Eiropas sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/473 (2019. gada 19. marts) par Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūru (EFCA) (1) un jo īpaši tās 8. panta 3. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1406/2002 (2002. gada 27. jūnijs) par Eiropas Jūras drošības aģentūras (EMSA) izveidošanu (2) un jo īpaši tās 2.b pantu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/1896 (2019. gada 13. novembris) par Eiropas Robežu un krasta apsardzi un ar ko atceļ Regulas (ES) Nr. 1052/2013 un (ES) 2016/1624 (3), un jo īpaši tās 69. panta 3. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar iepriekš minētajiem triju ES aģentūru izveides regulu pantiem Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, EFCA, EMSA un Frontex dara pieejamu praktisku rokasgrāmatu par Eiropas sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā (turpmāk “rokasgrāmata”). Rokasgrāmata ietver vadlīnijas, ieteikumus un paraugpraksi attiecībā uz informācijas apmaiņu.

                  (2)

                  Minētās trīs aģentūras saskaņā ar to tiesību aktiem un ar Eiropas Komisijas tiešu atbalstu cieši sadarbojas aģentūru sadarbības satvarā (4). Tās sniedz pastiprinātu atbalstu un palīdzību valstu iestādēm, kas pilda krasta apsardzes funkcijas valsts un ES līmenī un attiecīgā gadījumā starptautiskā līmenī.

                  (3)

                  Eiropas Komisija uzdeva visām trim aģentūrām ciešā sadarbībā ar dalībvalstu ekspertiem izstrādāt rokasgrāmatu.

                  (4)

                  Pārskatītajā Eiropas Savienības Jūras drošības stratēģijas rīcības plānā (5), ko Padome pieņēma 2018. gada 26. jūnijā, ir atgādināts, cik svarīgi ir pievērsties ar krasta apsardzi saistītajiem jūras drošības aspektiem, veicinot sinerģijas starp civilajiem un militārajiem aktoriem, kuri pilda krasta apsardzes funkcijas. Plāns mudina EFCA, EMSA un Frontex turpināt padziļināt savstarpējo sadarbību šajā jomā,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  Ar šo ieteikumu tiek izveidota rokasgrāmata, kurā sniegti praktiski norādījumi, ko ES civilās un militārās iestādes var izmantot krasta apsardzes funkciju veikšanā un kas veicina ciešu pārrobežu un starpnozaru sadarbību starp tām.

                  2.

                  Rokasgrāmatā ir sniegts pārredzams trijās aģentūrās pieejamo pakalpojumu un informācijas apkopojums. Tā palīdz radīt sinerģiju un izvairīties no to centienu dublēšanās un/vai pārmērīguma, kas tiek īstenoti sadarbībā starp dalībvalstīm un minētajām trim aģentūrām, un tādējādi gūt apjomradītus ietaupījumus.

                  3.

                  Rokasgrāmatā galvenā uzmanība pievērsta piecām aģentūru sadarbības jomām: informācijas kopīgošanai, pārraudzības un sakaru pakalpojumiem, spēju veidošanai, riska analīzei un spēju kopīgošanai. Rokasgrāmatā aplūkoti galvenokārt tikai starpnozaru jautājumi, un tā attiecas uz ES dalībvalstīm un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm.

                  4.

                  Galvenie šīs rokasgrāmatas tiešie lietotāji ir valstu iestādes, kas katrā dalībvalstī atbild par katru krasta apsardzes funkciju. Rokasgrāmatas mērķis ir palīdzēt valstu iestādēm, kas atbild par darbību plānošanu un koordinēšanu un kam nepieciešams zināt un izprast, kā ir organizēti to partneri un kādus pakalpojumus un sadarbību tie nodrošina.

                  5.

                  Informācijas apmaiņā pilnībā tiek ievērotas atzītās tiesības ar dažādiem mehānismiem – vai nu manuāli, vai ar automatizētu procesu/sistēmu palīdzību – piekļūt datiem, informācijai un izlūkdatiem. Tā atbilst aģentūru tiesiskajam regulējumam un pamattiesībām, t. sk. datu aizsardzības prasībām.

                  6.

                  Rokasgrāmata nerada nekādas jaunas tiesības vai pienākumus valstu iestādēm, kas atbild par krasta apsardzes funkcijām, kā arī nesniedz nekādus skaidrojošus norādījumus par esošajiem uzdevumiem, noteikumiem un pienākumiem. Rokasgrāmata neietekmē dalībvalstu vai aģentūru juridiskās saistības, un to neizmanto, lai veicinātu ieinteresēto personu centienus.

                  7.

                  Šo rokasgrāmatu papildina praktiska informācija, t. sk. a) pakalpojumu, produktu, mācību kursu katalogi, paraugprakses vadlīnijas un rokasgrāmatas par visām starpaģentūru darbībām, ar kurām atbalsta krasta apsardzes funkcijas dalībvalstīs, b) reģionālas/starptautiskas/nacionālas/divpusējas/daudzpusējas sadarbības satvari un c) valstu faktu lapas, kurās sniegta sīka informācija par krasta apsardzes funkciju struktūru un organizāciju ES dalībvalstīs un EBTA valstīs.

                  8.

                  Visām trim aģentūrām šī praktiskā informācija būtu jāatjaunina, pamatojoties uz valsts iestāžu iesniegtajām valsts faktu lapām. Tā būs pieejama tiešsaistes platformā, ko EFCA uztur ciešā sadarbībā ar abām pārējām aģentūrām un Komisiju.

                  9.

                  Dalībvalstīm būtu jāievēro rokasgrāmatā ietvertās vadlīnijas, ieteikumi un paraugprakse attiecībā uz informācijas apmaiņu un savstarpēji jāsadarbojas, lai atjauninātu valstu faktu lapas un izvairītos no dubultas ziņošanas, ja informācija aģentūrām jau ir darīta pieejama.

                  10.

                  Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

         Briselē, 2021. gada 20. jūlijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Virginijus SINKEVIČIUS

         (1)  OV L 83, 25.3.2019., 18. lpp.

         (2)  OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 295, 14.11.2019., 1. lpp.

         (4)  Minētās trīs aģentūras kopīgi izstrādāja un to attiecīgās vadības struktūras apstiprināja trīspusēju darba vienošanos, ar ko izveido sadarbību starp EFCA, EMSA un Frontex. Vienošanās stājās spēkā 2017. gada martā un tika pagarināta 2021. gada martā.

         (5)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10494-2018-INIT/lv/pdf.

         PIELIKUMS
         1.   IEVADS

         Eiropas Savienībā ir vairāk nekā 300 civilo un militāro iestāžu, kas atbild par krasta apsardzes funkciju veikšanu. Lai izvairītos no centienu dublēšanās un pārmērīguma un veidotu sinerģijas, ir jānodrošina cieša pārrobežu un starpnozaru (1) sadarbība un koordinācija starp šīm iestādēm.
         Eiropas Savienībā un Eiropas Ekonomikas zonā valstu iestādes krasta apsardzes funkciju veikšanā atbalsta Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūra (EFCA), Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (Frontex). Lai sniegtu šo atbalstu valstu un ES līmenī un attiecīgā gadījumā starptautiskā līmenī, minēto trīs aģentūru izveides regulas 2016. gadā tika grozītas, iekļaujot tajās kopīgu pantu par Eiropas sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā (2). Kopīgajā pantā ir noteiktas šādas piecas sadarbības jomas:

                     (1)

                     “koplietojot, apkopojot un analizējot informāciju, kas ir pieejama kuģu ziņošanas sistēmās un citās minēto aģentūru mitinātās vai minētajām aģentūrām pieejamās informācijas sistēmās, saskaņā ar to attiecīgajiem juridiskajiem pamatiem un neskarot datu atrašanos dalībvalstu īpašumā;

                     (2)

                     sniedzot uzraudzības un komunikācijas pakalpojumus uz progresīvu tehnoloģiju bāzes, tostarp izmantojot kosmosā bāzētu un zemes infrastruktūru un uz jebkura veida platformas uzmontētus sensorus;

                     (3)

                     spēju veidošanas ceļā, izstrādājot pamatnostādnes un ieteikumus un izveidojot paraugpraksi, kā arī nodrošinot personāla apmācību un apmaiņu;

                     (4)

                     veicinot informācijas apmaiņu un sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā, tostarp analizējot darbības problēmas un apdraudējumus, kas rodas jūrniecības jomā;

                     (5)

                     spēju koplietošanas ceļā, plānojot un īstenojot vairākmērķu operācijas un koplietojot līdzekļus un citas spējas, ciktāl šīs darbības koordinē minētās aģentūras un par tām ir saņemta attiecīgo dalībvalstu kompetento iestāžu piekrišana”.

               Izstrādāt praktisku rokasgrāmatu par Eiropas sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā bija paredzēts arī kopīgajā pantā, kas iekļauts grozītajās minēto trīs aģentūru izveides regulās, proti:

            “Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, Eiropas Jūras drošības aģentūru, Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru un Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūru, dara pieejamu praktisku rokasgrāmatu par Eiropas sadarbību krasta apsardzes funkciju jomā. Minētā rokasgrāmata ietver pamatnostādnes, ieteikumus un paraugpraksi informācijas apmaiņai. Komisija rokasgrāmatu pieņem ieteikuma veidā.”

         Praktiskajā rokasgrāmatā vienā dokumentā ir sniegts pārskatāms trijās ES aģentūrās pieejamo pakalpojumu un informācijas apkopojums. Tādējādi tā var palīdzēt radīt sinerģiju un izvairīties no to centienu dublēšanās un/vai pārmērīguma, kas tiek īstenoti sadarbībā starp dalībvalstīm un aģentūrām.
         2.   VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA

         Rokasgrāmatas koncepciju Eiropas Komisija pirmo reizi izstrādāja diskusiju dokumentā, ar kuru iepazīstināja pirmajā ikgadējā Eiropas krasta apsardzes pasākumā (AECGE) Spānijā 2018. gada aprīlī. Pēc tam dalībvalstis ar katras aģentūras administratīvās padomes / valdes starpniecību izraudzījās ekspertus, kuri palīdzēja izstrādāt rokasgrāmatu. Vienlaikus tika izveidota neliela aģentūru darba grupa, kas sagatavoja pirmo izdevumu.
         Projekts tika uzsākts ievadseminārā, kuru 2019. gada 29. janvārī Lisabonā rīkoja EMSA un kurā piedalījās dalībvalstu eksperti. Pirms semināra aģentūru darba grupa sagatavoja diskusiju dokumentu, ko apstiprināja Komisija, un pēc tam to izplatīja semināra dalībniekiem. Dalībvalstis un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstis izraudzījās 43 ekspertus, kuri piedalījās izstrādes procesā. Komisiju seminārā pārstāvēja Migrācijas un iekšlietu ģenerāldirektorāts (HOME ĢD), Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāts (MARE ĢD) un Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāts (MOVE ĢD).
         Diskusiju dokumentā bija ierosināti trīs galvenie rokasgrāmatas elementi, proti:

                     a)

                     pakalpojumu, produktu, mācību kursu katalogi, paraugprakses vadlīnijas un norādījumi par visām starpaģentūru darbībām, ar kurām atbalsta krasta apsardzes funkcijas dalībvalstīs;

                     b)

                     reģionālās sadarbības satvari;

                     c)

                     “valstu faktu lapas”, kurās sniegta sīka informācija par krasta apsardzes funkciju struktūru un organizāciju.

               Šo pieeju attiecībā uz rokasgrāmatas saturu dalībvalstu pārstāvji un Komisija kopumā atbalstīja. Tā nodrošināja pamatu izstrādes procesam un pastāvīgajam dialogam ar dalībvalstu ekspertiem.
         2.1.   Lietotāji

         Galvenie rokasgrāmatas tiešie lietotāji ir valstu iestādes, kas katrā dalībvalstī atbild par katru krasta apsardzes funkciju. Rokasgrāmatas mērķis ir palīdzēt valstu iestādēm, kas atbild par darbību plānošanu un koordinēšanu un kam nepieciešams zināt un izprast, kā ir organizēti to partneri un kādus pakalpojumus un sadarbību tie sniedz.
         2.2.   Mērķi

         Rokasgrāmatas mērķi ir šādi:

                     a)

                     aprakstīt visus starpnozaru pakalpojumus, kas pieejami ar aģentūru starpniecību, un sniegt norādījumus dalībvalstīm un aģentūrām par to, kā šiem pakalpojumiem piekļūt;

                     b)

                     sniegt pārskatu par apmācības iespējām un aģentūru izstrādātām rokasgrāmatām un par to, kā tām piekļūt;

                     c)

                     sniegt pārskatu par esošajiem sadarbības mehānismiem krasta apsardzes funkciju jomā, kuri saistīti ar dalībvalstu praktisko darbu;

                     d)

                     sniegt dalībvalstīm faktu lapas, kurās minētas krasta apsardzes funkcijās iesaistītās valstu iestādes un to kontaktpunkti.

               Rokasgrāmata sniedz praktiskus norādījumus tiešajiem lietotājiem un ietver atsauces uz labāko praksi. Tās mērķis nav aptvert visus pieejamos pakalpojumus, bet gan šos pakalpojumus aprakstīt un vajadzības gadījumā sniegt dalībvalstīm un aģentūrām norādījumus par to, kā tiem piekļūt. Katalogi un faktu lapas, kas papildina rokasgrāmatu, laika gaitā var tikt grozīti, lai atspoguļotu visas regulatīvās pārmaiņas vai izmaiņas aģentūru un dalībvalstu sadarbībā.
         Rokasgrāmatā ir aplūkotas pašreizējās darbības krasta apsardzes funkciju jomā, un tā ir atsauces dokuments, kurā dalībvalstu iestādes var iegūt iepriekš minēto informāciju. Rokasgrāmata neietekmē dalībvalstu vai aģentūru juridiskās pilnvaras/saistības, un to neizmanto, lai veicinātu ieinteresēto personu centienus (proti, tā nav potenciālo darbību “vēlmju saraksts”).
         Valstu līmenī tā attiecas uz visiem subjektiem, arī tiem, kuri nevar būt pārstāvēti EFCA, EMSA vai Frontex, t. i., jūras spēkiem vai muitas dienestiem.
         2.3.   Rokasgrāmatas tvērums

         Rokasgrāmata:

                     a)

                     aptver piecas aģentūru sadarbības jomas;

                     b)

                     galvenokārt aplūko tikai starpnozaru jautājumus;

                     c)

                     aptver ar vienu funkciju saistītus jautājumus, kas var būt vismaz divu aģentūru kompetencē (piemēram, jūras uzraudzība);

                     d)

                     attiecas uz ES dalībvalstīm un EBTA valstīm;

                     e)

                     ietver dalībvalstu iesniegtās faktu lapas, kurās cita starpā identificēti esošie reģionālie un starptautiskie sadarbības mehānismi;

                     f)

                     ietver visus subjektus (civilos vai militāros), kas atbild par krasta apsardzes funkcijām (piemēram, dalībvalsts jūras spēki ar krasta apsardzes funkciju).

               Ņemiet vērā, ka rokasgrāmata neaptver krasta apsardzes funkcijas, kas neietilpst aģentūru pilnvarās.
         2.4.   Rokasgrāmatas saturs

         Rokasgrāmata, ko papildina katalogi un faktu lapas, sastāv no turpmāk aprakstītajiem elementiem.

                     a)

                     Pakalpojumu katalogā galvenā uzmanība pievērsta aģentūru pakalpojumiem, kas patlaban ir pieejami dalībvalstu ieinteresētajām personām un palīdz pildīt krasta apsardzes pienākumus.

                     b)

                     Mācību katalogs, kas ir neatņemama daļa no aģentūru spēju veidošanas pasākumiem, aptver visus mācību kursus, kurus nodrošina minētās trīs aģentūras (visās jūrlietu jomās) un kuri patlaban ir pieejami dalībvalstu ieinteresētajām personām. Šos mācību kursus organizē vai nu viena aģentūra, vai divas vai trīs aģentūras kopīgi.

                     c)

                     Paraugprakses vadlīniju un rokasgrāmatu kataloga mērķis ir aptvert visas paraugprakses vadlīnijas un rokasgrāmatas, kas ieinteresētajām personām pieejamas ar triju aģentūru starpniecību. Šīs paraugprakses vadlīnijas un rokasgrāmatas nodrošina vai nu viena aģentūra, vai divas vai trīs aģentūras kopīgi. Turklāt Eiropā un ārpus tās ir vairāki jau sen iedibināti reģionālās sadarbības mehānismi, kuros iesaistītas ES ieinteresētās personas. Šo mehānismu satvarā ir izstrādātas daudzas paraugprakses vadlīnijas un rokasgrāmatas, kas tiek uzskatītas par būtiskām šīs rokasgrāmatas kontekstā, un attiecīgas atsauces ir iekļautas rokasgrāmatu katalogā.

                     d)

                     Iedaļā par reģionālo/starptautisko/divpusējo/daudzpusējo sadarbību ir sniegts dažu Eiropā un ārpus tās pastāvošu koordinācijas un sadarbības mehānismu reprezentatīvs paraugs, kas aptver visu krasta apsardzes funkciju spektru. Īpaša iedaļa (pieejama specializētajā tiešsaistes platformā) aptver lielu skaitu šo mehānismu, un katrs no tiem ir sasaistīts ar atsevišķu valstu faktu lapām (sk. turpmāk). Tādējādi katra valsts var norādīt, vai tā piedalās katrā no šiem mehānismiem.

                     e)

                     Valstu faktu lapu mērķis ir norādīt organizācijas, kuras ir iesaistītas konkrētu krasta apsardzes funkciju izpildē katrā dalībvalstī. Faktu lapu veidne tika izstrādāta, apspriežoties ar aģentūru administratīvās padomes ieceltajiem ekspertiem, un pēc tam atsevišķas valstis šīs veidnes aizpildīja.

               3.   KRASTA APSARDZES FUNKCIJAS UN AĢENTŪRU SADARBĪBAS JOMAS

         3.1.   Tvērums

         Šajā rokasgrāmatā ar krasta apsardzes funkcijām (KAF) saprot tās funkcijas, ko parasti pilda minētās trīs aģentūras. Minēto funkciju sarakstu sākotnēji izveidoja Eiropas Krasta apsardzes funkciju veicēju forums (ECGFF), un tajā neprioritārā secībā uzskaitītas šādas funkcijas:

                     a)

                     kuģošanas drošība, t. sk. kuģu satiksmes pārvaldība;

                     b)

                     kuģu avāriju un jūras palīdzības dienests;

                     c)

                     zvejas inspekcija un kontrole;

                     d)

                     jūras robežu kontrole;

                     e)

                     jūras vides aizsardzība un reaģēšana;

                     f)

                     nelikumīgas tirdzniecības un kontrabandas novēršana un apkarošana un ar to saistītā jūras tiesībaizsardzība;

                     g)

                     meklēšana un glābšana jūrā;

                     h)

                     jūras uzraudzība un pārraudzība;

                     i)

                     jūras muitas darbības;

                     j)

                     negadījumi jūrā un reaģēšana katastrofu gadījumos;

                     k)

                     jūras, kuģu un ostu drošība.

               3.2.   Aģentūru sadarbība

         2016. gada septembrī ES pieņēma Eiropas Robežu un krasta apsardzes tiesību aktu kopumu, un tā ietvaros visu trīs aģentūru izveides regulas tika grozītas, lai iekļautu aģentūru savstarpēju sadarbību, kuras mērķis ir atbalstīt valstu iestādes, kas veic krasta apsardzes funkcijas. Tas tika darīts, lai palielinātu tā atbalsta efektivitāti un rezultativitāti, ko EFCA, EMSA un Frontex sniedz to attiecīgajām ieinteresētajām personām.
         Grozītās regulas arī nodrošina skaidru juridisko pamatu, kas ļauj minētajām trīs aģentūrām apvienot spēkus un racionalizēt darbības, lai uzlabotu jūrlietu situācijas apzināšanos un reaģēšanu un sniegtu pielāgotus pakalpojumus valstu iestādēm, kuras pilda krasta apsardzes funkcijas.
         Pilnvarojumā ir skaidri definētas piecas sadarbības jomas, kas izklāstītas šā dokumenta 1. iedaļā, taču likumdevēji atstāja aģentūru ziņā noteikt, kā šī sadarbība darbojas praksē, un to formalizēt darba vienošanās dokumentā. Šo darba vienošanos apstiprināja Frontex valde un EFCA un EMSA administratīvā padome.
         Pēc tam šīs trīs aģentūras izstrādāja un to attiecīgās vadības struktūras apstiprināja trīspusēju darba vienošanos, kura stājās spēkā 2017. gada martā un tika pagarināta 2021. gada martā. Trīspusējā darba vienošanās paredzēja izveidot koordinācijas komiteju, kura pārvalda aģentūru sadarbību piecās likumdevēju noteiktajās jomās.
         Koordinācijas komiteja katru gadu līdz 1. septembrim apstiprina gada stratēģisko trīspusējās darba vienošanās īstenošanas plānu. Pēc tam plānu iesniedz EFCA, EMSA un Frontex vadības struktūrām pieņemšanai un iekļaušanai triju aģentūru vienotajos programmdokumentos.
         Gada stratēģiskajā plānā ir izklāstītas prioritātes piecās sadarbības jomās. Tas kalpo par pamatu gada īstenošanas plāniem, kuros sīki noteiktas darbības, ko attiecīgajā gadā katra aģentūra īstenos krasta apsardzes sadarbības satvarā.
         Turklāt 2017. gadā tika panākta vienošanās, ka AECGE organizēs aģentūra, kas patlaban vada trīspusējās darba vienošanās koordinācijas komiteju. AECGE mērķis ir apspriesties ar valstu iestādēm, kas pilda krasta apsardzes funkcijas, un citiem ES un starptautiskajiem partneriem par triju aģentūru sadarbības pasākumiem.
         3.3.   Pakalpojumu līmeņa nolīgumi

         Starp trim aģentūrām jau ir noslēgti vairāki pakalpojumu līmeņa nolīgumi (PLN). Šie PLN attiecas uz aģentūru ikdienas operatīvo atbalstu krasta apsardzes funkciju izpildē.
         Starp minētajām trim aģentūrām 2020. gada maijā ir noslēgti šādi PLN:

                     (a)

                     PLN starp EFCA un EMSA, kas ieviests 2012. gadā un kopš tā laika ir regulāri atjaunots un paplašināts. Patlaban tas tiek automātiski atjaunots katru gadu un aptver īpašus integrētus jūras pakalpojumus, ko EMSA sniedz EFCA, un mehānismus, kas EMSA nolīgtos kuģus ļauj izmantot EFCA darbībām. Turklāt saskaņā ar to EFCA var EMSA tālvadības gaisa kuģu sistēmu (RPAS) izmantot zvejas uzraudzības un kontroles darbībām un sadarbībai reaģēšanā uz piesārņojumu;

                     (b)

                     PLN starp EMSA un Frontex, kas ieviests 2013. gadā un kopš tā laika ir regulāri atjaunots un paplašināts. Patlaban tas ir spēkā uz nenoteiktu laiku un aptver īpašus jūrniecības pakalpojumus, ko EMSA sniedz Frontex, lai atbalstītu EUROSUR, un mehānismu, saskaņā ar kuru Frontex var EMSA RPAS izmantot robežkontroles darbībām;

                     (c)

                     PLN starp EFCA un Frontex par tādu pakalpojumu sniegšanu, ar kuriem atbalsta EFCA darbības, to vidū gaisa novērošanas pakalpojumi un atkrastes patruļkuģu izvietošana. Tas katru gadu tiek automātiski atjaunots;

                     (d)

                     PLN starp EFCA un Frontex par robežuzraudzības pakalpojumu sniegšanu EUROSUR ietvaros. Tas katru gadu tiek automātiski atjaunots, kā arī regulāri atjaunināts un grozīts.

               4.   PAKALPOJUMU KATALOGS

         Pakalpojumu katalogā ir uzskaitīti dalībvalstīm un trim aģentūrām pieejamie pakalpojumi, kuru sniegšanā piedalās vismaz divas aģentūras.
         Tā kā krasta apsardzes funkcijas ietver “incidenta ierosinātas” (3) darbības un/vai “uzraudzībā balstītas” (4) darbības, minētās trīs aģentūras izstrādā pakalpojumus šādu darbību atbalstam.
         Pakalpojumu saraksts, informācija par to, kas šiem pakalpojumiem var piekļūt, un detalizēta informācija par to, kā tiem piekļūt, ir sniegti tiešsaistes platformā. Turklāt tālāk tekstā ir aprakstītas galvenās minēto pakalpojumu sniegšanā izmantotās datu kopas.
         Pakalpojums var sastāvēt no vairākām datu kopām, saistītām datubāzēm, platformām un rīkiem. Tas var apvienot procesus, kas ietver datu vākšanu, pārvaldību, izmantošanu un vizualizēšanu.
         4.1.   Kuģa pozīcijas, parametri un saistītie dati

         Šo pakalpojumu sniegšanai tiek izmantoti vairāki datu avoti. Piemēram, EMSA pakalpojumu pamatā ir progresīva datu apstrāde, kurā izmanto datus, kas ir pieejami vai nu tieši ar aģentūras jūrniecības lietotņu starpniecību, vai no ārējiem avotiem. Atkarībā no lietotāja dažādas datu kombinācijas var tikt straumētas tieši uz valstu sistēmām, parādītas lietotājdraudzīgā grafiskajā saskarnē un piegādātas mobilajās ierīcēs. Dati tiek izplatīti saskaņā ar noteiktajām piekļuves tiesībām.
         Daži no galvenajiem datu avotiem ir šādi.

                     a)

                     Zemes automātiskā identifikācijas sistēma
                     Zemes automātiskā identifikācijas sistēma (T-AIS) ir kuģošanas apraides sistēma, kuras pamatā ir ļoti augstas frekvences radiosignālu pārraide. Kuģi nosūta ziņojumus ar kuģa identifikāciju, pozīciju un kursu, kā arī informāciju par kravu. Eiropā AIS ziņu apmaiņa notiek, izmantojot sistēmu SafeSeaNet (SSN).

                     b)

                     Savienības kuģošanas informācijas un apmaiņas sistēma (SafeSeaNet)
                     Savienības kuģošanas informācijas un apmaiņas sistēma (SSN) (5) ir starpnozaru un pārrobežu informācijas kopīgošanas un apmaiņas sistēma, kas nodrošina integrētus jūras pakalpojumus kuģošanas drošības, ostu un jūras drošības, jūras vides aizsardzības un jūras satiksmes un jūras transporta efektivitātes, kā arī situācijas apzināšanās jūrā un jūras uzraudzības nolūkos; ar jūrlietu datu apmaiņas tīkla starpniecību sistēma apvieno jūrlietu iestādes no visas Eiropas. SSN ietver no AIS saņemtu informāciju par kuģiem, obligātās ziņošanas sistēmas (MRS), datus par piestāšanu ostā, bīstamām un piesārņojošām kravām, drošību, atkritumiem un kravu atliekām, kā arī informāciju par incidentiem, kas saistīti ar drošību.

                        EMSA ir atbildīga par centrālās SSN sistēmas izstrādi, darbību un uzturēšanu un sadarbojas ar lietotājiem operacionālā līmenī.

                     c)

                     Satelītu AIS
                     Satelīti var saņemt arī AIS pozīcijas ziņas. AIS informācijas apmaiņa, kurā izmanto satelītus un kuru veic ar komerciālu pakalpojumu sniedzēju starpniecību, ir palielinājusi kuģu lokalizācijas ģeogrāfisko mērogu; šādā gadījumā dati tiek sniegti mazāk nekā stundas laikā.
                     Satelītu AIS dati, kas pieejami ar EMSA starpniecību un tiek kopīgoti ar EFCA un Frontex, aptver visu pasauli.

                     d)

                     Tāldarbības identifikācijas un lokalizācijas sistēma
                     Tāldarbības identifikācijas un lokalizācijas sistēma (LRIT) ir globāla kuģu identifikācijas un lokalizācijas sistēma, kuras pamatā ir satelītsakari. Saskaņā ar Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (SJO) noteikumiem pasažieru kuģi, kravas kuģi (ar bruto tilpību 300 un lielāku) un atkrastes mobilās urbšanas vienības starptautiskos reisos reizi 6 stundās nosūta obligātos pozīcijas ziņojumus. EMSA vada LRIT sadarbības datu centru (CDC), ar kura starpniecību lietotāji no valstīm, kas piedalās ES LRIT CDC, var piekļūt LRIT informācijai par to karoga kuģiem visā pasaulē.
                     Dalībvalstis obligātos pozīcijas ziņojumus saņem bez maksas, jo saistītās izmaksas EMSA sedz no ES budžeta. Pastāv vienošanās, saskaņā ar kuru dalībvalstis var izvēlēties bez maksas kopīgot datus par to karoga kuģiem ar citām dalībvalstīm.
                     Turklāt lietotāji no valstīm, kas piedalās ES LRIT CDC, pēc pieprasījuma, bet par maksu var saņemt datus par jebkura karoga kuģiem, kas uzņēmuši kursu uz ES ūdeņiem vai kuģo tajos līdz 1 000 jūras jūdžu attālumā no krasta.

                     e)

                        EMSA jūrlietu centrālās atsauces datubāzes

                        EMSA pārvalda daudzas jūrlietu centrālās datubāzes. Patlaban īpaši nozīmīgas (arī saistībā ar Eiropas Jūras vienloga sistēmas vidi – EMSWe) ir centrālā organizāciju datubāze (COD), centrālā bīstamo materiālu datubāze (CHD) un centrālā kuģu datubāze (CSD).
                     COD glabā informāciju par sabiedriskām organizācijām, piemēram, vietējām un valsts iestādēm, kas saistītas ar SafeSeaNet ekosistēmu. Sākotnēji COD bija paredzēts izmantot par krastā bāzētās satiksmes uzraudzības infrastruktūras datubāzi (STMID), kas vienkāršo un atvieglo informācijas kopīgošanu par iestādēm un krasta stacijām, ko dalībvalstis norīkojušas saskaņā ar 22. pantu Direktīvā 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu.

                        CSD var izmantot, lai pārbaudītu kuģu identitātes datus (SJO, MMSI, vārds, izsaukuma signāls un karogs), kas tiek glabāti nacionālajās kuģu datubāzēs vai saņemti no ziņotājām pusēm. Ir pieejami arī kuģu parametri (piemēram, tilpība, garums, platums), ja attiecīgās ieinteresētās personas šādu informāciju sniedz. CSD tiek mitināta EMSA un sniedz kopēju pakalpojumu iekšējiem EMSA lietotājiem un visām dalībvalstīm.

                        CHD galvenais mērķis ir uzlabot to ziņojumu kvalitāti, kuri sistēmā SafeSeaNet tiek nosūtīti par bīstamām un piesārņojošām kravām. Tajā iekļauts visaptverošs visu to bīstamo un piesārņojošo kravu saraksts, par kurām jāpaziņo saskaņā ar grozīto Direktīvu 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu (6). Tā nodrošina arī piekļuvi datubāzei, kurā iekļautas informācijas lapas par jūrā atrodamām ķimikālijām (MAR-CIS) un sniegta informācija par apdraudējumiem un riskiem, kas saistīti ar bīstamiem un piesārņojošiem produktiem. CHD ir pieejama dalībvalstu iestādēm, nozarei un plašai sabiedrībai.

                     f)

                     Ar zvejniecībām saistīti dati un informācija
                     Kopīgas resursu izmantošanas plānu ietvaros un saskaņā ar starptautiskām saistībām EFCA no dalībvalstu kompetentajām iestādēm un starptautiskajām organizācijām saņem dažādus ar zvejniecībām saistītus datus un pakalpojumus.

                                 —

                                 Kuģu satelītnovērošanas sistēma

                           Kuģu satelītnovērošanas sistēma (VMS) ir satelītnovērošanas sistēma, kas karoga valsts zivsaimniecības iestādēm regulāri sniedz datus par zvejas kuģu atrašanās vietu, kursu un ātrumu. Eiropas Savienībā šī sistēma ir obligāti jāizmanto zvejas kuģiem, kuru lielākais garums ir 12 metri vai vairāk (7).
                     Zvejas kuģi ir aprīkoti ar viltojumdrošu termināli. Šis terminālis ar satelīta starpniecību saņem globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) pozīcijas datus un pēc tam parasti ik pēc 1 vai 2 stundām (ne vairāk) ar satelīta starpniecību pārraida VMS datus sauszemes Zemes stacijai (LES), kura tos tālāk pārraida attiecīgajam zvejas uzraudzības centram. Sistēma ir izstrādāta tā, lai tā darbotos pilnīgi automātiski, bez manuālas datu ievades.

                        VMS tiek izmantota, lai pārbaudītu zvejas kuģa pozīciju gandrīz reāllaikā un tā vēsturiskās pozīcijas, nodrošinātu atbilstību nozvejas reģistriem, atbalstītu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zvejas darbību apkarošanas tiesību aktu īstenošanu un palīdzētu veikt krasta apsardzes funkcijas. Kopīgas resursu izmantošanas plānu ietvaros EFCA saņem VMS datus no visām ES dalībvalstīm, kas iesaistītas katrā kopīgas resursu izmantošanas plānā. Dalībvalstis EFCA nosūta arī VMS datus, ko tās saņēmušas no trešo valstu kuģiem, kuriem ir atļauts zvejot to ūdeņos.
                     Tā kā EFCA koordinē kopīgas resursu izmantošanas plānus arī starptautiskos ūdeņos, zvejniecības pārvaldības organizācijas nosūta EFCA
                        VMS datus, kas saņemti no trešo valstu zvejas kuģiem, kuri darbojas šajos apgabalos.

                                 —

                                 Elektroniskā reģistrācijas un ziņošanas sistēma

                           Elektronisko reģistrācijas un ziņošanas sistēmu (ERS) izmanto, lai automātiski apmainītos ar zvejas darbību datiem. Šos datus zvejas kuģi ziņo karoga valsts iestādēm, un ar tiem ERS sistēmā, izmantojot standarta formātu un protokolu, savstarpēji apmainās karoga valsts un citas puses (piekrastes valsts, kontroles valsts, EFCA). ERS izmanto ES zvejas žurnāliem (t. sk. nozvejas un izkraušanas deklarācijām u. c.), un EFCA saņem datus par kuģiem, kas iekļauti iepriekš izveidotā sarakstā.

               4.2.   Zemes novērošanas avoti

                     a)

                        Copernicus jūras uzraudzības pakalpojums

                     b)

                     Sintētiskās diafragmas radara (SAR) satelītattēli

                        SAR sensori izmanto mikroviļņu frekvences, lai iegūtu zem tiem detektētās virsmas (jūras vai sauszemes) atstarojuma mērījumus. Attēlus var iegūt neatkarīgi no laika apstākļiem un mākoņu segas un jebkurā diennakts laikā.
                     Okeāna SAR attēli lielā mērā ir atkarīgi no virsmas raupjuma, ko rada vēja spiediens uz jūru. Attēlos, kas iegūti, mērot viļņu augstumu, ir attēloti elementi, kas izceļas attiecībā pret fonu; piemēram, kuģi un citas cilvēka veidotas struktūras attēlos ir redzami kā gaiši laukumi, savukārt naftas noplūdes vai apgabali ar ļoti mazu vēja aktivitāti ir redzami kā tumši veidojumi.

                     c)

                     Optiskie satelītattēli
                     Optiskie attēli var sniegt bagātīgu informāciju dažādās spektra joslās. Tie ļauj vieglāk interpretēt attēlus un identificēt objektus, jo tie apvieno sarkanas, zaļas un zilas krāsas (RGB) frekvences un palielinātu kontrastu, taču ir ļoti atkarīgi no saules gaismas un laika apstākļiem. Optiskie sensori nevar uzņemt attēlus naktī vai mākoņainos laika apstākļos.

                     d)

                        Copernicus jūras vides monitoringa pakalpojums (8)

                     e)

                     Okeanogrāfiskie satelītprodukti
                     Daži Sentinel satelīti ir paredzēti okeāna monitorēšanai ar tādiem instrumentiem kā altimetri, radiometri un optiskie instrumenti ar īpašām spektra joslām. Šie trīs veidu sensori (ar ko aprīkoti, piemēram, Sentinel-3 un Sentinel-6) ļauj veikt atsauces novērojumus, kuros var iegūt okeāna prognožu sniegšanai vajadzīgo informāciju par okeāna stāvokli un fizikālajiem apstākļiem: straumēm, viļņiem, jūras līmeni, jūras ledu, temperatūru un sāļumu. Apvienojumā ar daudziem optiskās attēlveidošanas avotiem tie sniedz arī novērojumus par bioģeoķīmisko saturu jūrā (tostarp saistītās prognozes).

               4.3.   Uz aeroplatformām balstīti avoti

                     a)

                     Tālvadības gaisa kuģu sistēmas (RPAS)
                     Tālvadības gaisa kuģu sistēmu pakalpojumi palīdz jūras uzraudzības operācijās un atbalsta iestādes, kas iesaistītas dalībvalstu un ES aģentūru pildītās krasta apsardzes funkcijās, piemēram, šādās:

                                 —

                                 jūras piesārņojuma atklāšana un emisiju monitorēšana;

                                 —

                                 nelegālas zvejas, nelegālas narkotiku tirdzniecības un nelegālās imigrācijas atklāšana;

                                 —

                                 atbalsta sniegšana jūras piesārņojuma apkarošanas operācijās;

                                 —

                                 meklēšanas un glābšanas operācijas;

                                 —

                                 atbalsta sniegšana tiesībaizsardzības darbībās.

                        RPAS, ko izmanto par papildinošu instrumentu vispārējā uzraudzības ķēdē, spēj ilgi lidot (vairāk nekā 10 stundas atkarībā no sistēmas). Tādējādi ar RPAS var monitorēt lielas platības, un vajadzības gadījumā tās var darboties “uz vietas” gan dienas, gan nakts laikā.
                     Pašreizējais EMSA RPAS portfelis ietver vertikālas pacelšanās un nolaišanās (VTOL) sistēmas, kā arī fiksētu spārnu RPAS, no kurām dažas izmanto satelītsakarus, lai varētu veikt operācijas tālāk par radioiekārtu tiešās redzamības attālumu. VTOL RPAS ir īpaši noderīgas zivsaimniecības kontrolei, kuģu emisiju monitoringam (izmantojot kuģa dūmu “analizētājus”) un piesārņojuma apkarošanas operācijām. Atkarībā no RPAS maksimālās kravnesības tās var pārvadāt vairākus sensorus, piemēram, optiskās un/vai infrasarkano staru videokameras, ar kurām var veikt novērošanu dienā/naktī, un infrasarkanā starojuma sensorus un/vai radarsensorus kuģu un naftas plankumu detektēšanai.
                     Tiešraides video plūsmas un dati, kas savākti ar RPAS, tiek izplatīti, izmantojot tīmekļa RPAS datu centru, kuram var piekļūt no darba un/vai attālām vietām. Šie dati tiek apvienoti ar jūras situācijas attēlu, kas jau pieejams, pateicoties citu jūras uzraudzības pakalpojumu integrēšanai.

                     b)

                     Uz pilotējamiem gaisa kuģiem balstīti avoti
                     Pilotējamo gaisa kuģu pakalpojumi cita starpā nodrošina iespēju reāllaikā uzraudzīt “pierobežas” interešu zonas, un uzraudzības dati pieprasītājiem tiek darīti pieejami tūlīt operācijas laikā.
                     Uz aeroplatformām uzstādīti sensori nodrošina reāllaika video un informācijas plūsmas, kas tiek tieši pārraidītas uz uzraudzības telpu un koordinācijas partnercentriem ES.
                     Galvenais mērķis ir palīdzēt krasta apsardzes funkcijās iesaistīto dalībvalstu un Šengenas asociēto valstu valsts iestādēm, ES aģentūrām un subjektiem pārraudzības un uzraudzības darbībās, kas tiek veiktas konkrētā interešu zonā, galveno uzmanību pievēršot ES “pierobežas” zonām.
                     Daudzfunkcionāla novērošana no gaisa palīdz lietotājiem, kas iesaistīti:

                                 —

                                 jūras uzraudzības darbībās, kas saistītas ar krasta apsardzes funkcijām;

                                 —

                                 briesmās nonākušu laivu konstatēšanā, meklēšanas un glābšanas operāciju uzsākšanā un turpmākas palīdzības sniegšanā valsts meklēšanas un glābšanas iestādēm pēc pieprasījuma;

                                 —

                                 nelikumīgas migrācijas un pārrobežu noziedzības apkarošanā.

                        Frontex un EFCA šos pakalpojumus sniedz, izmantojot kopīgu iestāžu pamatlīgumu.

               4.4.   Citi galvenie datu avoti

                     a)

                     Meteoroloģiskie un okeanogrāfiskie dati
                     Ir pieejama virkne meteoroloģisko un okeanogrāfisko datu, kas ir integrēti EMSA sistēmās. Datu kopas ir aprakstītas turpmāk.

                                 —

                                 Eiropas Jūras novērojumu un datu tīkls (EMODNet) (9) nodrošina piekļuvi datiem no vairāk nekā 1 500in situ platformām. Informācija ir ģeolokalizēta un sadalīta pa platformas veidiem.

                                 —

                                 Eiropas Meteoroloģisko satelītu izmantošanas organizācija (EUMETSAT) (10) nodrošina piekļuvi meteoroloģiskajiem satelītiem, kas ar mazu izšķirtspēju, taču reāllaikā novēro okeānus, it īpaši meteoroloģisko prognožu pakalpojumu un okeāna virsmas monitoringa vajadzībām.

                                 —

                                    Copernicus jūras vides monitoringa pakalpojums (CMEMS) vāc satelītdatus, meteoroloģiskos datus un in situ datus, lai sniegtu operatīvus okeāna prognozēšanas pakalpojumus par zilo okeānu (temperatūra, straumes, jūras līmenis, vēji, viļņi), balto okeānu (vairāk nekā 10 jūras ledus parametri, to vidū koncentrācija, biezums, dreifēšana un aisbergi) un zaļo okeānu (piemēram, hlorofils, planktons, optiskās īpašības, barības vielas, ar oglekli saistīti produkti un ķīmiskais saturs, piemēram, dzelzs, fosfāti un nitrāti).

                                 —

                                    Copernicus atmosfēras monitoringa pakalpojums (ECAMS) (11) sniedz prognozes par šādu vielu saturu dažādos atmosfēras slāņos:

                                             —

                                             sēra dioksīds;

                                             —

                                             slāpekļa dioksīds;

                                             —

                                             oglekļa dioksīds.

                     b)

                     Papildu informācija par kuģiem un reisiem
                     Dalībvalstis, izmantojot EMSA sistēmas, apmainās arī ar papildu datiem (par kuģiem, reisiem, inspekcijām un citu saistītu informāciju). Tie cita starpā ietver: inspekcijas datus un brīdinājumus, kas saistīti ar starptautiskiem vai ES noteikumiem (THETIS, THETIS-EU); negadījumu izmeklēšanas ziņojumus (EMCIP); jūrnieku sertificēšanas datus (STCW-IS); kuģu aprīkojuma apstiprinājumus (MarED); paziņojumus par ieiešanu ostā un iziešanu no tās, paziņojumus par bīstamu kravu pārvadājumiem un ziņojumus par incidentiem (SafeSeaNet).

               4.5.   Datu analīzes rīki un vizualizācija

         Kā minēts iepriekš, ir nepieciešams izmantot un vizualizēt datus un saistītās datubāzes. Turpmāk tekstā uzskaitīti daži saistītie rīki un platformas.

                     a)

                     Automātiskā uzvedības monitoringa (ABM) algoritmi / anomāliju noteikšanas pakalpojums

                        ABM ir uz algoritmiem balstīti rīki, kas analizē kuģa pozīcijas datus, lai noteiktu konkrēta kuģa uzvedību un brīdinātu attiecīgo operatoru. Līdz šim ir izstrādāti vairāk nekā 20 algoritmi, tai skaitā algoritmi, kas ļauj konstatēt ieiešanu interešu zonā, divu kuģu sastapšanos jūrā un kuģa tuvošanos krastam. Lietotājs var tieši izvēlēties un konfigurēt visus ABM; operatori tiek automātiski, reāllaikā brīdināti pa e-pastu vai izmantojot SafeSeaNet grafisko lietotājsaskarni (SEG).
                     Arvien lielāks skaits ES dalībvalstu un struktūru izmanto ABM dažādos operatīvajos kontekstos, tādos kā zivsaimniecības kontrole, robežkontrole, drošība, jūras satiksmes drošība, piekrastes aizsardzība un vides aizsardzība.
                     Ar EMSA integrēto jūras pakalpojumu (IMS) starpniecību ABM ir pieejami dalībvalstīm un EFCA. Saistītā platforma ir SEG. Tie ar kopīgo pasākumu ziņošanas lietojumprogrammas (JORA) starpniecību, izmantojot informācijas apmaiņu starp sistēmām, ir pieejami arī Frontex. Frontex platformā tos sauc par anomāliju noteikšanas pakalpojumu.

                     b)

                     Zemes novērošanas produkti ar pievienoto vērtību
                     Produkti ar pievienoto vērtību palīdz lietotājiem no attēlveidošanas pamatproduktiem izgūt īpaši vērtīgu informāciju, kas ļauj iestādēm ātrāk un efektīvāk veikt jūrā novērotu objektu, iezīmju vai darbību augstāka līmeņa analīzi. Produkti ar pievienoto vērtību var tikt piegādāti šādā formā: vai nu kā slānis, kas pārklāj sākotnējo satelītattēlu produktu, vai kā atsevišķs informācijas slānis, piemēram, vektorslānis, vai kā prognoze vai klimata reanalīze/prognoze. Patlaban lietotājiem tiek piedāvāti šādi produkti ar pievienoto vērtību:

                                 —

                                 kuģu detektēšana;

                                 —

                                 iezīmju detektēšana;

                                 —

                                 darbību detektēšana;

                                 —

                                 naftas noplūdes detektēšana;

                                 —

                                 informācija par vēju un viļņiem.

                           Šie Zemes novērošanas produkti ar pievienoto vērtību ir pieejami dalībvalstīm un EFCA ar EMSA IMS starpniecību. Dalībvalstīm un EFCA tie izmantošanas vietā varētu būt pieejami bez maksas, jo finansējumu ar Copernicus jūras vides monitoringa pakalpojuma (12) palīdzību var segt Copernicus jūras uzraudzības pakalpojums. Tos var vizualizēt SEG un ar JORA starpniecību, izmantojot informācijas apmaiņu starp sistēmām, var saņemt arī Frontex. Frontex platformā tos sauc par kuģu detektēšanas pakalpojumu (VDS) un darbību detektēšanas pakalpojumu.

                     c)

                     Zemes novērošanas un kuģu datu korelācija
                     Kuģa detektēšanas dati, kas iegūti ar SAR un optisko attēlu palīdzību, tiek korelēti ar kuģa datiem (piemēram, AIS, LRIT un VMS datiem). Tas var sniegt pārskatu par to, kuri kuģi attiecīgajā apgabalā ziņo un kuri neziņo. Šī informācija ir attēlota divos vektoru slāņos:

                                 —

                                    VDS informācija, kas korelē ar kuģa paziņoto informāciju (satelīta detektēto kuģi var sasaistīt ar kuģa paziņoto informāciju un tā kuģi var identificēt);

                                 —

                                    VDS informācija, kas nekorelē ar kuģa paziņoto informāciju (satelīta detektēto kuģi nevar sasaistīt ar kuģa paziņoto informāciju un tāpēc kuģi nav iespējams identificēt).

                           Lietotāji saņems tikai tādas kuģu paziņotās informācijas korelācijas, attiecībā uz kurām tiem ir piešķirtas attiecīgās piekļuves tiesības.

               4.6.   Citas ar jūrniecību saistītas informācijas platformas

         Aģentūras ir izstrādājušas dažādas informācijas platformas, kas atbilst konkrētu lietotāju kopienu vajadzībām un pilnvarām. Šajās platformās atbilstoši vajadzībām un piekļuves tiesībām ir integrēti daži iepriekš aprakstītie dati un rīki. Galvenās platformas ir šādas.

                     a)

                        EFCA. EFCA IMS sniedz integrētu jūrlietu situācijas attēlu, kas īpaši pielāgots zivsaimniecības kontroles vajadzībām un atbalsta dalībvalstu zivsaimniecības kontroles darbības. Tā ir balstīta uz EMSA izstrādāto SEG.

                        EFCA IMS spēj integrēt un reāllaikā apvienot pozīcijas datu kopas, kas savāktas, izmantojot tādus kanālus kā VMS, zemes AIS un satelītu AIS, kā arī LRIT un VDS ziņojumus un satelītattēlus, kas saņemti ar Copernicus jūras uzraudzības pakalpojuma starpniecību.
                     Lietotne ietver ļoti dažādas funkcionalitātes un atsauces datu kopas un to var izmantot konkrētiem zivsaimniecības kontroles uzdevumiem. Šie uzdevumi ietver gan zvejas darbību uzraudzību ES un reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) ūdeņos, gan uzticama avota nodrošināšanu, kas sniedz tādu informāciju par kuģu (ne tikai zvejas kuģu) kustības vēsturi visā pasaulē, kura vajadzīga NNN nozvejas sertifikātu verificēšanai (NNN zvejas regula (13)).
                     Turklāt, integrējot ar zvejniecībām saistītu informāciju par jūras robežām un zvejas apgabaliem un – vēl svarīgāk – par zvejas kuģu zvejas darbību īpašajiem atribūtiem, piemēram, par Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) kuģu tipiem, zvejas rīku tipiem, Kopienas flotes reģistra (CFR) ārējo marķējumu un informāciju par zvejas atļaujām, ir iespējamas paplašinātas filtrēšanas un meklēšanas funkcionalitātes. Daudzās funkcionalitātes ir šādas.

                                 —

                                 Viedā meklēšana un paplašinātā meklēšana
                                 Kuģu vieda meklēšana reāllaikā, izmantojot dažādus identifikatorus. Paplašinātā meklēšana pēc plašāka atribūtu kopuma (t. i., zvejas rīka tipa, Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas identifikatora), kura ļauj piekļūt vēsturiskajām pozīcijām.

                                 —

                                 Viena un vairāku maršrutu noskaidrošana
                                 Var noskaidrot viena vai vairāku kuģu reāllaika un/vai vēsturiskos maršrutus.
                                 Bieži iesniedzami pozīcijas dati un spēja apvienot dažādus pozīcijas datu avotus ļauj visaptveroši uzraudzīt darbības (t. i., pārkraušanas citā kuģī un zvejas darbības un piekļuvi).

                                 —

                                 Automātiskais uzvedības monitorings

                                    ABM brīdinājumu pamatā ir konkrēti algoritmi, kas definēti atbilstoši operatīvajām vajadzībām. ABM ir īpaši noderīgs, lai detektētu kuģus, kas ieiet reāllaika zvejas aizlieguma apgabalos, vai konkrētas darbības (t. i., pārkraušanu citā kuģī).

                                 —

                                 Eksportēšana un augšupielāde
                                 Rezultātus, kas iegūti tādos vaicājumos kā maršrutu noskaidrošana, kuģu meklēšana un ABM brīdinājumi, var eksportēt dažādos formātos. Kuģa pozīciju un apgabalu datnes var importēt un sasaistīt ar esošajiem kuģiem.

                     b)

                        EMSA. Lielākajai daļai lietotāju kopienu SEG ir galvenā SafeSeaNet un integrēto jūras pakalpojumu, t. sk. automātiskā uzvedības monitoringa, vizualizācijas platforma. Integrētajiem jūras pakalpojumiem var piekļūt, izmantojot SEG tiešsaistes grafisko lietotājsaskarni, kas ir pieejama galddatoros, klēpjdatoros un mobilajās ierīcēs (izmantojot IMS lietotni). Šie pakalpojumi ir pieejami arī sistēmu saskarnēs, kas ļauj lietotājiem aplūkot integrētos datus savās sistēmās un saņemt brīdinājumus par konkrētiem iepriekš noteiktiem uzraudzības gadījumiem.

                                 —

                                    SEG platforma

                                    SEG platforma integrē un apvieno daudzu dažādu veidu datus, tai skaitā tiešo lietotāju sniegtos datus, lai nodrošinātu pēc iespējas visaptverošāku un aktuālāku jūras situācijas attēlu. Tas piedāvā individualizētu pakalpojumu, kas īpaši pielāgots lietotāja vajadzībām, un datus var viegli un selektīvi kopīgot, pamatojoties uz unikālu iespēju kopumu.

                                 —

                                 Datu avoti
                                 Dati tiek izgūti no kuģu lokalizācijas sistēmām (zemes AIS, LRIT un VMS), satelītu AIS globālās plūsmas, Zemes novērošanas satelītattēliem un ar tiem saistītiem produktiem, uzlabota meklēšanas un glābšanas pakalpojuma (E-SARSURPIC), papildu informācijas par kuģiem un reisiem (bīstami materiāli, ostas, atkritumi, drošība un incidenti), jūras kartēm un meteoroloģiskajiem un okeanogrāfiskajiem datiem. Sīkāku informāciju sk. 4.1., 4.2. un 4.3. iedaļā.

                                 —

                                 Dati, kas paredzēti dažādām funkcijām
                                 Integrētie jūras pakalpojumi tiek piedāvāti visām jūrlietu iestādēm un atbilst daudzu dažādu funkciju lietotāju vajadzībām. Lietotāji var ar citām valsts, reģionālām un starptautiskām iestādēm kopīgot relevanto un funkcijspecifisko informāciju par misijām jūrā.

                                 —

                                 Lietotāju dati
                                 Lietotāji var sniegt arī savus datus; tos var korelēt ar citiem datiem un pēc tam nosūtīt atpakaļ lietotājiem un personām, ar kurām tie vēlas tos kopīgot.

                                 —

                                 Mērogs un ģeogrāfiskais tvērums
                                 Atkarībā no ģeogrāfiskā mēroga (valsts, reģionālā un starptautiskā mēroga) var kopīgot dažādas detalizācijas pakāpes informāciju. Lietotāji var izvēlēties saņemt vispārīgu pārskatu vai konkrētus datus par apgabaliem, kas viņus interesē visvairāk. Viņi var arī veikt vaicājumu par konkrētu laiku pēdējo 36 mēnešu periodā.

                                 —

                                 Piekļuves tiesību pārvaldība
                                 Izplatīšanas politiku nosaka datu un informācijas īpašnieki, ievērojot sarežģītos piekļuves tiesību pārvaldības mehānismus.

                                 —

                                 Automātiskais uzvedības monitorings
                                 Uz algoritmiem balstītā ABM sistēma analizē kuģa pozīcijas datus, lai atklātu anormālu un specifisku kuģa uzvedību. Ja tiek konstatēti konkrēti uzvedības modeļi, lietotāji tiek automātiski un reāllaikā brīdināti.

                           Turklāt galvenā Zemes novērošanas produktu pārvaldības platforma ir Zemes novērošanas datu centrs. Attiecībā uz RPAS operatīvajiem datiem galvenā platforma ir RPAS datu centrs.

                     c)

                     Frontex

                                 —

                                 EUROSUR
                                 Saskaņā ar Regulu (ES) 2019/1896 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi Eiropas Robežu uzraudzības sistēma (EUROSUR) ir satvars Eiropas Robežu un krasta apsardzes iestāžu savstarpējai informācijas apmaiņai un sadarbībai, kuru tās īsteno robežu pārvaldības uzdevumu pildīšanas laikā. Tā ietver vairākus elementus, tai skaitā dažādus EUROSUR sapludināšanas pakalpojumus (EFS), kas palīdz izveidot Eiropas situācijas attēlu un palīdz dalībvalstīm definēt savas valsts situācijas attēlus. Minēto pakalpojumu pamatā ir uzraudzības instrumentu kopīga izmantošana un aģentūru sadarbība ES līmenī, tostarp Copernicus drošības pakalpojumu sniegšana (Copernicus robežuzraudzības pakalpojums).

                                    EFS vāc datus no dažādiem datu avotiem un platformām, kā arī agregē un apvieno tos pielāgotos informācijas pakalpojumos, kas saistīti ar Eiropas integrēto robežu pārvaldību. Pēc tam šos pakalpojumus sniedz iestādēm un citiem partneriem ES dalībvalstīs un Šengenas asociētajās valstīs.

                                 —

                                 JORA
                                 Kopīgo pasākumu ziņošanas lietojumprogramma ir EUROSUR sistēmas daļa, un to izmanto, lai pārvaldītu datu plūsmas un apmainītos ar sensitīviem un nesensitīviem neklasificētiem datiem starp Frontex un tās iekšējām un ārējām ieinteresētajām personām.

                                    Frontex ieviesa JORA 2011. gada janvārī kā tīmeklī balstītu risinājumu operatīvās informācijas apmaiņai, un kopš tā laika tā ir pastāvīgi pilnveidota, gadu gaitā pakāpeniski pievienojot jaunas funkcionalitātes. Tagad tas ir modernākais risinājums informācijas, t. sk. operatīvās statistikas un persondatu, apmaiņai un sistēmas lietotājiem sniedz dažādus EUROSUR sapludināšanas pakalpojumus. Ar JORA palīdzību ir savākti vairāk nekā pusmiljons ziņojumu, kas sniedz būtisku ieguldījumu Eiropas situācijas attēlā.

               5.   SPĒJU VEIDOŠANA UN MĀCĪBU KATALOGS

         5.1.   Spēju veidošana un mācības

         Efektīvas un rezultatīvas krasta apsardzes sadarbības priekšnoteikums ir kopīgas, standartizētas un salīdzināmas spēju veidošanas un mācību programmas. Lai sāktu risināt problēmas, kas saistītas ar izglītību un apmācību šajā jomā, Komisijas Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāts 2015.–2019. gadā finansēja krasta apsardzes akadēmiju projektu (14) (Eiropas Krasta apsardzes funkciju akadēmiju tīkla projekts ECGFA Net).
         Šā projekta galvenais mērķis bija uzlabot sadarbību izglītībā krasta apsardzes funkciju jomā, veicināt sadarbspēju un sadarbību starp dažādām struktūrām, kas veic šīs funkcijas, un uzlabot šo darbību saskaņotību un efektivitāti. Projekts aptvēra apmaiņas programmu (t. sk. darbinieku apmaiņas programmu un citām iestādēm paredzētu mācību kursu programmu), nozariskā kvalifikācijas satvara (SQF) izstrādi un īpaša portāla izveidi.

            SQF mērķis ir nodrošināt krasta apsardzes akadēmijām kvalifikāciju salīdzināšanas līdzekļus. Tā ir brīvprātīga sistēma, kura apraksta, kas dažādu kvalifikāciju turētājiem ir jāzina, jāsaprot un jāspēj veikt noteiktos līmeņos, lai izpildītu ar krasta apsardzes funkcijām saistītus uzdevumus (15). Tādējādi SQF var kalpot par pamatu krasta apsardzes akadēmijām izglītības un spēju veidošanas programmu izstrādei krasta apsardzes sadarbības un kopīgo operāciju jomā. SQF ir pieejama Eiropas Krasta apsardzes funkcijām veltīto mācību portālā (16).
         Tā kā spēju veidošana un mācības ir viena no piecām krasta apsardzes sadarbības jomām, visas trīs aģentūras savā pašreizējā sadarbības satvarā integrē relevantos projektu iznākumus un rezultātus.
         5.2.   Mācību katalogs

         Mācību kataloga galvenais mērķis ir sniegt sarakstu ar visiem mācību kursiem, ko patlaban piedāvā minētās trīs aģentūras. Pēc dalībvalstu lūguma katalogā ir uzskaitīti visi pieejamie kursi, nevis tikai tie, kuros iesaistītas divas vai vairākas aģentūras. Attiecīgā gadījumā sarakstos ir norādīta arī attiecīgā sadarbības joma, kam veltīts konkrētais mācību kurss.
         Īss pārskats palīdz lietotājiem noteikt, vai pieejamais kurss atbilst viņu vajadzībām. Šis pārskats var ietvert vienu vai vairākus šādus elementus:

                     —

                     kursa virsmērķis;

                     —

                     kursa apakšmērķi;

                     —

                     kursa mērķauditorija.

               Katalogs (pieejams specializētajā tiešsaistes platformā) ir sadalīts divās daļās: klātienē sniegtie mācību kursi un kursi, kuri ir pieejami kādas aģentūras e-mācību platformā (17). Katras kataloga iedaļas sākumā ir dotas saites uz tīmekļvietnēm, kurās lietotāji var iepazīties ar sīkāku informāciju par katru no uzskaitītajiem kursiem, tai skaitā informāciju par to, kā piekļūt šiem mācību kursiem / pieteikties uz tiem (18). Sīkāku informāciju var iegūt arī, sazinoties ar attiecīgo aģentūru, izmantojot norādīto e-pasta adresi.
         Divas vai pat visas trīs aģentūras ir izstrādājušas vairākus mācību kursus, un tie var ietvert pasniedzēju un/vai kursu sniegšanai nepieciešamā aprīkojuma nodrošinājumu no katras aģentūras. Paredzēts arī, ka laika gaitā tiks izstrādāti vēl citi kopīgi mācību kursi, kas papildinās jau piedāvātos mācību kursus.
         Kā minēts iepriekš, sīkāka informācija par visiem šiem kursiem ir sniegta mācību katalogā un būs pieejama tiešsaistes platformā.
         6.   PARAUGPRAKSES VADLĪNIJU UN ROKASGRĀMATU KATALOGS

         Paraugprakses vadlīniju un rokasgrāmatu kataloga mērķis ir izveidot visaptverošu sarakstu ar visiem šādiem dokumentiem, kas pieejami visās trīs aģentūrās, ne tikai tiem, kuros iesaistītas divas vai vairākas aģentūras, un visaptverošu to vadlīniju sarakstu, kas pieejamas no krasta apsardzes sadarbības forumiem. Katalogs sniedz rokasgrāmatas lietotājiem īsu pārskatu par katru dokumentu.
         Šajā sakarā ECGFF izstrādātais daudzfunkcionālu jūras operāciju (MMO) konceptuālais modelis varētu būt lietderīgs spēju kopīgošanai, daudzfunkcionālu operāciju plānošanai un īstenošanai, kā arī resursu un citu spēju kopīgošanai, ja attiecīgās aģentūras šīs darbības koordinē un attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes tām ir piekritušas.
         Katalogs, ko EFCA uztur ciešā sadarbībā ar abām pārējām aģentūrām un Komisiju, būs pieejams tiešsaistes platformā un ietver tīmekļa saiti, ar kuru var piekļūt sīkākai informācijai.
         7.   REĢIONĀLĀ/STARPTAUTISKĀ/DIVPUSĒJĀ/DAUDZPUSĒJĀ SADARBĪBA

         Visā Eiropā ir daudz ilglaicīgu reģionālu/starptautisku/divpusēju/daudzpusēju sadarbības nolīgumu un/vai mehānismu, kas aptver plašu ar jūrlietām saistītu jautājumu loku. Lielākā daļa šo nolīgumu attiecas uz dažiem krasta apsardzes funkciju aspektiem, un daudzi no tiem sniedzas pāri Eiropas robežām un var ietvert vairākas trešās valstis. Ir arī daudz dažādu vietēju divpusēju vai daudzpusēju nolīgumu un mehānismu starp kaimiņvalstīm.
         Ar visiem šiem mehānismiem saistītais juridiskais pamats, darbības joma, sarežģītība, pienākumi, sankcijas u. c. ievērojami atšķiras. Dažiem no tiem var būt stingrs juridiskais pamats ar skaidri definētiem pienākumiem un ierobežots līgumslēdzēju pušu skaits. Citi mehānismi var būt brīvprātīgi, nesaistoši un atvērti plašai ieinteresēto personu grupai. Rokasgrāmatas mērķis nav klasificēt mehānismus vai kvantificēt dalībnieku pienākumus, bet gan sniegt pārskatu, kurā uzskaitīti mehānismi, to vispārējā darbības joma un ieinteresētās personas.
         Lai varētu gūt priekšstatu par šādu mehānismu lielo daudzveidību, rokasgrāmatā un tai pievienotajos katalogos un faktu lapās kartēti un uzskaitīti daži galvenie nolīgumi un citas divpusējas un daudzpusējas vienošanās. Šajā sarakstā, kas tiks publicēts īpašā tiešsaistes platformā, ir iekļauts katra mehānisma īss augsta līmeņa apraksts un attiecīgā gadījumā – hipersaite uz attiecīgo tīmekļvietni. Turklāt tajā ir uzskaitītas arī katra nolīguma dalībvalstis vai asociētās valstis.
         Lai gan šā saraksta mērķis nav sniegt pilnīgu priekšstatu par katru noslēgto nolīgumu, tas piedāvā plašu reprezentatīvu to nolīgumu izlasi, kuri jau ir izstrādāti un tiek īstenoti. Tas sniedz rokasgrāmatas lietotājiem elementus, kas var būt pamats viņu pašu mehānismu izstrādei; tas ir pamatprincips un viens no rokasgrāmatas mērķiem.
         Vērā ņemama ir arī Eiropas Savienības Jūras drošības stratēģija, kas ir viens no ES jūrlietu multilaterālisma pamatinstrumentiem. Tā veicina visaptverošu, saskaņotu un izmaksu ziņā lietderīgu starpnozaru un pārrobežu pieeju Eiropas, reģionālā un valstu līmenī.
         Kopš to izveides regulu grozīšanas visas trīs aģentūras ir atbalstījušas iniciatīvas par krasta apsardzes sadarbību reģionālā līmenī, piemēram, ECGFF un Vidusjūras valstu krasta apsardzes funkciju veicēju forumā (MCGFF).

            Eiropas Krasta apsardzes funkciju veicēju forums

         Eiropas Krasta apsardzes funkciju veicēju forums (19) ir nesaistošs, brīvprātīgs, neatkarīgs un nepolitisks pašpārvaldes forums ar pieredzi robežkontroles jomā. Tajā piedalās 22 ES dalībvalstu un divu Šengenas asociēto valstu krasta apsardzes iestādes, kā arī pārstāvji no ES iestādēm un struktūrām, kuru kompetence ir saistīta ar ES krasta apsardzes funkcijām.
         Komisija un aģentūras ir atbalstījušas ECGFF kopš tā izveides 2009. gadā. Foruma vadība mainās rotācijas kārtībā, un tā atbild par vadības pienākumu pildīšanas sākumā noteiktās gada programmas īstenošanu. Aģentūras atbalsta minētās darba programmas īstenošanu, kopīgi vadot tematiskus darbseminārus.
         Aģentūras piedalās arī dažādos īpašos ECGFF īstenotos projektos, lai nodrošinātu nepārtrauktību un saderību ar to darbu.
         8.   VALSTU FAKTU LAPAS

         8.1.   Mērķis

         Valstu faktu lapu galvenais mērķis ir sniegt vienkāršu atsauces dokumentu, kurā izklāstīta šāda informācija:

                     a)

                     valstu kontaktpunkti ministrijās un stratēģiskā līmenī, un to attiecīgā kontaktinformācija, t. i., e-pasts un tālruņa numurs;

                     b)

                     ministrijas/departaments/aģentūras/organizācijas, kas iesaistītas dažādās krasta apsardzes funkcijās, kā arī to adrese, kontaktinformācija saziņai jebkurā laikā (tālrunis un e-pasts) un attiecīgā tīmekļvietne, ja tāda ir;

                     c)

                     faktu lapā ir norādīta arī “vadošā” organizācija, kas atbild par katru krasta apsardzes funkciju, kā arī jebkura cita organizācija, kurai ir ar šīm funkcijām saistīta loma vai atbildība. Tajā būs arī noteikts, vai un kad šī “vadošā” loma mainīsies atkarībā no jūras apgabala/jurisdikcijas (t. i., teritoriālā jūra, piegulošā zona, ekskluzīvā ekonomikas zona un atklātā jūra);

                     d)

                     to dažādo reģionālo/starptautisko organizāciju saraksts, kurās valsts piedalās vai ir iesaistīta.

               Valstu faktu lapas būs pieejamas īpašā tiešsaistes platformā.
         8.2.   Atjaunināts saturs

         Valstu faktu lapas būs regulāri jāatjaunina, jo īpaši, ja dalībvalstis iesniegs jaunu vai grozītu kontaktinformāciju. Šādi grozījumi tiks publiskoti tiešsaistes platformā, ko EFCA uztur ciešā sadarbībā ar abām pārējām aģentūrām un Komisiju.

            (1)  “Starpnozaru” nozīmē, ka krasta apsardzes funkcijas ir vismaz divu Eiropas Savienības aģentūru (piemēram, zivsaimniecības un robežkontroles) pārziņā.

            (2)  Regulas (ES) 2019/473 8. panta 3. punkts, Regulas (ES) 2019/1896 69. panta 3. punkts, Regulas (EK) Nr. 1406/2002 2.b panta 3. punkts (2016. gada 6. oktobra konsolidētā versija).

            (3)  “Incidenta ierosināts” nozīmē, ka iestādes dežurē, lai vajadzības gadījumā reaģētu ad hoc situācijās, piemēram, meklēšanas un glābšanas gadījumos.

            (4)  “Uzraudzībā balstīts” nozīmē, ka iestādes pastāvīgi patrulē un apseko jūras baseinus, lai atklātu iespējamas nelikumīgas situācijas, piemēram, nelegālas zvejas darbības vai kuģus, kas iesaistīti kontrabandā vai nelikumīgā naftas nopludināšanā.

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/59/EK (2002. gada 27. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēma un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEC (OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.) (vēlāk grozīta), “lai palielinātu jūras satiksmes drošību un efektivitāti, uzlabojot iestāžu gatavību reaģēt uz starpgadījumiem jūrā, jūras negadījumiem vai iespējamām bīstamām situācijām jūrā, ieskaitot meklēšanas un glābšanas operācijas, un veicinātu kuģu izraisītā piesārņojuma labāku novēršanu un noteikšanu”.

            (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/59/EK

            (7)  Piemēro atbrīvojumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1224/2009 (2009. gada 20. novembris), ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006, 9. panta 5. punktu (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.).

            (8)  http://marine.copernicus.eu/about-us/about-your-copernicus-marine-service/

            (9)  www.emodnet.eu/what-emodnet.

            (10)  www.eumetsat.int/website/home/AboutUs/WhoWeAre/index.html.

            (11)  https://www.ecmwf.int/en/about/what-we-do/environmental-services/copernicus-atmosphere-monitoring-service.

            (12)  https://marine.copernicus.eu/access-data/myocean-viewer.

            (13)  Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008 (2008. gada 29. septembris), ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.).

            (14)  Projektu finansēja trīs posmos: EASME/EMFF/2014/1.2.1.1, EASME/EMFF/2016/1.2.1.11 un EASME/EMFF/2018/1.2.1.3.

            (15)  https://ecgff-trainingportal.efca.europa.eu/pages/100-what-is-sqfcgf-and-its-purpose.

            (16)  https://ecgff-trainingportal.efca.europa.eu/pages/99-visual-tool-of-the-sqfcgf.

            (17)  Pandēmijas dēļ 2020. gadā dažu kursu formāts tika mainīts uz tīmekļsemināriem.

            (18)  Frontex mācību kursi tiek organizēti galvenokārt, lai sagatavotu Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienību dalībnieku izvietošanu. Tāpēc no dalībvalstīm tiek sagaidīts, ka tās atbildēs uz aicinājumu izraudzīties dalībniekus un uz saņemtajiem uzaicinājumiem, nevis iepriekš norādīs dažādus mācību kursus, kuriem tās dod priekšroku.

            (19)  https://ecgff.emsa.europa.eu/.


title: Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2021. gada stabilitātes programmu

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/38

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 18. jūnijs)
      ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2021. gada stabilitātes programmu
      (2021/C 304/09)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
      tā kā:

                  (1)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (2) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Minētajā paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā paziņojumā par 2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.

                  (2)

                  2020. gada 20. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu (3) (“Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums”). Tā ieteica Spānijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Spānijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

                  (3)

                  Padomes 2021. gada ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku norādīts, ka visās eurozonas dalībvalstīs 2021. gadā būtu jāturpina stimulējoša fiskālā politika un ka politikas pasākumi būtu jāpielāgo katras valsts konkrētajiem apstākļiem, un tiem vajadzētu būt savlaicīgiem, pagaidu un mērķtiecīgiem. Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Dalībvalstīm būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

                  (4)

                  2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Spānijas budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumā izklāstītajiem ieteikumiem par fiskālo politiku un ka budžeta plāna projektā ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos.

                  (5)

                     Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (4), ar ko izveidoja Atveseļošanas un noturības mehānismu, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Tas arī palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu un izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

                  (6)

                  2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu. Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozi, ka ekonomiskā aktivitāte pakāpeniski normalizēsies 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos Savienībā, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

                  (7)

                  Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis Savienībā vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2021. gada 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija.

                  (8)

                  Spānija 2021. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

                  (9)

                  Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Spānijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 11,0 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 120,0 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija 8,1 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 4,0 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Spānija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija 15 % no IKP; Komisija lēš, ka publisko garantiju faktiskā izmantošana 2020. gadā bija aptuveni līdzvērtīga 8 % no IKP.

                  (10)

                  2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu. Minētajā ziņojumā ir aplūkots Spānijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un nebija sarucis pietiekami strauji. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts un parāda kritērijs nav ievērots.

                  (11)

                  Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir reālistisks. Novirze 0,6 procentpunktu apmērā no IKP starp Komisijas aplēsēm (5,9 %) un 2021. gada stabilitātes programmas (6,5 %) aplēsēm par IKP pieaugumu 2021. gadā ir skaidrojama ar nedaudz atšķirīgiem izdevumu profiliem saistībā ar Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām. Komisija paredz Atveseļošanas un noturības mehānisma dotāciju pakāpeniskāku apgūšanu, turpretim 2021. gada stabilitātes programmas makroekonomikas scenārija pamatā ir fondu intensīvāka īstenošana sākumposmā, kas noved pie lielākas ekonomikas izaugsmes. 2022. gadā prognozes kopumā ir tādas pašas ar pavisam nelielu neatbilstību.

                  (12)

                  Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 11,0 % no IKP 2020. gadā līdz 8,4 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, samazināsies līdz 119,5 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē 2021. gadā, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), tiek paredzētas 5,8 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji ir augstāki par Komisijas 2021. gada pavasara prognozi, kurā prognozēts deficīts 7,6 % apmērā no IKP. Atšķirība ir skaidrojama ar atšķirību prognozēs par valdības izdevumiem. Konkrēti Komisija paredz, ka valdības izdevumi par sociālajiem pārvedumiem un citi izdevumi būs mazāki par 2021. gada stabilitātes programmā prognozētajiem.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Spānija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu Covid-19 pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Spānijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie pasākumi ir pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

                  (14)

                  2021. gada stabilitātes programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,04 % no IKP 2020. gadā, 1,8 % – 2021. gadā, 1,9 % – 2022. gadā, 1,4 % – 2023. gadā un 0,1 % – 2024. gadā. Finansējumu no Atveseļošanas un noturības mehānisma plānots izmantot gandrīz pilnībā 2021. gada stabilitātes programmas darbības laikā, jo aptuveni 95 % no Spānijai piešķirtajām Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām tiks izmantotas 2021.–2023. gadā. 2021. gada stabilitātes programmā arī norādīta iespēja vēlāk pieprasīt aizdevumus Atveseļošanas un noturības mehānisma ietvaros 6,3 % apmērā no IKP. Tas varētu divkāršot Spānijas atveseļošanas un noturības plāna apmēru. Tomēr 2021. gada stabilitātes programmas fiskālās prognozes neietver Atveseļošanas un noturības mehānisma dotāciju tiešo ietekmi uz izdevumu un ieņēmumu plāniem, bet tikai netiešu ietekmi saistībā ar lielāku IKP pieaugumu. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē nav pilnībā ietvertas Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, kuras Spānija plānojusi budžeta prognozēs līdz 2022. gadam, sakarā ar dažādiem pieņēmumiem par to, kad projekti saskaņā ar Spānijas atveseļošanas un noturības plānu sasniedz posmu, kad izdevumi faktiski rodas, lai tie sāktu arī ietekmēt IKP pieaugumu.

                  (15)

                  Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties Covid-19 pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Ir arī jāpielāgo izdevumu kritērijs (5), un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

                  (16)

                  Kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanas pieejā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs. Lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma). Tādēļ vispārējā fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu Savienības fondu dotācijām finansētos izdevumus. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

                  (17)

                  Spānija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 5,0 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 115,1 % no IKP. Šie prognozētie rādītāji kopumā atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -0,5 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,6 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP.

                  (18)

                  Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp, ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas tādā veidā, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Valstu atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

                  (19)

                  Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 4,0 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 3,2 % no IKP 2024. gadā. Netiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gada stabilitātes programmas darbības laikā atgriezīsies līmenī zem 3 % no IKP. Balstoties uz 2021. gada stabilitātes programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji +0,9 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme samazināsies par 0,9 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs neitrāla ietekme (8). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 2,5 %. Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Spānijas potenciālo izaugsmi.

                  (20)

                  Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 113,3 % no IKP 2023. gadā līdz 112,1 % no IKP 2024. gadā. Ņemot vērā augsto valsts parāda attiecību pret IKP, kurai laika gaitā prognozējama tikai pakāpeniska samazināšanās, tiek uzskatīts, ka Spānija saskaras ar augstiem fiskālās ilgtspējas riskiem, kā liecina jaunākā parāda atmaksājamības analīze.

                  (21)

                  Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm vajadzētu būt galvenokārt kvalitatīvam raksturam, un tās ietver dažus diferencētus kvantitatīvos elementus, kas ietilpst vidēja termiņa norādēs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, būtu jāsniedz precīzākas kvantitatīvās norādes.

                  (22)

                  Padome ir novērtējusi Spānijas 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

            AR ŠO IESAKA SPĀNIJAI:

         1.

            2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, vienlaikus īstenojot piesardzīgu fiskālo politiku. Saglabāt valsts finansētās investīcijas.

         2.

            Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

         3.

            Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši investīcijas, ar ko atbalsta zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp attiecīgā gadījumā stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

         Luksemburgā, 2021. gada 18. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J. LEÃO

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (3)  Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par 2020. gada Spānijas valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 54. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (5)  Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu periodā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina ekonomikas atveseļošanai.

         (6)  Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

         (7)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,5 procentpunktam no IKP.

         (8)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.