               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2021
            COM(2021) 507 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS,
            ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2021. gada stabilitātes programmu
            {SWD(2021) 501 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS,

               ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2021. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

               tā kā:

               (1)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta
                  2
                vispārējās izņēmuma klauzulas
                  3
                iedarbināšanu. Paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā
                  4
               .

               (2)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Īrijai
                  5
               , ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Īrijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

               (3)Padome ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku rosināja visām eurozonas dalībvalstīm 2021. gadā turpināt stimulējošu fiskālo politiku un pielāgot politikas pasākumus katras valsts konkrētajiem apstākļiem, gādājot, lai pasākumi ir savlaicīgi, pagaidu un mērķtiecīgi
                  6
               . Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

               (4)2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Īrijas budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumiem par fiskālo politiku un ka plānā ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos.

               (5)Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. 2021. gada 19. februārī stājās spēkā Regula (ES) 2021/241, ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu
                  7
               . Mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot ES finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu, ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, it īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Savukārt tas palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu, izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

               (6)2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu
                  8
               . Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozējamo pakāpenisko ekonomiskās aktivitātes normalizēšanos 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos ES, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

               (7)Komisija 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija
                  9
               .

               (8)Īrija 2021. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

               (9)Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Īrijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 5,0 % no IKP un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 59,5 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija –5,7 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 3,9 % apmērā un automātisko stabilizatoru iedarbību. Īrija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantijas un nodokļu atlikšanu, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija 1,2 % no IKP.

               2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā ir aplūkots Īrijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (10)Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir reālistisks. Pēc reālā IKP pieauguma 2020. gadā 3,4 % apmērā stabilitātes programmā 2021. gadā paredzēts pieaugums 4,5 % apmērā, kas atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Gan programmā, gan Komisija prognozē 2022. gadā ir paredzēts reālā IKP gada pieaugums 5,0 % apmērā.

               (11)Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 5,0 % no IKP 2020. gadā līdz 4,7 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība, paredzams, palielināsies līdz 62,2 % no IKP. Saskaņā ar minēto programmu budžeta primārās bilances pasliktināšanās, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzēta 5,4 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 3,5 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

               (12)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Īrija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Īrijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

               (13)2021. gada stabilitātes programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,02 % no IKP 2022. gadā, 0,07 % – 2023. gadā, 0,06 % – 2024. gadā un 0,04 % – 2025. gadā. Komisijas pavasara prognozē ir pieņemts, ka tiks veikta no Atveseļošanas un noturības mehānisma finansēto izdevumu vienkāršota un lineāra integrācija 0,06 % apmērā 2021. gadā un 0,04 % apmērā 2022. gadā.

               (14)Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no ES budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Izdevumu kritērijs savukārt ir jāpielāgo
                  10
               , un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

               Pirmkārt, ievērojot līdzīgu pieeju kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs.

               Otrkārt, lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no ES budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma). Tāpēc fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu dotācijām finansētos izdevumus.

               Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

               (15)Īrija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 2,8 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 60,2 % no IKP. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

               Balstoties uz Komisijas prognozi, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, kāda tā definēta iepriekš – ietverot arī no valsts un ES budžeta, it īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs –0,4 % no IKP
                  11
               . Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,2 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.
                  12
                Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.

               (16)Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

               (17)Saskaņā ar programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 1,2 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 0,7 % no IKP 2024. gadā un 0,2 % 2025. gadā.

               Balstoties uz programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot arī no valsts un ES budžeta, it īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji 1,6 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme saglabāsies nemainīga. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP.
                  13
                Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 1,4 procentpunktiem no IKP.

               Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 6,5 %
                  14
               . Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas Atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt Īrijas potenciālo izaugsmi.

               (18)Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 59,0 % no IKP 2023. gadā līdz 57,7 % no IKP 2024. gadā. Tiek uzskatīts, ka Īrija vidējā termiņā saskaras ar zemiem fiskālās ilgtnespējas riskiem, kā liecina pēdējā parāda atmaksājamības analīze
                  15
               .

               (19)Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm ir galvenokārt kvalitatīvs raksturs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, tiks sniegtas precīzākas kvantitatīvās norādes.

               Padome ir novērtējusi Īrijas 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

               AR ŠO IESAKA ĪRIJAI:

               1.2022. gadā īstenot atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas.

               2.Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

               3.Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši atbalstot zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (Briselē, 20.3.2020., COM(2020) 123 final).

                     (3)

                        Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā.

                     (4)

                        Komisijas paziņojums “2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija” (Briselē, 17.9.2020., COM(2020) 575 final).

                     (5)

                        Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Īrijas valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 39. lpp.).

                     (6)

                        Pēc apstiprināšanas Eiropadomē tas vēl galīgi jāpieņem Padomē. Eurogrupā 2020. gada 16. decembrī saskaņotais teksts ir pieejams šeit:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/lv/pdf

                     (7)

                     OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.

                     (8)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi” (Briselē, 3.3.2021., COM(2021) 105 final).

                     (9)

                        Komisijas paziņojums "Ekonomikas politikas koordinēšana 2021. gadā: pārvarēt Covid-19 krīzi, atbalstīt atveseļošanu un modernizēt mūsu ekonomiku” (Briselē, 2.6.2021, COM(2021) 500 final).

                     (10)

                        Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu laikā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina atveseļošanai.

                     (11)

                        Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

                     (12)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP.

                     (13)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP.

                     (14)

                        Komisijas aplēse pēc vispārpieņemtās metodikas.

                     (15)

                        Sk. Komisijas dienestu darba dokumentu Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2021
            COM(2021) 508 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS,
            ar ko sniedz Padomes atzinumu par Grieķijas 2021. gada stabilitātes programmu
            {SWD(2021) 501 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS,

               ar ko sniedz Padomes atzinumu par Grieķijas 2021. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

               tā kā:

               (1)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas
                  2
                iedarbināšanu
                  3
               . Paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.
                  4

               (2)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Grieķijai
                  5
               , ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Grieķijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

               (3)Padome ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku aicināja visas eurozonas dalībvalstis 2021. gadā turpināt stimulējošu fiskālo politiku un pielāgot politikas pasākumus katras valsts konkrētajiem apstākļiem, gādājot, lai pasākumi ir savlaicīgi, pagaidu un mērķtiecīgi
                  6
               . Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

               (4)2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Grieķijas budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumiem par fiskālo politiku un ka plānā ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos.

               (5)Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. 2021. gada 19. februārī stājās spēkā Regula (ES) 2021/241, ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu
                  7
               . Mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot ES finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu, ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, it īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Savukārt tas palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu, izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

               (6)2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu
                  8
               . Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozējamo pakāpenisko ekonomiskās aktivitātes normalizēšanos 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos ES, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

               (7)Komisija 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija
                  9
               .

               (8)Pēc tam, kad Grieķija 2018. gadā sekmīgi pabeidza Eiropas Stabilitātes mehānisma finansiālās palīdzības programmu, valstij piemēro pastiprinātu uzraudzību saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 472/2013. Pieņemot lēmumu par pastiprinātas uzraudzības aktivizēšanu attiecībā uz Grieķiju
                  10
               , atzīts, ka vidējā termiņā Grieķijai arī turpmāk būs jāpieņem pasākumi, lai novērstu makroekonomikas nelīdzsvarotības varbūtējos cēloņus, vienlaikus īstenojot strukturālas reformas, kas atbalstītu stabilu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Grieķija 2018. gada 22. jūnija Eurogrupas sanāksmē apņēmās turpināt visas galvenās reformas, kas pieņemtas saskaņā ar minēto programmu, līdz tās tiek pilnībā pabeigtas. Grieķija ir arī apņēmusies īstenot konkrētus pasākumus saistībā ar fiskālo un fiskāli strukturālo politiku, sociālo labklājību, finanšu stabilitāti, darba un produktu tirgiem, privatizāciju, tieslietu sistēmas darbību, valsts pārvaldi un korupcijas apkarošanu. Šīs strukturālās reformas Grieķijai ir vēl svarīgākas, ņemot vērā ekonomikas atveseļošanas centienus. Ja reformas tiks veiksmīgi īstenotas un pabeigtas, tas ievērojami atbalstītu Grieķijas izaugsmi vidējā termiņā un ilgtermiņā. Par Grieķiju reizi ceturksnī tiek sagatavots ziņojums, kā tai veicies ar saistību izpildi pastiprinātas uzraudzības režīmā. Uz labvēlīga ziņojuma pamata valstij var reizi pusgadā piemērot parāda atvieglošanas pasākumus, kuru vērtība ir 0,7 % no IKP gadā. Eurogrupa 2019. gada aprīlī, 2019. gada decembrī, 2020. gada jūnijā un 2020. gada novembrī vienojās izmaksāt pirmos četrus maksājumus no politikas atkarīgu parāda pasākumu ietvaros kopā 3,252 miljonu EUR apmērā. Desmitais pastiprinātas uzraudzības ziņojums, kurā novērtēts Grieķijas progress attiecībā uz saistību izpildi, tika publicēts 2021. gada 2. jūnijā.

               (9)Grieķija 2021. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

               (10)Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Grieķijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 9,7 % no IKP un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 205,6 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija 11,3 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 5,9 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Grieķija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu, ja vien un kamēr garantijas netiek pieprasītas), kas atbilstoši aplēsēm bija 2,2 % no IKP.

               2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā ir aplūkots Grieķijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un nebija sarucis pietiekami strauji. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts un parāda kritērijs nav ievērots.

               (11)Stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. gadu ir piesardzīgs un paredz par aptuveni 0,5 procentpunktiem mazāku reālā IKP pieaugumu nekā Komisijas 2021. gada pavasara prognoze. Šī atšķirība radusies atšķirīgu pieņēmumu dēļ par to, kā attīstīsies pandēmija, kā tiks apgūti Atveseļošanas un noturības mehānisma līdzekļi un cik ātri atveseļosies tūrisma nozare. Makroekonomikas prognozes saskaņā ar 2022. gada stabilitātes programmu ir rūpīgi saskaņotas ar Komisijas 2021. gada pavasara prognozi.

               (12)Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts palielināsies no 9,7 % no IKP 2020. gadā līdz 9,9 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, samazināsies līdz 204,8 % no IKP. Saskaņā ar minēto programmu budžeta primārās bilances samazinājums, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzēts 11,7 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 6,4 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Vispārējās valdības budžeta deficīta prognozes atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Stabilitātes programmā ietvertās prognozes paredz mazāku parāda attiecību nekā Komisijas 2021. gada pavasara prognoze, saskaņā ar kuru parāda attiecība sasniegs 208,8 % no IKP. Šī atšķirība atspoguļo atšķirīgus pieņēmumus par privatizācijas ieņēmumiem, neto finanšu aktīvu uzkrāšanu un naudas uzkrājumu korekcijām.

               (13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Grieķija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Grieķijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie un 2022. gadam pieteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

               (14)2021. gada stabilitātes programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,9 % no IKP 2021. gadā, 1,7 % no IKP 2022. gadā, 1,6 % no IKP 2023. gadā, 1,6 % no IKP 2024. gadā, 1,5 % no IKP 2025. gadā un 1,5 % no IKP 2026. gadā. Programmā arī pieņemts, ka aizdevumi no Atveseļošanas un noturības mehānisma 2021. gadā būs 1,4 % apmērā no IKP, 2022. gadā būs 1,4 % apmērā no IKP, 2024. gadā būs 1,1 % apmērā no IKP, 2025. gadā būs 1,1 % apmērā no IKP un 0,5 % – 2026. gadā. Komisijas pavasara prognozē šīs dotācijas ir iekļautas budžeta prognozēs, taču par aizdevumiem tiek pieņemts, ka 2022. gadā summa būs mazāka saistībā ar vienotu ikgadēju izmaksu pēc 2021. gada.

               (15)Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no ES budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Izdevumu kritērijs savukārt ir jāpielāgo
                  11
               , un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

               Pirmkārt, ievērojot līdzīgu pieeju kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs.

               Otrkārt, lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no ES budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma).

               Tāpēc fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu dotācijām finansētos izdevumus.

               Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

               (16)Grieķija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 2,9 % no IKP, galvenokārt saistībā ar gaidāmo ekonomikas atveseļošanos un tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 189,5 % no IKP. Vispārējās valdības budžeta deficīta prognozes atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Stabilitātes programmā ietvertās prognozes paredz mazāku parāda attiecību nekā Komisijas 2021. gada pavasara prognoze. Atšķirība skaidrojama ar atšķirīgiem pieņēmumiem par naudas atlikumu, privatizācijas ieņēmumiem un neto finanšu aktīvu uzkrāšanu.

               Balstoties uz Komisijas prognozi, tiek prognozēts, ka vispārējā fiskālā nostāja, kāda tā definēta iepriekš – ietverot arī no valsts un ES budžeta, it īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs –2,4 % no IKP
                  12
               . Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme nodrošinās palielinājumu par 0,3 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,9 procentpunktiem no IKP.
                  13
                Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP.

               (17)Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

               (18)Saskaņā ar programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2023. gadā sasniegs 0,4 % no IKP un 2024. gadā izveidosies pārpalikums 0,6 % apmērā no IKP.

               Balstoties uz programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot arī no valsts un ES budžeta, it īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji 0,6 % no IKP
                  14
               . Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme samazināsies par 0,1 procentpunktu no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs neitrāla ietekme.
                  15
                Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,6 procentpunktiem no IKP.

               Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 1,25 %
                  16
               . Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt Grieķijas potenciālo izaugsmi.

               (19)Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 176,7 % no IKP 2023. gadā līdz 166,1 % no IKP 2024. gadā. Ņemot vērā augsto Grieķijas parāda attiecību pret IKP, kurai laika gaitā prognozējama tikai pakāpeniska samazināšanās, tiek uzskatīts, ka Grieķija vidējā termiņā saskaras ar augstiem fiskālās ilgtspējas riskiem, kā liecina jaunākā parāda atmaksājamības analīze
                  17
               . Desmitais pastiprinātas uzraudzības ziņojums norāda uz citiem faktoriem, kas ir būtiski parāda atmaksājamības vispārējam novērtējumam, proti, ka vispārējās valdības parāda struktūra un atmaksas termiņu profils mazina neaizsargātību parāda dēļ, savukārt iespējamās saistības ir papildu risks.

               (20)Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm ir galvenokārt kvalitatīvs raksturs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, tiks sniegtas precīzākas kvantitatīvās norādes.

               Padome ir novērtējusi Grieķijas 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

               AR ŠO IESAKA GRIEĶIJAI:

               1.2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, vienlaikus īstenojot piesardzīgu fiskālo politiku. Saglabāt valsts finansētās investīcijas.

               2.Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

               3.Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši atbalstot zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā.

                     (3)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (Briselē, 20.3.2020., COM(2020) 123 final).

                     (4)

                        Komisijas paziņojums “2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija” (Briselē, 17.9.2020., COM(2020) 575 final).

                     (5)

                        Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Grieķijas valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Grieķijas 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 46. lpp.).

                     (6)

                        Pēc Eiropadomes apstiprinājuma Padomei tas vēl jāpieņem galīgajā lasījumā. Teksts, par kuru Eurogrupa vienojās 2020. gada 16. decembrī, ir pieejams šeit: https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/lv/pdf.

                     (7)

                     OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.

                     (8)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi” (Briselē, 3.3.2021., COM(2021) 105 final).

                     (9)

                        Komisijas paziņojums “Ekonomikas politikas koordinēšana 2021. gadā: pārvarēt Covid-19 krīzi, atbalstīt atveseļošanu un modernizēt mūsu ekonomiku” (Briselē, 2.6.2021., COM(2021) 500 final).

                     (10)

                        Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2018/1192 (2018. gada 11. jūlijs) par pastiprinātas uzraudzības aktivizēšanu attiecībā uz Grieķiju (OV L 211, 22.8.2018., 1. lpp.) un Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2021/271 (2021. gada 17. februāris) par pastiprinātas uzraudzības pagarināšanu attiecībā uz Grieķiju (OV L 61, 22.2.2021.).

                     (11)

                        Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu periodā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina ekonomikas atveseļošanai.

                     (12)

                        Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

                     (13)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,9 procentpunktiem no IKP.

                     (14)

                        Tiek lēsts, ka šis rādītājs būs 0,6 % no IKP.

                     (15)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP.

                     (16)

                        Komisijas aplēse pēc vispārpieņemtās metodikas.

                     (17)

                        Sk. Komisijas dienestu darba dokumentu Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2021
            COM(2021) 501 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS,
            ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu
            {SWD(2021) 501 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS,

               ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

               tā kā:

               (1)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta
                  2
                vispārējās izņēmuma klauzulas
                  3
                iedarbināšanu. Paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.
                  4

               (2)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Beļģijai
                  5
               , ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Beļģijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

               (3)Padome ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku aicināja visas eurozonas dalībvalstis 2021. gadā turpināt stimulējošu fiskālo politiku un pielāgot politikas pasākumus katras valsts konkrētajiem apstākļiem, gādājot, lai pasākumi ir savlaicīgi, pagaidu un mērķtiecīgi
                  6
               . Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

               (4)2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Beļģijas budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumiem par fiskālo politiku un ka plānos ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos. Taču daži pasākumi, šķiet, nebija ne pagaidu, ne atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

               (5)Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. 2021. gada 19. februārī stājās spēkā Regula (ES) 2021/241, ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu
                  7
               . Mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot ES finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu, ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, it īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Savukārt tas palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu, izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

               (6)2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu
                  8
               . Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozējamo pakāpenisko ekonomiskās aktivitātes normalizēšanos 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos ES, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

               (7)Komisija 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija.
                  9
               .

               (8)Beļģija 2021. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

               (9)Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Beļģijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 9,4 % no IKP un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 114,1 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija –7,5 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 4,5 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Beļģija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija 11,8 % no IKP.

               2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā ir aplūkots Beļģijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un nebija sarucis pietiekami strauji. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts un parāda kritērijs nav ievērots.

               (10)Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir reālistisks. Stabilitātes programmā prognozēts, ka reālais IKP 2021. un 2022. gadā pieaugs attiecīgi par 4,1 % un 3,5 %. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts, ka 2021. un 2022. gadā reālā izaugsme būs nedaudz lielāka – attiecīgi 4,5 % un 3,7 %, ko veicinās lielākas investīcijas.

               (11)Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 9,4 % no IKP 2020. gadā līdz 7,7 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība, paredzams, no 114,1 % 2020. gadā palielināsies līdz 116,4 % no IKP 2021. gadā. Saskaņā ar minēto programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas –6,1 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 2,7 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

               (12)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Beļģija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Beļģijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir galvenokārt pagaidu rakstura vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

               (13)2021. gada stabilitātes programmā vēl nav iekļauti ieņēmumi no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām. Savukārt Komisijas prognozē ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,2 % no IKP 2021. gadā un 0,3 % no IKP 2022. gadā saskaņā ar to pašu hipotēzi, ko Beļģijas Federālais plānošanas birojs izmantoja savā Atveseļošanas un noturības mehānisma makroekonomiskajā novērtējumā.

               (14)Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no ES budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Izdevumu kritērijs savukārt ir jāpielāgo
                  10
               , un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

               Pirmkārt, un ievērojot līdzīgu pieeju kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs.

               Otrkārt, lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no ES budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma).

               Tāpēc fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu dotācijām finansētos izdevumus.

               Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

               (15)Beļģija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 4,5 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti vairums 2020. un 2021. gadā veikto pagaidu atbalsta pasākumu un makroekonomiskās situācijas uzlabošanās rezultātā pieaugs valsts ieņēmumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā stabilizēsies 116 % apmērā no IKP. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

               Balstoties uz Komisijas prognozi, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, kāda tā definēta iepriekš – ietverot arī no valsts un ES budžeta, it īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs –0,4 % no IKP
                  11
               . Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,1 procentpunktu no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP.
                  12
                Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP.

               (16)Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

               (17)Saskaņā ar programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 4 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 3,7 % no IKP 2024. gadā. Nav plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts atgriezīsies zem 3 % no IKP šīs programmas darbības laikā. Programmā nav iekļauta informācija, kas vajadzīga, lai aplēstu vispārējo fiskālo nostāju 2023. un 2024. gadā.

               Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 2,75 %
                  13
               . Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas Atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt Beļģijas potenciālo izaugsmi.

               (18)Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 116,7 % no IKP 2023. gadā līdz 117,4 % no IKP 2024. gadā, kas ir pilnībā saistīts ar atlikumu un plūsmu korekciju. Ņemot vērā augsto valsts parāda attiecību pret IKP, kurai laika gaitā prognozējama tikai pakāpeniska samazināšanās, tiek uzskatīts, ka Beļģija vidējā termiņā saskaras ar augstiem fiskālās ilgtnespējas riskiem, kā liecina pēdējā parāda atmaksājamības analīze
                  14
               .

               (19)Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm ir galvenokārt kvalitatīvs raksturs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, tiks sniegtas precīzākas kvantitatīvās norādes.

               Padome ir novērtējusi Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

               AR ŠO IESAKA BEĻĢIJAI:

               1.2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, vienlaikus īstenojot piesardzīgu fiskālo politiku. Saglabāt valsts finansētās investīcijas.

               2.Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

               3.Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši atbalstot zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (Briselē, 20.3.2020., COM(2020) 123 final).

                     (3)

                        Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā.

                     (4)

                        Komisijas paziņojums “2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija” (Briselē, 17.9.2020., COM(2020) 575 final).

                     (5)

                        Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Beļģijas valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 1. lpp.).

                     (6)

                        Pēc apstiprināšanas Eiropadomē tas vēl galīgi jāpieņem Padomē. Eurogrupā 2020. gada 16. decembrī saskaņotais teksts ir pieejams šeit: https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/lv/pdf

                     (7)

                     OV
                      L 57, 18.2.2021., 17. lpp.

                     (8)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi” (Briselē, 3.3.2021., COM(2021) 105 final).

                     (9)

                        Komisijas paziņojums “Ekonomikas politikas koordinēšana 2021. gadā: pārvarēt Covid-19 krīzi, atbalstīt atveseļošanu un modernizēt mūsu ekonomiku” (Briselē, 2.6.2021., COM(2021) 500 final).

                     (10)

                        Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu periodā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina ekonomikas atveseļošanai.

                     (11)

                        Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

                     (12)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

                     (13)

                        Komisijas aplēse pēc vispārpieņemtās metodikas.

                     (14)

                        Sk. Komisijas dienestu darba dokumentu Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.10.2019
            COM(2019) 491 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu starp Eiropas Savienību un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību
            {SWD(2019) 385 final} - {SWD(2019) 386 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.
                     IETEIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija ierosina sarunās vienoties par jaunu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (SFPA) ar Grenlandi un par jaunu attiecīgu protokolu, kas atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013
                  1
                par kopējo zivsaimniecības politiku (KZP) un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

                  Pašreizējais partnerattiecību nolīgums zivsaimniecības nozarē (FPA) starp ES un Grenlandi
                     2
                   tika parakstīts 2007. gada 28. jūnijā
                     3
                  . Ierosināts noslēgt jaunu SFPA, lai tajā iekļautu dažus Regulas (ES) Nr. 1380/2013
                     4
                   noteikumus, ko FPA neaptver.

                  Pašreizējo piecu gadu protokolu
                     5
                  , kas pievienots FPA, sāka piemērot 2016. gada 1. janvārī
                     6
                  , un tā termiņš beigsies 2020. gada 31. decembrī. Protokolā noteiktas Savienības flotes zvejas iespējas un atbilstošais finansiālais ieguldījums, ko maksā Savienība un ES kuģu īpašnieki.

               Pašreizējais protokols ļauj ES flotei Grenlandes ūdeņos zvejot mencu, pelaģiskos un demersālos sarkanasarus, Grenlandes paltusu, garneles, makrūrzivis un moivu, kuru indikatīvās ikgadējās zvejas iespējas ir 42 726 tonnas. Zvejniecībās ir iesaistīti kuģi no astoņām dalībvalstīm (Apvienotās Karalistes, Dānijas, Francijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas, Vācijas un Zviedrijas). Daļu no kvotas, par kuru panākta vienošanās, ES nodod arī Norvēģijai un Fēru Salām apmaiņā pret ES kuģu piekļuvi to ūdeņiem. Papildus maksām, ko Savienības flote maksā Grenlandei, ES maksā ikgadēju kompensāciju 13 168 978 EUR apmērā (aprēķināta, pamatojoties uz katras sugas atsauces cenām), t. sk. finanšu rezervi 1 700 000 EUR apmērā par iespējamiem papildu daudzumiem. ES budžetā ir paredzēta arī summa 2 931 999 EUR apmērā Grenlandes zvejniecības sektorpolitikas atbalstam.

                  Šis nolīgums attiecas uz jauktām sugām. Uz kvotu iedalīšanu dalībvalstīm attiecas kopējās pieļaujamās nozvejas un kvotu regulu noteikumi
                     7
                  . SFPA palīdz popularizēt KZP mērķus starptautiskā mērogā, nodrošinot to, ka Savienības zvejas darbības ārpus Savienības ūdeņiem ir balstītas uz tiem pašiem principiem un standartiem kā tie, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Turklāt, atbalstot nacionālo un ārvalstu flotu darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un nodrošinot finansējumu cīņai pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, SFPA veicina zinātnisko sadarbību starp ES un tās partnervalstīm, labākas zvejas resursu pārvaldības nolūkā sekmē pārredzamību un ilgtspējību un sekmē arī pašu pārvaldību. Tāpat SFPA veicina ilgtspējīgu vietējās zvejniecības attīstību un palīdz veicināt ar jūrniecību saistītu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību. SFPA stiprina Eiropas Savienības pozīciju starptautiskās un reģionālās zvejniecības organizācijās (konkrēti attiecībā uz Grenlandi – Starptautiskajā Jūras pētniecības padomē un Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācijā)
                     8
                  .

               •Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikas jomām

                  Sarunas par jaunu nolīgumu un protokolu ar Grenlandi ir saskaņā ar ES ārējo darbību attiecībā uz aizjūras zemēm un teritorijām (AZT) un jo īpaši ar tās mērķiem attiecībā uz demokrātijas principiem un cilvēktiesībām.

               2.
                     IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               •Juridiskais pamats

                  Juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. pants, kurā noteikta procedūra, kā sarunās tiek apspriesti un noslēgti starptautiski nolīgumi.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas, jautājums ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

                  Lēmums ir samērīgs ar mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Instruments ir paredzēts LESD 218. panta 3. un 4. punktā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  2019. gadā Komisija retrospektīvi (ex post) izvērtēja pašreizējo FPA ar Grenlandi un tā protokolu un provizoriski (ex ante) – iespējamu minētā nolīguma un protokola atjaunošanu. Izvērtējuma secinājumi ir izklāstīti atsevišķā Komisijas dienestu darba dokumentā.

                  Izvērtējumā secināts, ka ES zvejas sektorā ir nepārprotama interese par zvejošanu Grenlandes ūdeņos un ka nolīguma un protokola atjaunošana palīdzētu uzlabot reģiona zvejniecību pārvaldību.

                  No ES skatpunkta ir svarīgi saglabāt instrumentu, kurš ļauj subreģionālā līmenī īstenot padziļinātu nozarisku sadarbību ar nozīmīgu okeāna pārvaldības dalībnieku, kura jurisdikcijā atrodas plaši zvejas apgabali. Tas ļaus ES stiprināt savu lomu Ziemeļvalstu zvejniecībās, pateicoties arī kvotu apmaiņai ar Norvēģiju un Fēru Salām.

                  ES kuģiem tas nozīmē saglabāt piekļuvi svarīgam zvejas apgabalam, kurā izvērst ieguves stratēģijas saskaņā ar daudzgadu starptautisko tiesisko regulējumu.

                  Grenlandes iestāžu mērķis ir uzturēt attiecības ar ES, lai stiprinātu okeāna pārvaldību un izmantotu īpašu nozarisko atbalstu, kas nodrošina daudzgadu finansējumu zvejniecību pārvaldības atbalstam.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Izvērtēšanas procesā Komisija apspriedās ar dalībvalstīm, nozares pārstāvjiem, starptautiskām pilsoniskās sabiedrības organizācijām un Grenlandes zivsaimniecības pārvaldītājiem un pilsonisko sabiedrību.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Ierosinātajās sarunu norādēs (izklāstītas lēmuma pielikumā) Komisija aicināta risināt sarunas par to, lai jaunajā SFPA tiktu iekļauta klauzula par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām.

               4.
                     IETEKME UZ BUDŽETU

               Jaunais protokols paredz finansiāla ieguldījuma maksāšanu Grenlandei. Attiecīgie budžeta piešķīrumi saistību un maksājumu apropriāciju izteiksmē katru gadu tiks iekļauti ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem paredzētajā budžeta pozīcijā (11 03 01), un tiem jābūt saderīgiem ar attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) finansiālo plānojumu. Saistību un maksājumu summas, tai skaitā rezerves pozīcija attiecībā uz protokoliem, kuri gada sākumā vēl nav stājušies spēkā, tiek noteiktas ikgadējā budžeta procedūrā
                  9
               .

               5.
                     CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Sarunas plānots sākt 2019. gada ceturtajā ceturksnī.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Komisija iesaka:

                  Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas par jauna SFPA un protokola noslēgšanu ar Grenlandi;

                  sarunas risināt, apspriežoties ar īpašo komiteju saskaņā ar LESD;

                  Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu starp Eiropas Savienību un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               2007. gada 28. jūnijā tika parakstīts Partnerattiecību nolīgums zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību, no otras puses (FPA), un Protokols, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts FPA
                  10
               .  Pēc minētā protokola darbības termiņa beigām 2016. gada 1. janvārī tika parakstīts jauns protokols
                  11
               , kuru sāka piemērot tajā pašā dienā. Tā termiņš beigsies 2020. gada 31. decembrī.

               FPA neaptver dažus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013
                  12
                noteikumus.   Pēc pašreizējā protokola gaidāmajām termiņa beigām būtu jānosaka arī no 2021. gada 1. janvāra piemērojamās zvejas iespējas un finansiālais ieguldījums. Tāpēc Komisija ierosina sarunās vienoties par jaunu nolīgumu un protokolu, kas atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013.

               Tādēļ ir jāuzsāk sarunas, lai ar Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību noslēgtu jaunu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija ar šo tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas ar Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību par jaunu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu.

               2. pants

               Minētās sarunas risina, apspriežoties ar Padomes Ārējās zivsaimniecības politikas jautājumu darba grupu un pamatojoties uz sarunu norādēm, kas izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (2)

                        OV L 172, 30.6.2007.

                     (3)

                  https://www.consilium.europa.eu/lv/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2007046&DocLanguage=lv
                  .

                     (4)

                        Regulas (ES) Nr. 1380/2013 VI daļas II sadaļa.

                     (5)

                        OV L 305, 21.11.2015., 1. lpp.

                     (6)

                  https://www.consilium.europa.eu/lv/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015055&DocLanguage=lv
                  .

                     (7)

                        Padomes Regula (ES) 2019/124 (2019. gada 30. janvāris), ar ko 2019. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības zvejas kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi (OV L 29, 31.1.2019., 1. lpp.).

                     (8)

                  https://www.nafo.int/
                  .

                     (9)

                        40. nodaļa (rezerves pozīcija 40 02 41) saskaņā ar iestāžu nolīgumu par DFS (2013/C 373/01).

                     (10)

                        OV L 172, 30.6.2007.

                     (11)

                        https://www.consilium.europa.eu/lv/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015055&DocLanguage=lv.

                     (12)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.10.2019
            COM(2019) 491 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS, ar ko pilnvaro sākt sarunas par ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu starp Eiropas Savienību un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību
            {SWD(2019) 385 final} - {SWD(2019) 386 final}

               PIELIKUMS […]

               Norādes sarunām par ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu starp Eiropas Savienību un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību

               (1)Sarunu mērķis ir starp ES un Grenlandi noslēgt ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (SFPA) un protokolu, kas ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               (2)SFPA būtu jānosaka regulējums, vispārējie principi un mērķi, kas veidos pamatu jaunai partnerībai ar Grenlandi. Tāpēc tajā būtu jāiekļauj klauzula, ar ko atceļ pašreizējo starp pusēm noslēgto partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē.

               (3)Jaunajai partnerībai būtu jāveicina ilgtspējīga un atbildīga zveja, vienlaikus nodrošinot ES un Grenlandei savstarpējus ieguvumus.  Konkrēti, sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus:

               ·nodrošināt piekļuvi Grenlandes zvejas zonai un atļaujas, kas vajadzīgas, lai ES zvejas flote varētu zvejot šajā zonā;

               ·nodrošināt zvejas darbību vidisko ilgtspēju un starptautiskā līmenī veicināt okeānu pārvaldību, vienlaikus ņemot vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus un attiecīgos pārvaldības plānus, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO). Zvejas darbībām vajadzētu būt vērstām tikai uz pieejamiem resursiem, ņemot vērā vietējās flotes zvejas kapacitāti un īpašu uzmanību pievēršot tam, ka attiecīgie krājumi ir tālu migrējoši krājumi;

               ·censties iegūt pienācīgu, pilnībā ES flotu interesēm atbilstošu daļu no zvejas resursu pārpalikuma, par kuru interesējas arī trešo valstu flotes;

               ·visām trešo valstu flotēm piemērot vienādus tehniskos nosacījumus, ņemot vērā iespēju daļu no ES kvotām, par ko panākta vienošanās, nodot citām Ziemeļvalstīm;

               ·nodrošināt, ka ES finansiālais ieguldījums par piekļuvi zvejniecībām ir pamatots ar ES flotes vēsturisko un turpmāk paredzamo darbību reģionā, ņemot vērā labākos un jaunākos zinātniskos novērtējumus;

               ·iedibināt dialogu, kura mērķis ir stiprināt atbildīgas zivsaimniecības politikas īstenošanu Grenlandē saistībā ar tās attīstības mērķiem, jo īpaši attiecībā uz zvejniecību pārvaldību, nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas apkarošanu, zvejas darbību kontroli, uzraudzību un pārraudzību un zinātnisko ieteikumu sniegšanu;

               ·iekļaut klauzulu par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām;

               ·nodrošināt, ka protokols palīdzēs veicināt ar jūrniecību saistītu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, ņemot vērā attiecīgās Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) konvencijas.

               (4)Protokolā būtu konkrēti jānosaka:

               ·zvejas iespējas, kas katrā kategorijā piešķiramas ES flotei;

               ·finansiālā kompensācija Grenlandei un attiecīgie maksāšanas nosacījumi;

               ·summa, kas maksājama nozares atbalstam, un tā īstenošanas mehānismi.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 4.3.2020
            COM(2020) 91 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā
            {SWD(2020) 53 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

               (2)Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbavietu radīšanai.

               (3)2020. gada [17. martā] Padome saskaņā ar LESD 126. panta 6. punktu pieņēma lēmumu par to, ka Rumānijā ir pārmērīgs budžeta deficīts.

               (4)Saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97
                  1
                3. panta 4. punktu Padomei ir pienākums attiecīgajai dalībvalstij sniegt ieteikumus par pārmērīga budžeta deficīta situācijas novēršanu noteiktā laikā. Ieteikumā jānosaka maksimāli sešu mēnešu termiņš, kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, lai novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. Turklāt ieteikumā novērst pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz ieteikuma pamatā esošo prognozi, atbilstu strukturālās bilances, t. i., cikliski koriģētās bilances, neskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam ikgadējam uzlabojumam vismaz 0,5 % apmērā no IKP.

               (5)Saskaņā ar Komisijas 2020. gada ziemas prognozi, kas papildināta ar fiskālajiem mainīgajiem lielumiem līdz 2022. gadam, paredzēts, ka reālā IKP pieaugums 2019. gadā bija 3,9 %. Pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, Komisija prognozē, ka reālā IKP pieaugums būs mērens, bet saglabāsies stabils – 3,8 % 2020. gadā un 3,5 % 2021. un 2022. gadā. No vienas puses, ievērojamais fiskālais stimuls, kas izriet no pašreizējās politikas, turpinātu dot zināmu impulsu privātajam patēriņam. No otras puses, pastāvīga fiskālā deficīta palielināšanās mazinātu patērētāju un ieguldītāju uzticēšanos ekonomikas izaugsmes trajektorijas ilgtspējai. Rezultātā paredzams, ka ieguldījumi samazināsies, jo privātie ieguldītāji ņem vērā makroekonomikas nelīdzsvarotības palielināšanos. Paredzams, ka neto eksporta devums prognozes periodā saglabāsies negatīvs, jo eksportu joprojām ietekmē vājš ārējais pieprasījums, savukārt importu atbalsta privātais patēriņš. Tas savukārt vēl vairāk pasliktinātu jau tā augsto tekošā konta deficītu.

               (6)Valdība 2019. gada 10. decembrī pieņēma un nosūtīja parlamentam fiskālo budžeta stratēģiju 2020.–2022. gadam (“fiskālā stratēģija”), kuras mērķrādītājs 2019. gadā ir pārskatīts vispārējās valdības budžeta deficīts 3,8 % apmērā no IKP, kas pārsniedz atsauces vērtību – 3 % no IKP. Minētā pārskatīšana salīdzinājumā ar sākotnēji plānotajiem 2,8 % no IKP 2019. gadā bija balstīta uz budžeta izpildes datiem no gada sākuma. Fiskālā stratēģija tika izsludināta ar likumu 2019. gada 18. decembrī.

               (7)Komisijas 2020. gada ziemas prognozē, kas papildināta ar fiskālajiem mainīgajiem lielumiem līdz 2022. gadam, paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts visā prognozes periodā saglabāsies virs atsauces vērtības – 3 % no IKP. Pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, Komisija prognozē, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2019. gadā būs 4,0 % no IKP, 2020. gadā – 4,9 %, 2021. gadā – 6,9 % un 2022. gadā – 7,7 %. Tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts 2019. gadā pasliktināsies par 1,0 % no IKP, 2021. gadā – vēl par 1,9 % no IKP un 2022. gadā – vēl par 0,8 %. Komisijas prognozēto budžeta deficīta pieaugumu galvenokārt nosaka 2019. gada vasarā pieņemtie ievērojamie pensiju palielinājumi. Lielāki izdevumi par pensijām dotu 0,9 procentpunktus no IKP budžeta deficīta pieaugumam 2020. gadā, 1,7 procentpunktus no IKP 2021. gadā un 1,1 procentpunktu no IKP 2022. gadā. Tiek lēsts, ka bērnu pabalsta divkāršošanai, kas stāsies spēkā no 2020. gada augusta, gada budžeta izmaksas būs 0,6 % no IKP. Fiskālajā stratēģijā valdība paredz, ka 2020. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts būs 3,6 % no IKP, 2021. gadā – 3,4 % un 2022. gadā – 2,8 %. Pamatojoties uz valdības aplēsēm, tas izraisītu strukturālu korekciju 0,3 % apmērā 2020. gadā, 0,2 % apmērā 2021. gadā un 0,6 % apmērā 2022. gadā. Fiskālās stratēģijas korekcijas pamatā galvenokārt ir izdevumi. Jo īpaši tiek prognozēts, ka samazināsies izdevumi par darba ņēmēju atalgojumu, precēm un pakalpojumiem un ārpussavienības valstu līdzfinansētiem kapitālizdevumiem kā īpatsvars no IKP. Mazāka budžeta deficīta prognoze fiskālajā stratēģijā salīdzinājumā ar Komisijas prognozi izriet no optimistiskākām fiskālās stratēģijas pamatā esošajām makroekonomikas prognozēm un no tā, ka fiskālajā stratēģijā nav ņemta vērā dažu pieņemto pasākumu fiskālā ietekme, savukārt plānotā kārtējo izdevumu ierobežošana nav pilnībā pamatota ar pieņemtajiem vai ticami paziņotajiem pasākumiem un tāpēc to nevarēja pilnībā ņemt vērā Komisijas prognozē.

               (8)Vispārējās valdības parāds Rumānijā 2018. gadā bija 34,7 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzēts, ka 2022. gadā vispārējās valdības parāds palielināsies līdz 46,6 % no IKP, tādējādi saglabājoties zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības.

               (9)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu pārmērīga budžeta deficīta novēršana būtu jāpabeidz nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas (šajā gadījumā līdz 2021. gadam), ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Korekcija būtu jānosaka saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1467/97, ņemot vērā dalībvalsts ekonomisko un fiskālo stāvokli.

               (10)Pašreizējā situācijā Rumānijā pastāv šādi īpaši apstākļi. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2021. gadam būtu nepieciešama pārāk krasa fiskālā korekcija, kas radītu ievērojamu ražošanas apjoma samazinājumu. Ilgākai korekcijai, lai gan joprojām ir vajadzīgas būtiskas ikgadējas korekcijas, būtu pakāpeniskāka ietekme uz izaugsmi, un tajā būtu ņemts vērā tas, ka 2020. budžeta gads jau ir sācies. Strukturālās reformas, ko veic paralēli fiskālajai konsolidācijai, palīdzēs nodrošināt pārmērīga budžeta deficīta noturīgu novēršanu. Ņemot to vērā un ņemot vērā ekonomisko un fiskālo situāciju Rumānijā, ir pamatoti noteikt termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2022. gadam.

               (11)Lai šajā termiņā veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, Rumānijai būtu jāsasniedz nominālais vispārējās valdības budžeta deficīta mērķis 3,6 % apmērā no IKP 2020. gadā, 3,4 % apmērā no IKP 2021. gadā un 2,8 % apmērā no IKP 2022. gadā, kas, pamatojoties uz Komisijas prognozi, atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam
                  2
                8,2 % apmērā 2020. gadā, 5,5 % apmērā 2021. gadā un 5,5 % apmērā 2022. gadā. Šāds neto izdevumu pieauguma temps būs galvenais rādītājs, ko izmantos, lai novērtētu fiskālos centienus, ja būs vajadzīga rūpīga analīze. Atbilstošā strukturālās bilances ikgadējā korekcija ir 0,5 % no IKP 2020. gadā, 0,8 % no IKP 2021. gadā un 0,8 % no IKP 2022. gadā. Pamatojoties uz pašreizējo prognozi, minētie mērķi joprojām ļauj katru gadu palielināt reālos neto izdevumus. Lai sasniegtu šos mērķus, visticamāk, būs jāpārskata lielie tiesību aktos paredzētie pensiju palielinājumi un citi nesenie pasākumi, kas izraisa budžeta deficīta krasu pasliktināšanos pamatscenārijā.

               (12)Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina paliekoša korekcija, vienlaikus paaugstinot publisko finanšu kvalitāti un stiprinot ekonomikas izaugsmes potenciālu.

               (13)Kopš 2016. gada Rumānija ir sistemātiski un atkārtoti atkāpusies no valsts fiskālajā sistēmā paredzētajiem fiskālajiem noteikumiem, tādējādi padarot tos lielā mērā neefektīvus. Ir svarīgi, lai Rumānija turpmāk nodrošinātu valsts fiskālās sistēmas pilnīgu piemērošanu.

               (14)Vidējā termiņā un ilgtermiņā riski stabilām publiskajām finansēm šķiet augsti, ko izraisa liels fiskālais deficīts un iedzīvotāju novecošanās izmaksas. Šos riskus lielā mērā veido pensiju palielinājumi, kuri pieņemti 2019. gada vasarā un kuru spēkā stāšanās paredzēta 2019.–2021. gada laikā. Tas apstiprina steidzamo vajadzību pilnībā atjaunot publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               (1)Rumānijai ne vēlāk kā līdz 2022. gadam būtu jānovērš pašlaik pastāvošais pārmērīgais budžeta deficīts.

               (2)Rumānijai būtu jāsasniedz vispārējās valdības nominālā deficīta mērķis – 3,6 % no IKP 2020. gadā, 3,4 % no IKP 2021. gadā un 2,8 % no IKP 2022. gadā, kas atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam 8,2 % apmērā 2020. gadā, 5,5 % apmērā 2021. gadā un 5,5 % apmērā 2022. gadā, atbilstīgi ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP 2020. gadā, 0,8 % apmērā no IKP 2021. gadā un 0,8 % apmērā no IKP 2022. gadā.

               (3)Rumānijai būtu jāprecizē un stingri jāīsteno pasākumi, kas vajadzīgi, lai līdz 2022. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina noturīga korekcija izaugsmei labvēlīgā veidā. Rumānijai būtu jāizmanto visi neplānotie ieņēmumi budžeta deficīta samazināšanai.

               (4)Padome nosaka 2020. gada 15. septembri kā termiņu, līdz kuram Rumānijai efektīvi jārīkojas un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4.a punktu jāsniedz detalizēts ziņojums par konsolidācijas stratēģiju, kas paredzēta šo mērķu sasniegšanai. Pēc tam Rumānijas iestādēm vismaz reizi sešos mēnešos būtu jāziņo par šo ieteikumu īstenošanā gūtajiem panākumiem, — līdz pārmērīgs budžeta deficīts ir novērsts.

               Turklāt Rumānijas iestādēm būtu jānodrošina valsts fiskālās sistēmas pilnīga piemērošana. Lai nodrošinātu fiskālās konsolidācijas stratēģijas veiksmīgu īstenošanu, būs svarīgi arī atbalstīt fiskālo konsolidāciju ar visaptverošām strukturālām reformām atbilstīgi Rumānijai adresētajiem Padomes ieteikumiem saistībā ar Eiropas pusgadu un jo īpaši tiem, kuri saistīti ar makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru.

               Šis ieteikums ir adresēts Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.

                     (2)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts 4 gadu laikposmā. Ir ierēķināti diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai tiesību aktos paredzētie ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu daļā ir atskaitīti.