Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0835

Komisijas Ieteikums padomei pilnvarot Komisiju uzsākt Kopienas vārdā sarunas ar Gvinejas Republiku par zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma noslēgšanu  /* COM/2008/0835 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 3.12.2008.COM(2008) 835, galīgā redakcijaKOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEIpilnvarot Komisiju uzsākt Kopienas vārdā sarunas ar Gvinejas Republiku par zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma noslēgšanuKOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEIpilnvarot Komisiju uzsākt Kopienas vārdā sarunas ar Gvinejas Republiku par zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma noslēgšanuPASKAIDROJUMA RAKSTSEiropas Kopiena un Gvinejas Republika 1983. gada 28. martā noslēdza zivsaimniecības nolīgumu par zveju pie Gvinejas krastiem[1], šā nolīguma pēdējais protokols[2], kas ir spēkā no 2004. gada 26. aprīļa un nosaka nolīgumā paredzētās zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, zaudē spēku 2008. gada 31. decembrī.Komisija ierosina vienoties par jaunu protokolu, kas būs labāk pielāgots zvejas iespējām un dalībvalstu flotu konstatētajām vajadzībām, atbilstīgi Padomes 2004. gada secinājumiem par zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem. Jaunā protokola parafēšana pirms spēkā esošā protokola termiņa beigām ļaus nodrošināt zvejas darbību nepārtrauktību.Turklāt, lai ņemtu vērā Padomes 2004. gada secinājumus par zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem, būtu jārisina sarunas par jaunu zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu, kas aizstās spēkā esošo zivsaimniecības nolīgumu ar Gvinejas Republiku.Visbeidzot, Padome tiek lūgta apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.2. IETEIKUMSŅemot vērā iepriekš minēto, Komisija attiecīgi iesaka-  Padomei pilnvarot Komisiju uzsākt un risināt sarunas, lai ar Gvinejas Republiku noslēgtu zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu,-  Komisijai risināt šīs sarunas saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma noteikumiem,-  Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.Briselē, […]Komisijas vārdā —Komisijas loceklisPIELIKUMSSarunu norādesSarunu mērķis ir noslēgt Eiropas Kopienas un Gvinejas Republikas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu saskaņā ar Padomes 2004. gada 15. jūlija secinājumiem, kuru pamatā ir Komisijas 2002. gada 23. decembra paziņojums.Lai ar šo partnerattiecību nolīgumu nodrošinātu ilgtspējīgu zvejniecību un atbildīgu zveju, Komisija risinās sarunas saskaņā ar šādiem uzdevumiem:-  noteikt zvejas iespējas Kopienas kuģiem, ņemot vērā gan spēkā esošajā protokolā noteiktā zvejas iespēju apjoma faktisko izmantojumu, gan turpmāk iespējamās zvejas darbības, gan resursu stāvokli, gan arī Gvinejas Republikas spēju īstenot ilgtspējīgas resursu pārvaldības politiku,-  ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus,-  stiprināt dialogu par zivsaimniecības politiku, lai tādējādi veicinātu atbildīgas zvejniecības politikas īstenošanu saskaņā ar valsts attīstības mērķiem, kuri saistīti ar zvejniecības kontroli un uzraudzību, resursu pārvaldību un zvejas produktiem piemērojamo sanitāro nosacījumu uzlabošanu.[1] Padomes 1983. gada 28. marta Regula (EEK) Nr. 971/83, OV L 111/1, 1983. gada 27. aprīlis.[2] Padomes 2004. gada 26. aprīļa Regula (EK) Nr. 830/2004 par tāda protokola noslēgšanu, ar ko nosaka zvejas iespējas un finanšu iemaksas, kuras paredzētas Nolīgumā starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Gvinejas Republikas valdību par zveju pie Gvinejas krastiem, laika posmam no 2004. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim, OV L 127/31, 2004. gada 29. aprīlis.


				|

		52013DC0377

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Zviedrijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas konverģences programmu 2012.-2016. gadam /* COM/2013/0377 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Zviedrijas 2013. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas konverģences programmu 2012.-2016. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu
un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas
stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par
to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā
būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu
par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5], kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Valstu vai to valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
politikas virzienus. Viņi pieņēma lēmumu par dalībvalstu
līmenī veicamo rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu
apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa
2020” mērķus un īstenot konkrētai valstij adresētos
ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada 6. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Zviedrijas 2012. gada valsts reformu
programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Zviedrijas 2011.-2015. gada
konverģences programmu.
(5)       Komisija 2012. gada 28. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[6], iezīmējot 2013. Eiropas
ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Komisija,
pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un
koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, 2012. gada 28. novembrī
pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu[7], kurā Zviedrija
minēta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks
sagatavots padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada 14. martā
apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi.
Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz
izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, ekonomikā atjaunot
parastos aizdevumu izsniegšanas nosacījumus, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju,
risināt bezdarba problēmu, novērst krīzes
sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.
(7)       Komisija saskaņā ar
5. pantu Regulā (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst
un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, 2013. gada
10. aprīlī publicēja sava padziļinātā
pārskata rezultātus[8]
par Zviedriju. Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka
Zviedrijā ir makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai
nepieciešama uzraudzība un politiskā rīcība. Uzmanība
joprojām jāpievērš jo īpaši makroekonomikas
attīstībai attiecībā uz privātā sektora
parādu un aizņemto līdzekļu īpatsvara
samazināšanu apvienojumā ar atlikušo neefektivitāti
mājokļu tirgū. Lai gan lielais tekošā konta pārpalikums
nerada riskus, kas ir līdzīgi lielam deficītam, Komisija
turpinās uzraudzīt arī tekošā konta attīstību
Zviedrijā.
(8)       Zviedrija 2013. gada 19. aprīlī
iesniedza savu 2013. gada konverģences programmu, kas attiecas uz
laikposmu no 2012. līdz 2016. gadam, un savu 2013. gada valsts
reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu
vērā to savstarpējo saistību.
(9)       Pamatojoties uz 2013. gada
konverģences programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas
scenārijs, uz kuru pamatojas programmā sniegtās budžeta
prognozes, 2013. gadam ir ticams. Valdība prognozē IKP pieaugumu
par 1,2 % un 2,2 % attiecīgi 2013. un 2014. gadā,
savukārt Komisija prognozē pieaugumu par attiecīgi 1,5 % un
2,5 %. Programmā ietvertās budžeta stratēģijas
mērķis ir nodrošināt publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā,
šajā nolūkā ievērojot Zviedrijas fiskālās
sistēmas noteikumus, tostarp izvirzīto mērķi, proti, ka
uzņēmējdarbības cikla laikā vispārējiem
valdības neto aizdevumiem vidēji ir jābūt ar 1 %
pārpalikumu no IKP. Vispārējā valsts budžeta bilance pasliktinājās
no neliela pārpalikuma 0,2 % apmērā no IKP 2011. gadā
līdz 0,5 % deficītam 2012. gadā. Programmā ir
saglabāts iepriekšējais vidēja termiņa mērķis
(VTM) -1,0 % apmērā. VTM atbilst Stabilitātes un
izaugsmes pakta prasībām. Programmā paredzēta strukturāla
vispārēja valsts budžeta bilance atbilstoši Komisijas
pārrēķinam, lai panāktu palielinājumu no neliela
deficīta, kas ir aptuveni 0,4 % no IKP 2012.-2013. gadā,
līdz pārpalikumam 2014. gadā un turpmākajos gados.
Tādēļ programmas laikposmā VTM, visticamāk, tiks
sasniegts. Saskaņā ar programmā sniegto informāciju valsts
izdevumu pieauguma temps 2012. un 2013. gadā, atskaitot
diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, pārsniegtu
potenciālā IKP pieauguma vidēja termiņa atsauces
līmeni, bet būtu zem šī līmeņa 2014. gadā.
Riski, kas apdraud budžeta mērķu sasniegšanu, ir ierobežoti pat tad,
ja vērā tiek ņemti iespējamie apjomīgie
diskrecionārie pasākumi 2014. gadā. Saskaņā ar
programmu ir paredzēts, ka parāda attiecība, kas ir zem 60 %
atsauces vērtības no IKP, uz laiku palielināsies līdz 42 %
no IKP 2013. gadā, taču atkal būs zem 40 % no IKP 2015. gadā.
Komisija paredz, ka parāda attiecība 2014. gadā
samazināsies līdz 39 %.
(10)     Lielās privātā
sektora parādsaistības (235 % no IKP 2012. gadā)
joprojām ir iemesls satraukumam. Mājsaimniecību parāds, kas
ir ap 80 % no IKP jeb aptuveni 170 % no izmantojamiem
ienākumiem, nostabilizējās tikai pavisam nesen un,
visticamāk, tuvākajā nākotnē nesamazināsies,
ņemot vērā nepārtrauktu kredītu pieaugumu un lēnu
hipotekāro kredītu amortizācijas tempu. Pašreizējie
nodokļu atskaitījumi procentu maksājumiem un zemi, regulāri
īpašuma nodokļi sekmē parāda kropļojošo ietekmi uz
Zviedrijas mājokļu nodokļu sistēmu, tādējādi
sekmējot augstu parādu līmeni. Turklāt salīdzinoši
lielā atšķirība starp parāda un pašu kapitāla
faktiskām nodokļu robežvērtībām jauniem
ieguldījumiem liek domāt par turpmāku kropļojošu ietekmi uz
uzņēmumu parādu finansēšanu. Zviedrija nesen ierobežoja
grupas iekšējo procentu atskaitījumu, taču tai nav visaptverošas
sistēmas, lai ar nodokļu palīdzību labotu tendenci
izvēlēties ārējo finansējumu nevis pašu kapitālu.
Uzņēmumu parāds joprojām ir būtisks: 149 % no
IKP.
(11)     Lai arī
pēdējā laikā Zviedrijas mājokļu tirgus ir bijis
stabils, tas joprojām ir potenciāls nestabilitātes avots.
Piedāvājuma ziņā Zviedrijas mājokļu tirgu
raksturo zināms efektivitātes zudums, kas var veicināt
mājokļu cenu pieaugumu un radīt nevēlamus
bloķēšanas efektus. Zviedrijas ieguldījumi celtniecībā
veido tikai pusi no citu Ziemeļvalstu ieguldījumiem gan
attiecībā pret IKP, gan iedzīvotājiem. Šobrīd, lai
sāktu jaunu projektu, bieži vien ir nepieciešami vairāki gadi, jo
pašvaldību līmenī projekti ir ilgstoši. Šo procesu
racionalizēšana palielinātu mājokļu piedāvājuma
elastīgumu, sekmētu konkurenci celtniecības nozarē un
samazinātu celtniecības izmaksas. Ir nepieciešams veikt
turpmākas reformas īres maksas noteikšanas sistēmā, lai
tirgus spēki varētu izveidot īres mājokļu
optimālu piegādi par piemērotām cenām.
Mājokļu tirgus neefektivitātes jautājuma risināšana,
iespējams, palīdzēs arī samazināt mājokļu
parāda līmeni, jo šie jautājumi ir savstarpēji
saistīti.
(12)     Zviedrijā jaunatnes,
personu ar migrantu izcelsmi un mazkvalificētu darbinieku bezdarba
līmenis joprojām ir daudz augstāks par pārējo
darbspējīgā vecuma iedzīvotāju bezdarba līmeni un
augstāks par vidējo bezdarba līmeni ES. Zviedrija ir
īstenojusi daudz jaunu atbilstīgu pasākumu šā
jautājuma risināšanai. Pasākumi, kas vērsti uz personu ar
migrantu izcelsmi integrāciju darba tirgū, jau ir snieguši
sākotnējos rezultātus bezdarba līmeņa samazināšanā,
taču nepieciešami turpmāki pasākumi, lai samazinātu
atšķirības starp minētajām grupām un
pārējiem iedzīvotājiem. Jaunieši līdz šim nav guvuši
nekādu redzamu labumu. Taču jau ir īstenoti vai tiks
īstenoti vairāki daudzsološi pasākumi, tostarp atbalsts darba
uzsākšanas līgumiem Zviedrijas modeļa ietvaros, kur algu nosaka
pilnībā neatkarīgi sociālie partneri . Centieni
stiprināt stažēšanās iespējas un cita veida uz darbu
balstītu profesionālo izglītību arī ir
pilnībā aktuāli, taču tiem ir jābūt
vērienīgākiem, lai tie varētu sasniegt vēlamo efektu.
Turpmāks progress tiktu garantēts, pārskatot
nodarbinātības aizsardzības tiesību aktus un izmantojot
darba garantijas sniegtās priekšrocības jauniem cilvēkiem.
Šaurāk definētiem pasākumiem, kas paredzēti tiem, kuriem
tie visvairāk nepieciešami, ir jādod priekšrocība
attiecībā pret vispārējām subsīdijām.
Saskaņā ar Zviedrijas darba garantiju jauniešiem, kuri meklē
darbu ar Valsts nodarbinātības dienesta starpniecību un kuri bez
darba ir jau 90 dienas, tiek piedāvāti arī
specializēti pakalpojumi, lai uzlabotu viņu iespējas atrast
darbu un izglītības iespējas. Taču šobrīd šķiet,
ka garantija mazāk efektīvā veidā ir vērsta uz
jauniešiem, kuri nepiedalās izglītībā vai
apmācībā, kā arī nav reģistrēti Valsts
nodarbinātības dienestā. Saskaņā ar 2012. gada
ieteikumu Zviedrija uzdeva izskatīt to, kā samazinātā PVN
likme restorāniem un ēdināšanas uzņēmumu pakalpojumiem
ietekmē cenas, algas un jaunu cilvēku nodarbinātību, un
provizoriskie rezultāti ir jāsaņem 2014. gada
janvārī, savukārt nobeiguma secinājumi — 2016. gadā.
Šis pārskats būs svarīgs, ņemot vērā paustās
bažas par šā pasākuma rentabilitāti.
(13)     Eiropas pusgada ietvaros
Komisija ir vispusīgi izanalizējusi Zviedrijas ekonomikas politiku.
Tā ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu
programmu un iesniegusi padziļinātu pārskatu.
Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai to
lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Zviedrijā, bet arī
to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā vajadzību nostiprināt Eiropas Savienības
vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas panākams,
turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa
ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir
sniegti turpmāk 1.‑4. ieteikumā.
(14)     Ņemot vērā šo
novērtējumu, Padome ir izskatījusi Zviedrijas konverģences
programmu, un tās atzinums[9]
ir atspoguļots jo īpaši turpmāk 1. ieteikumā.
(15)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Zviedrijas valsts reformu programmu un
konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar 6. pantu
Regulā (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un
koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, ir
atspoguļoti turpmāk 2. un 3. ieteikumā,
IESAKA Zviedrijai laikposmā no 2013.
līdz 2014. gadam rīkoties šādi.
1.           Īstenot pasākumus,
kas nepieciešami, lai īstenotu uz izaugsmi vērstu fiskālo
politiku un saglabātu stabilu fiskālo stāvokli, programmas
laikā ievērojot vidēja termiņa mērķi.
2.           Arī turpmāk
novērst ar privātā sektora parādu saistītos riskus,
samazinot nodokļu kropļojošo ietekmi mājokļu nodokļu
jomā, pakāpeniski pārtraucot nodokļu atskaitījumu no
hipotekārajiem procentu maksājumiem vai/un palielinot īpašuma
nodokļus. Veikt turpmākus pasākumus, lai sekmētu
piesardzīgu aizdevumu politiku ar pasākumiem, kas sekmē
hipotekāro aizdevumu amortizāciju. Vēl vairāk
samazināt nodokļu korpļojošo ietekmi uzņēmumu
nodokļu jomā.
3.           Uzlabot mājokļu
tirgus efektivitāti, pakāpeniski likvidējot atlikušos īres
tiesību kontroles elementus un stiprinot brīvību slēgt
līgumus starp atsevišķiem īrniekiem un īpašniekiem. Sekmēt
lielāku konkurenci celtniecības nozarē un pārskatīt
plānošanas, zonējuma un apstiprināšanas procesus ar
mērķi uzlabot pārredzamību, saīsināt
sagatavošanas laiku un samazināt celtniecības uzņēmumu
šķēršļus ieiešanai tirgū.
4.           Stiprināt centienus
uzlabot mazkvalificētu jauniešu un cilvēku ar migrantu izcelsmi
integrēšanu darba tirgū, veicot stingrākus un
mērķtiecīgākus pasākumus, lai uzlabotu viņu
nodarbināmību un darbaspēka pieprasījumu pēc šīm
grupām. Palielināt centienus sekmēt pāreju no skolas darba
dzīvē, tostarp lielākā mērā izmantojot
apmācību darbavietā, stažēšanās iespējas un cita
veida līgumus, kas apvieno nodarbinātību un izglītību.
Pabeigt garantiju jauniešiem, lai labāk aptvertu jauniešus,
kuri nepiedalās ne izglītībā, ne apmācībā.
Pabeigt pārskatu par to, cik efektīvas ir pašlaik
pazeminātās PVN likmes restorāniem un ēdināšanas
uzņēmumu pakalpojumiem, lai sekmētu darba vietu radīšanu,
un izdarīt no tā secinājumus.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997, 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 377 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[5]               Padomes 2013. gada 22. aprīļa
Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 124 final.
[9]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97
9. panta 2. punktu.


title: 2013/99/ES: Komisijas Ieteikums ( 2013. gada 19. februāris ) par koordinētu kontroles plānu nolūkā noteikt krāpniecisku darbību izplatību konkrētu pārtikas produktu tirdzniecībā

text:
               21.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 48/28

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2013. gada 19. februāris)
   par koordinētu kontroles plānu nolūkā noteikt krāpniecisku darbību izplatību konkrētu pārtikas produktu tirdzniecībā
   (2013/99/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (1), un jo īpaši tās 53. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Regulas (EK) Nr. 882/2004 53. pantu Komisijai ir piešķirtas pilnvaras vajadzības gadījumā ieteikt koordinētus plānus, kuru izpildi organizē ad hoc veidā, jo īpaši lai konstatētu apdraudējumu, kas izplatās ar dzīvnieku barību, pārtiku vai dzīvniekiem.

               (2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvā 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (2) ir izklāstīti Savienības pārtikas produktu marķēšanas noteikumi, kas attiecas uz visiem pārtikas produktiem.

               (3)

               Saskaņā ar Direktīvu 2000/13/EK marķējums un izmantotās metodes nedrīkst maldināt patērētāju, jo īpaši attiecībā uz pārtikas produkta raksturīgajām pazīmēm, tostarp tā patieso raksturu un identitāti. Turklāt, nepastāvot īpašiem Savienības vai attiecīgās valsts noteikumiem, pārtikas produkta komercnosaukumam būtu jāatbilst tajā dalībvalstī ierastajam nosaukumam, kur to pārdod, vai tam vajadzētu būt pietiekami skaidram pārtikas produkta aprakstam, kas ļauj pircējam izzināt tā patieso raksturu.

               (4)

               Turklāt visas sastāvdaļas jānorāda uz tādu fasētu pārtikas produktu etiķetes, kuri paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem. Jo īpaši gaļu saturošiem pārtikas produktiem, ja tie paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem, tieši uz iepakojuma vai tam pievienotās etiķetes ir jānorāda arī to dzīvnieku sugas, no kā gaļa iegūta. Ja sastāvdaļa ir norādīta pārtikas produkta nosaukumā, tās procentos izteiktais daudzums jānorāda arī sastāvdaļu sarakstā, lai izvairītos no patērētāju maldināšanas attiecībā uz pārtikas produkta identitāti un sastāvu.

               (5)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (3), paredz papildu marķēšanas prasības, ko piemēro specifiskiem pārtikas produktiem. Proti, tajā noteikts, ka – ja un ciktāl to paredz tās dalībvalsts tiesību akti, kuras teritorijā produktu laiž tirgū, – uz iepakojuma, kurš paredzēts piegādāšanai galapatērētājam un kurā ir maltā gaļa, tostarp nepārnadžu gaļa, ir jābūt norādei, ka šādi produkti pirms lietošanas uzturā ir termiski jāapstrādā.

               (6)

               Regulas (EK) Nr. 853/2004 II pielikuma III sadaļā noteikts, ka pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem, kuri vada kautuves, ir jāpieprasa, jāsaņem, jāpārbauda pārtikas aprites informācija par visiem dzīvniekiem, kas nav medījamie dzīvnieki un kas nosūtīti vai ko plāno nosūtīt uz kautuvi, un attiecīgi uz to jāreaģē. Attiecīgajā pārtikas aprites informācijā jo īpaši jāiekļauj dati par veterinārajām zālēm, kas dzīvniekiem nozīmētas attiecīgā laika posmā, un par zāļu izdalīšanās periodu, kas lielāks par nulli, kopā ar to nozīmēšanas un zāļu izdalīšanās datumiem. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (4), noteikts, ka cita starpā valsts pilnvarotajam veterinārārstam jāveic revīzijas un inspekcijas. Proti, valsts pilnvarotajam veterinārārstam jāpārbauda un jāanalizē būtiskā informācija no kaušanai paredzēto dzīvnieku izcelsmes saimniecības uzskaites datiem, tostarp pārtikas aprites informācija, un jāņem vērā šīs pārbaudes un analīzes dokumentētie rezultāti, veicot pirmskaušanas apskati un pēckaušanas veterināro ekspertīzi.

               (7)

               Kopš 2012. gada decembra vairākās dalībvalstīs ir veiktas oficiālās kontroles, pēc kurām Komisija saņēma informāciju, ka konkrētu fasētu produktu sastāvā ir zirga gaļa, kas nav norādīta sastāvdaļu sarakstā tieši uz iepakojuma vai tam pievienotās etiķetes. Tā vietā dažu šādu pārtikas produktu nosaukumos un/vai pievienotajos sastāvdaļu sarakstos maldinoši ir minēta vienīgi liellopu gaļas klātbūtne.

               (8)

               Saskaņā ar 17. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (5), pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem visos ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos uzņēmumos, kas atrodas viņu pārziņā, jānodrošina, lai pārtikas produkti atbilstu pārtikas aprites tiesību aktu prasībām, kas attiecas uz viņu darbību, un jāpārbauda, vai minētās prasības ir izpildītas.

               (9)

               Zirgi pieskaitāmi pie dzīvnieku sugām, kas var būt gan “produktīvas”, gan “neproduktīvas”. Fenilbutazons ir veterinārās zāles, kuru lietošana ir atļauta tikai neproduktīviem dzīvniekiem atbilstīgi Komisijas 2009. gada 22. decembra Regulai (ES) Nr. 37/2010 par farmakoloģiski aktīvajām vielām un to klasifikāciju pēc to atlieku maksimāli pieļaujamā satura dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos (6). Tādēļ pārtikas apritē nedrīkst nonākt neproduktīvie zirgi, kuri kādā dzīves posmā ir ārstēti ar fenilbutazonu. Ņemot vērā krāpnieciskas darbības attiecībā uz marķējumā nenorādītu zirga gaļas klātbūtni konkrētos pārtikas produktos, profilakses nolūkos ir lietderīgi pārliecināties, vai pārtikas apritē nav nonākuši ar fenilbutazonu ārstēti neproduktīvi zirgi.

               (10)

               Tādēļ Komisijai jāiesaka dalībvalstīm vienu mēnesi īstenot koordinētu kontroles plānu nolūkā noteikt krāpniecisku darbību izplatību konkrētu pārtikas produktu tirdzniecībā. Šo laikposmu var pagarināt par diviem mēnešiem.

               (11)

               Ieteiktajam kontroles plānam būtu jāsastāv no diviem pasākumiem.

               (12)

               Pirmajam pasākumam būtu jāietver pienācīga kontrole mazumtirdzniecības līmenī, pārbaudot pārtikas produktus, kas paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem un kas tiek tirgoti un/vai ir marķēti kā liellopu gaļu saturoši produkti. Šīs kontroles varētu arī paplašināt, aptverot citus objektus (piemēram, saldētavas). Šo kontroļu mērķis būtu noteikt, vai šādi produkti satur zirga gaļu, kas nav pienācīgi norādīta iepakojuma marķējumā vai – nefasētu pārtikas produktu gadījumā – par kuras klātbūtni patērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem nav sniegta informācija. Šādas kontroles būtu jāveic, izmantojot reprezentatīvus paraugus.

               (13)

               Ir izstrādātas drošas metodes, kas ļauj pietiekami precīzi paraugā konstatēt nenorādītu sugu dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielas. Eiropas Savienības references laboratorija var sniegt noderīgus padomus par šīm metodēm un to izmantošanu attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielām barībā. Kompetentās iestādes būtu jāaicina paļauties gan uz minētās laboratorijas padomiem, gan izmantojamajām metodēm.

               (14)

               Otrajam pasākumam būtu jāietver pienācīga kontrole objektos, kuros veic darbības ar tādu zirga gaļu, kas paredzēta lietošanai cilvēku uzturā, tostarp trešo valstu izcelsmes pārtikas produktiem; šādu kontroli veic nolūkā konstatēt fenilbutazona atliekas. Arī šīs kontroles būtu jāveic, izmantojot reprezentatīvus paraugus un ņemot vērā ražošanas un importa rādītājus. Šādā gadījumā ir lietderīgi atsaukties uz metodēm, kas paredzētas Komisijas 2002. gada 12. augusta Lēmumā 2002/657/EK, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 96/23/EK par analīzes metožu veiktspēju un rezultātu interpretēšanu (7).

               (15)

               Dalībvalstīm būtu šīs kontroles rezultāti regulāri jāpaziņo Komisijai, lai tā varētu novērtēt rezultātus un pieņemt lēmumu par piemērotu rīcību.

               (16)

               Apspriedusies ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgo komiteju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Dalībvalstīm saskaņā ar šā ieteikuma pielikumu ir jāpiemēro koordinēts kontroles plāns, kurā paredzēti šādi pasākumi:

               a)

               oficiālās kontroles attiecībā uz pārtikas produktiem, kas paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem un kas tiek tirgoti un/vai ir marķēti kā liellopu gaļu saturoši produkti; un

               b)

               oficiālās kontroles, kuru mērķis ir konstatēt fenilbutazona atliekas, attiecībā uz zirga gaļu, kas paredzēta lietošanai cilvēku uzturā.

      Briselē, 2013. gada 19. februārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Tonio BORG

      (1)  OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.

      (3)  OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp.

      (4)  OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp.

      (5)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 15, 20.1.2010., 1. lpp.

      (7)  OV L 221, 17.8.2002., 8. lpp.

      PIELIKUMS

         Koordinēts kontroles plāns nolūkā noteikt krāpniecisku darbību izplatību konkrētu pārtikas produktu tirdzniecībā

      I.   KOORDINĒTA KONTROLES PLĀNA PASĀKUMI UN TVĒRUMS
      Koordinētajam kontroles plānam jāsastāv no diviem pasākumiem.

         1. PASĀKUMS.   Tādu pārtikas produktu kontrole, kas tiek tirgoti un/vai ir marķēti kā liellopu gaļu saturoši produkti

      A.   Produktu klāsts

                  1.

                  Pārtikas produkti, kas tiek tirgoti un/vai ir marķēti kā liellopu gaļu saturoši produkti (piemēram, maltā gaļa, gaļas produkti, gaļas izstrādājumi) un ietilpst šādās kategorijās:

                              a)

                              fasēti pārtikas produkti, kas ir paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem un ir marķēti kā liellopu gaļu saturoši produkti;

                              b)

                              tādi pārtikas produkti, kas pārdošanai galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem tiek piedāvāti nefasētā veidā, un tādi pārtikas produkti, kas pēc patērētāja pieprasījuma tiek fasēti tirdzniecības vietās vai ir safasēti tiešai pārdošanai, kuri tiek tirgoti un/vai kā citādi ir apzīmēti kā liellopu gaļu saturoši produkti.

                  2.

                  Šā koordinētā kontroles plāna īstenošanas vajadzībām piemēro “fasēta pārtikas produkta” definīciju, kas dota Direktīvas 2000/13/EK 1. panta 3. punkta b) apakšpunktā.

                  3.

                  Šā koordinētā kontroles plāna īstenošanas vajadzībām piemēro “maltās gaļas”, “gaļas izstrādājumu” un “gaļas produktu” definīcijas, kas dotas Regulas (EK) Nr. 853/2004 I pielikuma 1.13., 1.15. un 7.1. punktā.

            B.   Mērķis

      Kompetentajām iestādēm jāveic oficiālas kontroles, lai noteiktu, vai A punktā minētie produkti satur zirga gaļu, kura nav pienācīgi norādīta marķējumā vai – nefasētu pārtikas produktu gadījumā – par kuras klātbūtni patērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem nav sniegta informācija saskaņā ar Savienības un, attiecīgā gadījumā, valsts noteikumiem.
      C.   Paraugu ņemšanas vietas un procedūra

                  1.

                  Paraugam jābūt attiecīgo produktu reprezentatīvam paraugam un jāaptver plašs produktu klāsts.

                  2.

                  Produktu paraugu ņemšanai jānotiek mazumtirdzniecībā (piemēram, lielveikalos, mazākos veikalos, gaļas veikalos), un to varētu arī paplašināt, aptverot citus objektus (piemēram, saldētavas).

            D.   Paraugu skaits un paraugu ņemšanas nosacījumi

      Turpmākajā tabulā ir sniegts pārskats par to paraugu orientējošo ieteicamo minimālo skaitu, kas jāņem II iedaļā noteiktajā periodā. Kompetentās iestādes tiek aicinātas ņemt vairāk paraugu, ja iespējams. Paraugu sadalījums pa dalībvalstīm noteikts, pamatojoties uz iedzīvotāju skaitu, un ir paredzēts ņemt vismaz 10 paraugus no attiecīgajiem produktiem vienā dalībvalstī kalendāra mēnesī, kā norādīts II iedaļā.

                  Pārtikas produkti, kas tiek tirgoti un/vai ir marķēti kā liellopu gaļu saturoši produkti

                  Realizācijas valsts

                  Orientējošais ieteicamais paraugu skaits mēnesī

                  Francija, Vācija, Itālija, Apvienotā Karaliste, Spānija, Polija

                  150

                  Rumānija, Nīderlande, Beļģija, Grieķija, Portugāle, Čehija, Ungārija, Zviedrija, Austrija, Bulgārija

                  100

                  Lietuva, Slovākija, Dānija, Īrija, Somija, Latvija

                  50

                  Slovēnija, Igaunija, Kipra, Luksemburga, Malta

                  10

            E.   Metodes

      Kompetentajām iestādēm būtu ieteicams izmantot metodi(-es), ko ieteikusi Eiropas Savienības references laboratorija attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielām barībā, sk. http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops.

         2. PASĀKUMS.   Tādas zirga gaļas kontroles, kas paredzēta lietošanai cilvēku uzturā

      A.   Produktu klāsts

      Svaiga, atdzesēta vai saldēta zirgu, ēzeļu, mūļu vai zirgēzeļu gaļa, kas klasificēta ar Kombinētās nomenklatūras kodu 0205 un paredzēta lietošanai cilvēku uzturā.
      B.   Mērķis

      Kompetentajām iestādēm jāveic oficiālas kontroles, lai konstatētu fenilbutazona atlieku iespējamo klātbūtni A punktā minētajos produktos.
      C.   Paraugu ņemšanas vietas un procedūra

      Produktu paraugu ņemšanai jānotiek objektos, kuros veic darbības ar A punktā minētajiem produktiem (piemēram, lopkautuvēs, robežkontroles punktos).
      D.   Paraugu skaits un paraugu ņemšanas nosacījumi

      To paraugu ieteicamais minimālais skaits, kas jāņem II iedaļā paredzētajā periodā, ir šāds: viens paraugs no katrām 50 tonnām A punktā minēto produktu, vismaz pieci paraugi katrā dalībvalstī.
      E.   Metodes

      Kompetentajām iestādēm jāizmanto metodes, kas validētas saskaņā ar Lēmumu 2002/657/EK. Attiecībā uz atliekām, kas norādītas Padomes Direktīvas 96/23/EK (1) I pielikuma A grupas 5. punktā un B grupas 2. punkta a), b) un e) apakšpunktā, šādas metodes ir pieejamas tīmekļa vietnē, ko uztur Eiropas references laboratorija attiecībā uz veterināro zāļu un piesārņotāju atliekām dzīvnieku izcelsmes pārtikā: http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main.
      II.   KOORDINĒTĀ KONTROLES PLĀNA ILGUMs
      Koordinētais kontroles plāns jāīsteno vienu mēnesi, sākot no šā ieteikuma pieņemšanas dienas vai, vēlākais, no 2013. gada 1. marta.
      III.   REZULTĀTU PAZIŅOŠANA

                  1.

                  Par katru no šā pielikuma I iedaļā minētajiem pasākumiem kompetentajām iestādēm jāpaziņo šādas informācijas kopsavilkums:

                              a)

                              ņemto paraugu skaits sadalījumā pa produktu kategorijām;

                              b)

                              izmantotā(-ās) analīzes metode(-es) un veikto analīžu veids;

                              c)

                              pozitīvo rezultātu skaits;

                              d)

                              pēckontroles, kas veiktas saistībā ar pozitīviem rezultātiem 1. pasākuma A punktā minēto produktu pārbaudēs gadījumos, kad konstatētais zirga gaļas īpatsvars pārsniedz 1 %;

                              e)

                              pēckontroles, kas veiktas saistībā ar pozitīviem rezultātiem 2. pasākuma A punktā minēto produktu pārbaudēs;

                              f)

                              pēckontroļu rezultāti;

                              g)

                              saistībā ar pozitīviem rezultātiem 2. pasākuma A punktā minēto produktu pārbaudēs – valsts, kurā attiecīgais dzīvnieks sertificēts nokaušanai.

                        Ziņojums jānosūta Komisijai 15 dienu laikā pēc II iedaļā minētā viena mēneša perioda beigām.
                  Ziņojums jāsagatavo saskaņā ar formu, kas jānosaka Komisijai.

                  2.

                  Kompetentajām iestādēm, izmantojot ātrās brīdināšanas sistēmu pārtikas un barības jomā, tūlīt jāpaziņo Komisijai visi pozitīvie rezultāti, kas iegūti oficiālajās kontrolēs, kuras veiktas saistībā ar I iedaļā minēto 1. un 2. pasākumu.

                  3.

                  Turklāt kompetentajām iestādēm jāpaziņo Komisijai rezultāti, kas iegūti visās pašpārbaudēs, kuras pēc to pieprasījuma veikuši pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji. Šāda informācija jāpapildina ar 1. punktā minētajām ziņām un jāsniedz saskaņā ar formu, kas jānosaka Komisijai.

         (1)  OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Slovākijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2016. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/61

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Slovākijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2016. gada stabilitātes programmu
   (2016/C 299/15)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Slovākija nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2016. gada 18.–19. februārī, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma (3). Ņemot vērā to, ka Slovākijas valūta ir euro un ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Slovākijai būtu jānodrošina minētā ieteikuma pilnīga un laicīga īstenošana.

               (2)

               2016. gada ziņojums par Slovākiju tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Slovākijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Slovākijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Slovākija 2016. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Uz Slovākiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2016. gada stabilitātes programmā valdība plāno uzlabot nominālo bilanci līdz -1,9 % no IKP 2016. gadā un turpmāk pakāpeniski līdz -1,3 % no IKP 2017. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu vidējā termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – tiktu sasniegts 2019. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā sasniegs 52,9 % un turpinās samazināties līdz 47,3 % 2019. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Tomēr pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2017. gadu, netika pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka Slovākija 2016. gadā nedaudz novirzīsies no vidējā termiņa budžeta mērķa, bet sagaidāms, ka nemainīgas politikas apstākļos 2017. gadā tā nodrošinās atbilstību ieteiktajai korekcijai. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Slovākija kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, lai 2016. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi. Šajā nolūkā ārkārtīgi svarīgi būtu veikt ilgstoši atliktu pasākumu – pieņemt saistošas izdevumu maksimālās robežas – un īstenot “izmaksu lietderības” programmu, lai palielinātu publisko izdevumu efektivitāti, veicot plānoto izdevumu pārskatīšanu izvēlētās jomās.

               (6)

               Publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāte Slovākijā joprojām ir problemātisks jautājums. Tas galvenokārt ir saistīts ar prognozēto ar novecošanu saistīto izmaksu pieaugumu veselības aprūpes un pensiju jomās. Sagaidāms, ka Slovākijas pensiju izdevumu pieaugums līdz 2060. gadam būs viens no lielākajiem Savienībā, kas skaidrojams ar sabiedrības novecošanu. Likumā noteiktais pensionēšanās vecums Slovākijā ir salīdzinoši neliels, daļēji saistībā ar paredzamā mūža ilguma faktoriem. Veselības aprūpes izdevumi ir galvenais faktors, kas ietekmē ar novecošanu saistītās izmaksas. Sagaidāms, ka publiskie veselības aprūpes izdevumi ilgtermiņā būtiski pieaugs, lai arī no salīdzinoši zema līmeņa. Neraugoties uz nelielu uzlabojumu, veselības rādītāji Slovākijā joprojām ir ļoti slikti. Lai palielinātu izmaksu lietderību veselības aprūpes nozarē, valdība ir veikusi pasākumus gan stacionārās aprūpes, gan ambulatorās aprūpes nozarē. Turpinās centieni ieviest integrētu veselības aprūpes modeli. Šīs reformas panākumi, šķiet, ir atkarīgi no ieinteresēto dalībnieku iesaistīšanās, veselības aprūpes centru un slimnīcu integrācijas un no personāla piemērotības. Neraugoties uz pasākumiem, kas pieņemti, lai ierobežotu turpmāku parāda palielināšanos publiskajās slimnīcās, daudzu slimnīcu finansiālais stāvoklis joprojām ir slikts. Grūtības joprojām sagādā negatīvo izdevumu tendenču pilnīga mainīšana, piemēram, pārstrukturējot slimnīcu kapacitāti, ieviešot perspektīvu maksājumu sistēmu un palielinot publiskā iepirkuma konkurenci veselības aprūpes nozarē. Attiecībā uz ambulatoro aprūpi – ģimenes ārstu vājā “norīkošanas” funkcija ir daļēji skaidrojama ar neoptimālu kompetenču sadalījumu starp ģimenes ārstiem un speciālistiem un veicina to, ka tiek izmantota specializēta aprūpe, kas ir dārgāka. Attiecībā uz nodokļiem – valdības pasākumi, lai apkarotu krāpšanu nodokļu jomā, ir veicinājuši labāku nodokļu iekasēšanu, jo īpaši pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā. Tomēr starpība starp plānoto un faktiski iekasēto PVN joprojām ir augsta, un tas norāda uz vēl pastāvošām problēmām nodokļu saistību izpildes jomā. Stingra uzsvara likšana uz PVN iekasēšanu pēdējos gados ir mazinājusi citām nozīmīgām nodokļu jomām, piemēram, ienākumu nodokļiem, pievērsto uzmanību. Turklāt, koncentrējoties uz revīziju, nepietiekami izstrādātas ir palikušas citas nodokļu administrācijas funkcijas, piemēram, nodokļu parāda piedziņas funkcija. Tas liek secināt, ka vēl ir daudz iespēju uzlabot resursu sadalījumu nodokļu sistēmā. Stratēģija, lai noteiktu mērķus nodokļu saistību izpildes jomā, vēl nav izstrādāta.

               (7)

               Neraugoties uz uzlabojumiem darba tirgū ekonomikas veiksmīgās atveseļošanās un neseno politikas pasākumu rezultātā, problēma joprojām ir ilgtermiņa bezdarbs. Ilgtermiņa bezdarba rādītājs joprojām ir viens no augstākajiem Savienībā (7,6 % salīdzinājumā ar visas Savienības rādītāju 4,3 % 2015. gada trešajā ceturksnī). Tas jo īpaši ietekmē atstumtās romu kopienas, mazkvalificētus un jaunus cilvēkus. Pasākumi bezdarba novēršanai ir veikti profesionālās izglītības un apmācības, subsidēto darbvietu un karjeras konsultāciju jomā. Tomēr vairākumā gadījumu šo reformu sekmīga īstenošana būs atkarīga no valsts nodarbinātības dienesta iespējām. Neraugoties uz Centrālā nodarbinātības biroja reorganizēšanu un apmācību pieejamības uzlabošanu, joprojām pastāv grūtības ieviest individualizētu atbalstu ilgtermiņa bezdarbniekiem un neaizsargātām iedzīvotāju grupām. Romu iesaistes līmenis Slovākijas darba tirgū joprojām ir ļoti zems, un progress viņu nodarbinātības līmeņa palielināšanā ir lēns. Faktori, kas ietekmē viņu vājo līdzdalību darba tirgū, ir zems izglītības un prasmju līmenis un diskriminācija. Reproduktīvā vecuma sieviešu zemais nodarbinātības līmenis ir saistīts ar ilgo bērna kopšanas atvaļinājumu (līdz pat trim gadiem), bērnu aprūpes iestāžu trūkumu – jo īpaši bērniem, kas nav sasnieguši trīs gadu vecumu, kā arī ar augstajām bērnu aprūpes izmaksām un elastīga darbalaika režīmu ierobežoto izmantošanu. Turklāt saglabājas reģionālās atšķirības – bezdarba līmenis Slovākijas austrumos joprojām ir divreiz lielāks nekā Bratislavā. Attiecībā uz darba tirgus pakalpojumu pārvaldību – iepriekšējos mēnešos veiktie pasākumi nenodrošina individualizētu pieeju, risinot strukturālās problēmas Slovākijas darba tirgū.

               (8)

               Izglītības sistēma nav pietiekami orientēta uz Slovākijas ekonomiskā potenciāla palielināšanu. Saskaņā ar starptautiskajiem standartiem izglītības rezultāti ir slikti un pasliktinājušies vēl vairāk. Tas lielā mērā ir saistīts ar skolotāju izglītības neatbilstību un skolotāja profesijas nepietiekamo pievilcību. Neraugoties uz skolotāju algu pieaugumu 2016. gadā par 4 %, zemais atalgojums un nepietiekama praktiskā apmācība pieder pie faktoriem, kuri šo profesiju padara jauniem cilvēkiem nepievilcīgu. Vēl ir jāīsteno nesen pieņemtais pret segregāciju vērstais tiesību akts, lai ieviestu pozitīvas izmaiņas un palielinātu romu iesaistīšanu tradicionālajā izglītībā, tostarp pirmsskolas izglītībā.

               (9)

               Valsts pārvaldes darbs joprojām notiek neefektīvi. Ņemot vērā valsts pārvaldes sadrumstaloto un inerto organizatorisko struktūru, ir nepieciešama efektīva koordinācija. Pozitīvs solis ir Cilvēkresursu vadības stratēģijas pieņemšana 2015. gada oktobrī. Tomēr vēl nav pieņemts jaunais Civildienesta likums, kas ir nepieciešams priekšnoteikums stratēģijas sekmīgai īstenošanai. Valdība ir veikusi vairākus pasākumus korupcijas apkarošanai, bet to ietekme līdz šim ir bijusi maza. Konkrētāk, necils ir Slovākijas sniegums attiecībā uz krimināllietu uzsākšanu un saukšanu pie atbildības par korupciju, tostarp par nelikumīgām darbībām publiskā iepirkuma jomā. Ir saīsināts būvatļauju piešķiršanas procedūru ilgums attiecībā uz lielapjoma ieguldījumiem un infrastruktūras projektiem. Nekonsolidētas pārvaldības, uz pierādījumiem balstītas publiskā iepirkuma procedūru izstrādes trūkuma, nepietiekama profesionālisma, interešu konfliktu, konkrētiem kandidātiem piemērotu iepirkuma specifikāciju un zemākās cenas kritērija pārmērīgas izmantošanas rezultāts ir maza konkurence, kas balstīta uz kvalitāti. Pastāvīgi tiek ziņots, ka publiskā iepirkuma nepilnības ietekmē publisko resursu sadalījuma lietderību. Uzņēmumus Slovākijā ietekmē biežās izmaiņas likumdošanā un apgrūtinošās administratīvās procedūras un prasības. Grūti pārvaramie administratīvie un regulējuma radītie šķēršļi attiecībā uz dažiem profesionālajiem pakalpojumiem un tīklu nozarēm, nepilnības dažās jomās, piemēram, līgumu piemērošanas un maksātnespējas noregulējuma jomās, un jau ilgi pastāvošās problēmas saistībā ar tiesu sistēmas kvalitāti nodara kaitējumu darījumdarbības videi un attur no ieguldījumu veikšanas. Ir veikti daži pasākumi, lai atvieglotu darījumdarbības veikšanu, piemēram, 2015. gada oktobrī tika izveidots Labāka regulējuma centrs, un 2016. gada sākumā darbu uzsāka Valsts darījumdarbības centrs. Tomēr Mazās uzņēmējdarbības akta pieņemšana saskaņā ar MVU attīstības stratēģiju tika atlikta.

               (10)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Slovākijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Slovākijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovākijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (11)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

         AR ŠO Slovākijai 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.

               Panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,25 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadā un 0,5 % apmērā no IKP 2017. gadā. Uzlabot veselības aprūpes sistēmas izmaksu lietderību. Veikt pasākumus, ar ko uzlabo nodokļu saistību izpildi.

               2.

               Uzlabot aktivizēšanas pasākumus ilgtermiņa bezdarbniekiem un citām nelabvēlīgākā situācijā esošām grupām, tostarp individualizētus pakalpojumus un mērķtiecīgus mācību pasākumus. Veicināt sieviešu nodarbinātību, jo īpaši, paplašinot izmaksu ziņā pieņemamas, kvalitatīvas bērnu aprūpes pieejamību. Uzlabot izglītības rezultātus, padarot skolotāju profesiju pievilcīgāku un vairāk jau no agras bērnības iesaistot romu bērnus tradicionālajā izglītībā.

               3.

               Konsolidēt pārvaldību, pastiprināt pāreju no tikai uz cenu balstītas konkurences uz konkurenci, kas balstīta uz kvalitāti, un uzlabot saukšanu pie atbildības par nelikumīgām darbībām publiskā iepirkuma jomā. Uzlabot cilvēkresursu vadības pārredzamību, kvalitāti un efektivitāti valsts pārvaldē, jo īpaši, pieņemot jaunu Civildienesta likumu, un palielināt tieslietu sistēmas efektivitāti. Pieņemt visaptverošu plānu, lai novērstu administratīvus un regulējuma radītos šķēršļus uzņēmumiem.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  OV C 96, 11.3.2016., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.