               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2022
            COM(2022) 602 final

            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Beļģijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2022. gada stabilitātes programmu
            {SWD(2022) 602 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Beļģijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2022. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241
                  2
               , ar ko tika izveidots Atveseļošanas un noturības mehānisms, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošina finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmē ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, līdztekus stiprinot dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Vidējā termiņā un ilgtermiņā tas palīdz arī stiprināt publisko finanšu ilgtspēju un sekmēt izaugsmi un darbvietu radīšanu. Saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 11. panta 2. punktu 2022. gada [XX]. jūnijā tika atjaunināta katrai dalībvalstij paredzētā maksimālā finanšu iemaksa no Atveseļošanas un noturības mehānisma.

               (2)Komisija 2021. gada 24. novembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2022. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Pētījumā bija pienācīgi ņemta vērā Portu 2021. gada maija sociālajā samitā atkārtoti nostiprinātā kopīgā apņemšanās turpināt īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija izsludināja 2017. gada 17. novembrī. Eiropadome 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījuma prioritātes apstiprināja 2022. gada 25. martā. Komisija 2021. gada 24. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Beļģija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām būs jāizstrādā padziļinātais pārskats
                  3
               . Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu attiecībā uz Padomes ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku, kuru Padome pieņēma 2022. gada 5. aprīlī, kā arī priekšlikumu attiecībā uz 2022. gada vienoto nodarbinātības ziņojumu, kurā analizēta nodarbinātības pamatnostādņu un Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana un kuru Padome pieņēma 2022. gada 14. martā.

               (3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva
                  4
               , pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai.

               (4)Ievērojot strauji mainīgo ekonomisko un ģeopolitisko situāciju, 2022. gada Eiropas pusgadā atsāksies ekonomikas un nodarbinātības politikas vispusīga koordinācija, kura līdztekus tiks pielāgota, ņemot vērā ar Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu saistītās prasības, kā skaidrots 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumā. Lai īstenotu Eiropas pusgada politikas prioritātes, ir svarīgi īstenot pieņemtos atveseļošanas un noturības plānus, jo ar šiem plāniem paredzēts īstenot visus 2019. un 2020. gada Eiropas pusgada ciklos sniegtos konkrētām valstīm adresētos ieteikumus vai to būtisku daļu. Papildus konkrētām valstīm adresētajiem ieteikumiem, kas pieņemti līdz mainītā atveseļošanas un noturības plāna iesniegšanas dienai, šo plānu pārskatīšanā, atjaunināšanā vai grozīšanā saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 14., 18. un 21. pantu joprojām vienlīdz aktuāli ir arī 2019. un 2020. gadā konkrētām valstīm adresētie ieteikumi.

               (5)Vispārējā izņēmuma klauzula darbojas kopš 2020. gada marta
                  5
               . Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā
                  6
                izklāstīja viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). Paaugstināta nenoteiktība un spēcīgi lejupvērsti riski, kas skar ekonomikas perspektīvu saistībā ar karu Eiropā, nepieredzēts enerģijas cenu kāpums un ieilguši piegādes ķēdes darbības traucējumi rada apstākļus, kuru dēļ ir attaisnojami Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas darbību pagarināt arī attiecībā uz 2023. gadu.

               (6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada stabilitātes programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), neierēķinot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu neatmaksājamā atbalsta (dotācijām) finansētos izdevumus, attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi
                  7
               . Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem
                  8
                primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

               (7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju
                  9
               . Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

               (8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

               (9)Beļģija savu nacionālo atveseļošanas un noturības plānu saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 18. panta 1. punktu iesniedza Komisijai 2021. gada 30. aprīlī. Komisija atbilstoši Regulas (ES) 2021/241 19. pantam novērtēja atveseļošanas un noturības plāna atbilstību, efektivitāti, lietderīgumu un saskanīgumu, ņemot vērā minētās regulas V pielikumā sniegtās novērtēšanas vadlīnijas. Padome 2021. gada 13. jūlijā pieņēma lēmumu par Beļģijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu
                  10
               . Maksājuma daļas tiek darītas pieejamas ar nosacījumu, ka Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 24. panta 5. punktu ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Beļģija ir apmierinoši izpildījusi attiecīgos atskaites punktus un mērķrādītājus, kas bija noteikti Padomes īstenošanas lēmumā. Apmierinoša izpilde nozīmē arī to, ka nav bijis regresa attiecībā uz iepriekšējo atskaites punktu un mērķrādītāju sasniegšanu.

               (10)Beļģija savu 2022. gada valsts reformu programmu un 2022. gada stabilitātes programmu iesniedza 2022. gada 30. aprīlī, tādējādi ievērojot Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteikto termiņu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus. Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 27. pantā, 2022. gada valsts reformu programma atspoguļo arī Beļģijas pienākumu divreiz gadā ziņot par panākto progresu atveseļošanas un noturības plāna īstenošanā.

               (11)Komisija 2022. gada ziņojumu par Beļģiju publicēja 2022. gada 23. maijā
                  11
               . Tajā novērtēts, kā Beļģija ir īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā, un uz atveseļošanas un noturības rezultātu pārskata pamata bija aplūkots, kā Beļģija īsteno atveseļošanas un noturības plānu. Balstoties uz šo analīzi, ziņojumā par valsti bija norādīti trūkumi attiecībā uz tādu problēmjautājumu risināšanu, kuri nav ietverti vai ir tikai daļēji ietverti atveseļošanas un noturības plānā, kā arī jauni un nupat iezīmējušies problēmjautājumi, tai skaitā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tajā bija arī novērtēts Beļģijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

               (12)2022. gada 23. maijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā bija aplūkots Beļģijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un neatbilda parāda samazināšanas kritērijam. Ziņojumā secināts, ka deficīta un parāda kritēriji nav izpildīti. Ievērojot 2022. gada 2. marta paziņojumu, Komisija, novērtējot visus attiecīgos faktorus, uzskatīja, ka atbilstība parāda samazināšanas kritērijam nozīmētu pārāk stingru fiskālo stimulu esību, kas varētu apdraudēt izaugsmi. Tāpēc Komisija uzskata, ka pašreizējos ārkārtas ekonomiskajos apstākļos atbilstība parāda samazināšanas kritērijam nav uzskatāma par vajadzīgu. Kā paziņots, Komisija 2022. gada pavasarī neierosināja sākt jaunas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras, bet 2022. gada rudenī tā no jauna novērtēs, vai būtu jāierosina šo procedūru sākšana.

               (13)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Beļģijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Beļģijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem 2021. gadā Beļģijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 9,0 % no IKP 2020. gadā līdz 5,5 % no IKP 2021. gadā. Beļģijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 4,4 % no IKP 2020. gadā līdz 2,9 % 2021. gadā. Beļģijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Vienlaikus daži no valdības 2020.–2021. gadā pieņemtajiem diskrecionārajiem pasākumiem nebija ne pagaidu pasākumi, ne arī tika atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, un tos galvenokārt veidoja minimālo pensiju un veselības nozares darbinieku algu pastāvīgs pieaugums. Pēc Eurostat validētajiem datiem vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 108,2 % no IKP.

               (14)2022. gada stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir labvēlīgs. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 3,0 % un 2023. gadā — par 1,9 %. Savukārt Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts mazāks reālā IKP pieaugums — par 2,0 % 2022. gadā un par 1,6 % 2023. gadā, galvenokārt tādēļ, ka agrākais robeždatums makroekonomikas prognozēm, kas ir 2022. gada stabilitātes programmas pamatā, bija pirms Krievijas agresīvā kara pret Ukrainu sākuma. Valdība savā 2022. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts samazināsies līdz 5,2 % no IKP 2022. gadā un līdz 3,6 % 2023. gadā. Samazinājums 2022. gadā galvenokārt atspoguļo stabilo ekonomiskās aktivitātes izaugsmi un lielākās ārkārtas pasākumu daļas atcelšanu. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā (nedaudz) samazināsies līdz 108,0 % un 2023. gadā pieaugs līdz 108,8 %. Pamatojoties uz prognozes termiņa datumā zināmajiem politikas pasākumiem, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts, ka valdības budžeta deficīts 2022. un 2023. gadā būs attiecīgi 5,0 % un 4,4 % no IKP. 2022. gadā tas atbilst 2022. gada stabilitātes programmā prognozētajam deficītam, neraugoties uz mazāk labvēlīgo makroekonomikas scenāriju Komisijas 2022. gada pavasara prognozē, jo budžeta prognozēs 2022. gada stabilitātes programmā ir ņemta vērā tehniskā korekcija, kas atspoguļo Krievijas agresīvā kara pret Ukrainu seku ietekmi uz budžetu (tikai) 2022. gadā. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts lielāks vispārējās valdības budžeta deficīts 2023. gadā, kas galvenokārt saistīts ar mazāk labvēlīgu makroekonomikas scenāriju un pasākumiem, kuri programmas vēlākajos gados vēl nav precizēti. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēta kopumā līdzīga vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 107,5 % apmērā 2022. gadā, bet zemāka attiecība 107,6 % apmērā 2023. gadā, kas atspoguļo IKP deflatora mazāko pieaugumu 2022. gada stabilitātes programmā.

               Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, potenciālās izlaides vidēja termiņa pieauguma aplēse ir 1,4 % (10 gadu vidējais rādītājs). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var palielināt Beļģijas potenciālo izaugsmi.

               (15)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla lielāko daļu pasākumu, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, — tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 2,9 % no IKP 2021. gadā līdz 0,4 % 2022. gadā. Valdības budžeta deficītu 2022. gadā ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuru apjoms Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek lēsts 0,5 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0 % apmērā no IKP 2023. gadā
                  12
               . Šie pasākumi galvenokārt ietver vienreizējus pārvedumus mājsaimniecībām un enerģijas patēriņa netiešo nodokļu samazinājumu. Par šiem pasākumiem tika paziņots, ka tiem ir pagaidu raksturs un ka tie attiecas uz 2022. gadu. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Daži no šiem pasākumiem nav mērķorientēti, jo īpaši vispārējie pārvedumi mājsaimniecībām, lai atbalstītu enerģijas patēriņu, un PVN likmes gāzei un elektrībai un akcīzes nodokļu degvielai samazinājums. Valdības budžeta deficītu ietekmē arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas un kas Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,1 % apmērā no IKP gan 2022. gadā, gan 2023. gadā
                  13
               , kā arī lielākas izmaksas aizsardzības izdevumiem (0,1 % no IKP 2022. gadā).

               (16)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Beļģijai
                  14
                2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, tajā pašā laikā turpinot piesardzīgu fiskālo politiku. Turklāt tai būtu jāsaglabā valsts finansētās investīcijas. Tā arī ieteica Beļģijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā, un vienlaikus veicināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

               (17)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Beļģijas 2022. gada stabilitātes programmā iekļauto informāciju, 2022. gadā tiek prognozēta atbalstoša fiskālā nostāja –2,4 % apmērā no IKP
                  15
               . Beļģija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,2 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs neitrāla ietekme uz fiskālo nostāju
                  16
               . Tādējādi Beļģija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 2,1 procentpunktam no IKP. Šī ievērojamā ekspansīvā ietekme ietver papildu ietekmi (0,5 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas. Turklāt tiek prognozēts, ka valdības izdevumu pieaugums, ko rada publiskā sektora algu un sociālo pabalstu automātiskā indeksācija un — mazākā mērā — lielāks valdības preču un pakalpojumu patēriņš, arī veicinās valsts finansēto (neto) primāro kārtējo izdevumu ekspansīvo ietekmi. Komisijas prognozē norādīts, ka šos pasākumus un lielāku izdevumu faktorus kompensējošie pasākumi neatsvērs pilnībā.

               (18)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta 0,0 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies
                  17
               . Tiek paredzēts, ka Beļģija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti saglabāsies stabila salīdzinājumā ar 2022. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2023. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP
                  18
               . Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā kopumā būs neitrāla ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP. Tas ietver ietekmi, ko rada ar enerģijas cenu pieaugumu saistīto pasākumu pakāpeniska atcelšana (0,5 % apmērā no IKP).

               (19)2022. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts pakāpeniski samazināsies, sasniedzot 3,4 % no IKP 2024. gadā un 2,7 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts būs zem 3 % no IKP līdz 2025. gadam. Šo prognožu pamatā ir makroekonomikas scenārijs, kas izstrādāts pirms Krievijas iebrukuma Ukrainā, un tiek pieņemts, ka pasākumi, kas vēl nav noteikti programmas vēlākajiem gadiem, jo īpaši tā dēvētie “elastīgie fiskālie stimuli”, laikposmā no 2023. līdz 2025. gadam būs 0,8 % apmērā no IKP. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2025. gadam pieaugs, proti, 2024. gadā palielināsies līdz 109,7 % un 2025. gadā pieaugs līdz 110,1 %. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet augsti.

               (20)Nemainīgas politikas apstākļos paredzams, ka sabiedrības straujās novecošanas rezultātā saasināsies ar sabiedrības novecošanu saistīto izdevumu ietekme uz publiskajām finansēm. 2021. gada ziņojumā par novecošanu prognozēts, ka ar novecošanu saistītie izdevumi līdz 2040. gadam palielināsies par 3,6 procentpunktiem un līdz 2070. gadam — par 5,4 procentpunktiem no IKP, galvenokārt pensiju un ilgtermiņa aprūpes izdevumu dēļ. Savā atveseļošanas un noturības plānā Beļģija ir apņēmusies īstenot pensiju reformu, lai cita starpā uzlabotu sistēmas finansiālo un sociālo ilgtspēju un veicinātu konverģenci starp dažādām pensiju shēmām. Runājot par ilgtermiņa aprūpi, Beļģija jau 2019. gadā bija viena no tām ES valstīm, kuras izdevumi šajā nozarē bija vislielākie
                  19
               , un paredzams, ka tās izdevumi līdz 2030. gadam pieaugs vēl par 14 % un līdz 2070. gadam — par 2,2 procentpunktiem no IKP. Ir sāktas reformas, kuru mērķis ir uzlabot dažādu aprūpes iestāžu izmantošanu izmaksu ziņā efektīvā veidā, jo īpaši, lai novērstu un atliktu nevajadzīgu vai priekšlaicīgu institucionalizāciju, kas skar katru ceturto iestādē aprūpēto personu; taču šajā jomā ir vērojamas lielas reģionālas atšķirības. Covid-19 krīze apturēja plānoto izmaksu taupīšanas pasākumu īstenošanu. Tas liecina, ka varētu būt iespējams vēl vairāk samazināt pārmērīgu institucionalizāciju, vienlaikus stiprinot kvalitatīvu mājas aprūpes pakalpojumu izmantošanu un novēršot finansiālus šķēršļus, kas ierobežo visneaizsargātāko grupu piekļuvi šiem pakalpojumiem. Ātra un vērienīga reformu īstenošana palīdzētu risināt ilgtspējas problēmas.

               (21)Beļģijas nodokļu sistēmai ir raksturīgs liels darbaspēka nodokļu slogs ar samērā augstām nodokļu likmēm un šauras nodokļu kategorijas. Tas ierobežo nodokļu sistēmas reālo progresivitāti un vēl vairāk vājina dalību darba tirgū. Lai gan 2016. gada nodokļu reforma samazināja nodokļu slogu darba ņēmējiem ar viszemāko atalgojumu, nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās joprojām ir augstākais ES tiem, kas saņem vidējo algu. Augsti darbaspēka nodokļi var arī atturēt no dalības mūžizglītībā. Turklāt daži bezdarbnieka pabalstu sistēmas elementi rada risku, ka samazināsies darba meklētāju stimuli strādāt, un var mazināt aktivizācijas politikas efektivitāti. Sociālā atbalsta sarežģītība un ierobežotās iespējas apvienot ienākumus no darba ar sociālajiem pabalstiem arī var atturēt no darba uzsākšanas, jo īpaši tos, kuriem ir zems ienākumu gūšanas potenciāls. Bez tam, lai daļēji mazinātu augstās nodokļu likmes, nodokļu bāzes samazina daudzi atbrīvojumi, atskaitījumi un samazinātas likmes, kas rada efektivitātes zudumus un izkropļojumus. Daži nodokļu sistēmas elementi veicina izkropļojumus investīciju izvēlē un rada pārmērīgas investīcijas konkrētos aktīvos. Piemēram, ieņēmumi no nekustamā īpašuma īres netiek pietiekami aplikti ar nodokļiem, un procenti par mājokļa kredītiem otrajiem mājokļiem ir atskaitāmi no nodokļiem. Turklāt nodokļu stimuli uzkrājumiem un strikta nodokļu noteikumu struktūra, ko piemēro ilgtermiņa uzkrājumiem un pensiju shēmām, rada šķēršļus labākai kapitāla sadalei. 2021. gada februārī ieviestais nodoklis, ko uzliek vērtspapīru kontiem, arī mazina stimulus investēt finanšu instrumentos. Turklāt ir iespējas attīstīt vides nodokļus, samazinot fosilo degvielu subsīdijas un veicinot investīcijas mazoglekļa ekonomikā. Piemēram, apkurē izmantojamajām fosilajām degvielām (piemēram, gāzeļļai, dabasgāzei) uzliekamā akcīzes nodokļa pārskatīšana, kas salīdzinājumā ar elektrībai uzliekamo nodokli ir zems, veicinātu investīcijas mazoglekļa apkures risinājumos. Ņemot vērā, ka satiksmes sastrēgumos pavadīto stundu vidējais skaits gadā ir viens no lielākajiem ES, un lai risinātu sastrēgumu problēmu, varētu izmantot tādus politikas risinājumus kā ceļu lietošanas maksas ieviešana privātiem transportlīdzekļiem (piemēram, kravas automobiļiem), vienlaikus nodrošinot pietiekamu sabiedriskā transporta piedāvājumu. Tas varētu arī palīdzēt samazināt ETS neietilpstošo siltumnīcefekta gāzu emisijas. Kombinējot pāreju no darbaspēka nodokļiem ar nodokļu bāzes paplašināšanu, varētu uzlabot nodokļu sistēmas taisnīgumu, veicināt nodarbinātību, kā arī sekmēt sociālo un vidisko mērķu sasniegšanu.

               (22)Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 19. panta 3. punkta b) apakšpunktā un V pielikuma 2.2. kritērijā, atveseļošanas un noturības plānā ir ietverts plašs savstarpēji pastiprinošu reformu un investīciju kopums, ko paredzēts īstenot līdz 2026. gadam. Tās palīdzēs atrisināt visas ekonomiskās un sociālās problēmas vai ievērojamu to ekonomisko un sociālo problēmu daļu, kuras Padome bija minējusi Beļģijai 2019. un 2020. gada Eiropas pusgadā adresētajos ieteikumos, kā arī attiecīgā gadījumā Beļģijai līdz plāna pieņemšanai adresētajos ieteikumos. Konkrētāk, sagaidāms, ka Beļģijas atveseļošanas un noturības plāns palīdzēs risināt ievērojamu to problēmu daļu, kas norādītas attiecīgajos valstij adresētajos ieteikumos. Lai uzlabotu publisko izdevumu kvalitāti un efektivitāti, Beļģijas atveseļošanas un noturības plāns ietver izdevumu pārskatīšanas sistemātisku integrēšanu visu valdības līmeņu budžeta plānošanas ciklos. Ņemot vērā, ka pieaug publiskie izdevumi pensijām, plānā ir iekļauta pensiju reforma, kuras mērķis cita starpā ir uzlabot pensiju sistēmas finansiālo un sociālo ilgtspēju. Beļģijas atveseļošanas un noturības plānā ir iekļauti arī vairāki pasākumi, kuru mērķis ir risināt darba tirgus problēmas un stiprināt neaizsargāto grupu, piemēram, migrantu izcelsmes personu, sieviešu, jauniešu, personu ar invaliditāti un digitālās atstumtības riskam pakļauto personu, sociālo integrāciju un integrāciju darba tirgū. Saskaņā ar plānu Beļģija nodrošinās 5G izvēršanu. Plānā ir iekļauta arī dienesta automašīnām piemērojamās nodokļa shēmas reforma, kuras mērķis ir pilnībā elektrificēt dienesta autoparkus.

               (23)Paredzams, ka Beļģijas atveseļošanas un noturības plāna īstenošana sekmēs turpmāku progresu zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā. Klimata mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi Beļģijā atbilst 49,6 % no plāna kopējā piešķīruma, savukārt digitālo mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi — 26,6 % no plāna kopējā piešķīruma. Atveseļošanas un noturības plāna pilnīga īstenošana atbilstoši attiecīgajiem atskaites punktiem un mērķrādītājiem palīdzēs Beļģijai ātri atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām, vienlaikus stiprinot noturību. Lai nodrošinātu atveseļošanas un noturības plāna, kā arī citu, ārpus plāna tvēruma esošu ekonomikas un nodarbinātības politiku sekmīgu īstenošanu un rezultātā panāktu plašu līdzatbildību par politiku programmu kopumā, joprojām ir svarīgi sistemātiski iesaistīt sociālos partnerus un citas attiecīgās ieinteresētās personas.

               (24)Beļģija vēl nav iesniegusi partnerības nolīgumu un pārējos kohēzijas politikas plānošanas dokumentus
                  20
               . Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Beļģijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.

               (25)Papildus ekonomiskajiem un sociālajiem problēmjautājumiem, kuru risināšana paredzēta atveseļošanas un noturības plānā, Beļģijā ir vairāki papildu problēmjautājumi, kas saistīti ar darba tirgu un izglītības sistēmu. Rekordaugstais brīvo darbvietu rādītājs Beļģijā liecina, ka darba devējiem ir arvien grūtāk pieņemt darbā darbiniekus ar vajadzīgajām prasmēm. Darbaspēka trūkums ir vērojams visos prasmju līmeņos un pastāvīgi saglabājas dažādās nozarēs, tostarp informācijas un komunikācijas tehnoloģiju, izglītības, aprūpes un būvniecības nozarē. Jo īpaši ir pārāk maz absolventu zinātnes, tehnoloģijas, inženierzinātņu un matemātikas (STEM) jomā — gan arodvidusskolu absolventu, gan terciārās izglītības absolventu vidū. Prasmju neatbilstība ir skaidrojama arī ar zemo līdzdalību pieaugušo izglītībā, jo īpaši mazizglītoto vidū, kuriem prasmju pilnveide varētu nodrošināt labākas darba iespējas. Saskaņā ar atveseļošanas un noturības plānu darba ņēmējiem tiks sagatavoti individuāli mācību konti un individuālas mācību tiesības. Taču aktīvai darba tirgus politikai paredzēto izdevumu daļa, kas veltīta apmācībai, ir samērā neliela, un tikai neliels darba meklētāju īpatsvars (kaut gan tas aizvien pieaug) iziet apmācību saistībā ar darbu jomā, kurā trūkst darbaspēka. Darbaspēka trūkuma un prasmju neatbilstības novēršana ir ļoti svarīga svira, ar kuru risināt jautājumus saistībā ar digitālo pārkārtošanos un īstenot zaļo pārkārtošanos, kā arī sasniegt 2030. gada ES pamatmērķus nodarbinātības un prasmju jomā.

               (26)Attiecībā uz darbaspēka trūkumu un prasmju neatbilstību pastāv bažas jo īpaši par izglītības sistēmas darbības rezultātiem un tās iekļautību, ņemot vērā arī lielos publiskā sektora izdevumus izglītībai
                  21
               . Izglītības rezultātu atšķirības, kas ir vienas no lielākajām ES, ir cieši saistītas ar skolēnu un studentu sociālekonomisko izcelsmi un migrantu izcelsmi, un tādējādi rada nevienlīdzību izglītībā. Vairāk nekā viens no trim jaunajiem pieaugušajiem ar invaliditāti nepabeidz vidējo izglītību. Turklāt tikai 6,2 % skolēnu un studentu Beļģijā 2019. gadā piedalījās darba vidē balstītās mācībās, un tas ir krietni zem ES vidējā rādītāja (29 %). Jo īpaši franču valodas kopienā ir nepieciešams uzlabot profesionālās izglītības un apmācības (PIA) sistēmu atbilstību darba tirgus prasībām, jo tikai 3 no 10 franču kopienā populārākajās vidusskolas līmeņa PIA programmās tiek sagatavoti darbinieki jomās, kurās trūkst darbaspēka. Kopumā Beļģijā joprojām ir bažas par PIA kā ceļa uz izciliem sasniegumiem pievilcīgumu, par ko liecina lielais iedzīvotāju īpatsvars, kuriem ir negatīvs priekšstats par PIA. Pedagogu profesijas stiprināšana palīdzētu noturēt skolotājus un samazināt kvalificētu skolotāju trūkumu, kas arvien pieaug. Tas rada īpašas problēmas nelabvēlīgā situācijā esošām skolām un risku palielināt esošo nevienlīdzību izglītības sistēmā. Neraugoties uz jau veiktajiem pasākumiem, pedagogu profesijas pievilcīgums tiktu stiprināts, ja tiktu nodrošināta labāka sākotnējā izglītība un pastāvīga profesionālās kvalifikācijas paaugstināšana un izstrādātas elastīgākas un pievilcīgākas karjeras iespējas.

               (27)Pamatojoties uz ES valstu vai to valdību vadītāju pilnvarojumu, kas formulēts Versaļas deklarācijā, ir sagatavots REPowerEU plāns, kura mērķis ir pēc iespējas drīz izbeigt Eiropas Savienības atkarību no fosilo degvielu importa no Krievijas. Tālab dialogā ar dalībvalstīm tiek apzināti piemērotākie projekti, investīcijas un reformas valstu, reģionālā un ES līmenī. Šo pasākumu mērķis ir samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām un pārorientēt fosilo degvielu importu prom no Krievijas.

               (28)Aptuveni 70 % no Beļģijas bruto iekšzemes enerģijas patēriņa sedz fosilo degvielu imports. Saskaņā ar 2020. gada datiem atkarība no fosilo degvielu importa no Krievijas ir 30 % attiecībā uz jēlnaftu (kopējā importa daļa), kas ir augstāka par ES-27 vidējo rādītāju (26 %), un salīdzinoši zemāka attiecībā uz dabasgāzi (7 % salīdzinājumā ar ES rādītāju — 44 %) un oglēm (39 % salīdzinājumā ar 54 %)
                  22
               . Gan naftas (39 % no bruto iekšzemes patēriņa salīdzinājumā ar 33 %), gan dabasgāzes (30 % salīdzinājumā ar 24 %) īpatsvars energoresursu struktūrā ir lielāks par ES vidējo rādītāju, savukārt ogļu īpatsvars ir mazāks (5 % salīdzinājumā ar 11 %). Kodolenerģijas īpatsvars energoresursu struktūrā ir 16 % no bruto iekšzemes enerģijas patēriņa. Atjaunīgā enerģija 2020. gadā veidoja tikai 13 % no enerģijas galapatēriņa. Beļģijai būs jāveic būtiski papildu pasākumi, lai paātrinātu atjaunīgo energoresursu attīstību nolūkā panākt virzību uz klimatneitralitāti 2050. gadā un samazināt atkarību no importētajām fosilajām degvielām. Taču sauszemes vēja enerģijas projektu izstrādi un ar to saistīto elektrotīkla paplašināšanu būtiski kavē ilgi aizkavējumi būvatļauju izsniegšanā, jo īpaši sakarā ar daudzām atkārtotām un ilgstošām pārsūdzības procedūrām. Mērķu un stratēģijas saskaņošana visos valdības līmeņos (federālajā, reģionālajā, vietējā), lai sasniegtu Beļģijas atjaunīgās enerģijas mērķrādītājus, nodrošinātu skaidrāku regulējumu investoriem, samazinātu pārsūdzību skaitu un paātrinātu atjaunīgo energoresursu izvēršanu un ar to saistīto tīkla pastiprināšanu. Turklāt atļauju izsniegšanu varētu atvieglot, stiprinot pārsūdzības iestāžu spējas un pieņemot turpmākus pasākumus, lai samazinātu pārsūdzības procedūru ilgumu un turpmāku pārsūdzību iespējamību, kā arī atvieglojot ierobežojumus (vējturbīnām) lidostu, radaru un militāro zonu tuvumā un atjauninot prasības par minimālo attālumu. Telpiskās plānošanas ieviešana, ņemot vērā teritoriju resursu potenciālu, un pašvaldību lielāka līdzdalība atjaunīgās enerģijas ražošanas projektos varētu palielināt pieņemamību vietējo iedzīvotāju vidū. Jumta saules iekārtu (gan nelielu, gan lielu iekārtu) potenciālu varētu labāk izmantot, ja tiktu pieņemti pamatnosacījumi, kas ir paredzami un pietiekami, lai stimulētu pašpatēriņu, enerģijas koplietošanu un pieprasījumreakciju. Lai ņemtu vērā variablo enerģijas avotu pieaugumu elektrotīklā, tīkls būtu jāstiprina un jāpadara viedāks. Tiek ieteikts investīcijas jaunā gāzes infrastruktūrā un tīklos pēc iespējas veikt tā, lai nodrošinātu atbilstību nākotnes prasībām, sekmējot ilgtspēju ilgtermiņā, ko nākotnē nodrošinātu pārprofilēšana uz ilgtspējīgu kurināmo.

               (29)Papildu instrumenti, lai vēl vairāk palielinātu energoatdevi un samazinātu enerģijas patēriņu, emisijas un atkarību no fosilajām degvielām, ir investīcijas ūdeņraža vērtības ķēdē, energorenovācijā un ēku dekarbonizācijā. Tas nozīmē subsīdiju pārvirzīšanu uz mazoglekļa apkures avotiem un reģionālu aizliegumu ieviešanu vai paātrināšanu attiecībā uz šķidrā kurināmā katlu vai gāzes katlu iekārtām jaunās ēkās. Pāreja starp degvielām tiks atvieglota, ja tiks samazināts enerģijas patēriņš un vienlaikus ar pāreju starp degvielām tiks pastiprināta energoefektivitātes uzlabošana (veicinot dziļāku renovāciju). Lai Beļģija atbilstu “Gatavi mērķrādītājam 55 %” mērķiem, būs vēl vairāk jāpalielina ieceru vērienīgums siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai un atjaunīgo energoresursu enerģijas un energoefektivitātes rādītāju paaugstināšanai. Transporta nozarē lielais personīgā autotransporta izmantošanas īpatsvars veido būtisku naftas patēriņa daļu Beļģijā. “Saudzējošas mobilitātes” (piemēram, riteņbraukšanas, kopīgotas mobilitātes) un sabiedriskā transporta izmantošanas veicināšana, tostarp uzlabojot sabiedriskā transporta pakalpojumus, palīdzētu samazināt privāto automobiļu izmantošanu un ar to saistīto naftas patēriņu.

               (30)Paātrināta pārkārtošanās uz klimatneitralitāti un atteikšanās no fosilajām degvielām vairākās nozarēs radīs ievērojamas pārstrukturēšanas izmaksas, taču, lai mazinātu pārkārtošanās sociālekonomisko ietekmi vissmagāk skartajos reģionos, Beļģija var kohēzijas politikas ietvaros izmantot Taisnīgas pārkārtošanās mehānismu. Turklāt, lai uzlabotu nodarbinātības iespējas un stiprinātu sociālo kohēziju, Beļģija var izmantot Eiropas Sociālo fondu Plus.

               (31)Padome ir izskatījusi 2022. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas veikto novērtējumu, un tās atzinums
                  23
                ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (32)Ņemot vērā ciešās savstarpējās saiknes starp eurozonas dalībvalstu tautsaimniecībām un to kolektīvo devumu ekonomiskās un monetārās savienības darbībā, Padome eurozonas dalībvalstīm ieteica rīkoties, tai skaitā izmantojot atveseļošanas un noturības plānus, lai īstenotu ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku. Attiecībā uz Beļģiju tas ir jo īpaši atspoguļots 1., 2. un 3. ieteikumā.

               AR ŠO IESAKA Beļģijai 2022. un 2023. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka 2023. gadā tiek īstenota piesardzīga fiskālā politika, jo īpaši, ierobežojot valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugumu, lai tas nepārsniegtu vidēja termiņa potenciālās izlaides pieaugumu, ņemot vērā to, ka turpinās pagaidu un mērķorientēta atbalsta sniegšana pret energocenu kāpumu visneaizsargātākajām mājsaimniecībām un uzņēmumiem, kā arī personām, kas bēg no Ukrainas. Būt gatavai kārtējos izdevumus pielāgot mainīgajai situācijai. Palielināt publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, tostarp izmantojot ANM, RePowerEU un citus ES fondus. Laikposmā pēc 2023. gada īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un vidējā termiņā nodrošināt ticamu un pakāpenisku parāda samazināšanu un fiskālo ilgtspēju, izmantojot pakāpenisku konsolidāciju, investīcijas un reformas. Piešķirt prioritāti reformām, kas uzlabo ilgtermiņa aprūpes fiskālo ilgtspēju, tostarp veicinot dažādu aprūpes iestāžu izmantošanu izmaksu ziņā efektīvā veidā. Reformēt nodokļu un pabalstu sistēmas, lai mazinātu faktorus, kas attur no strādāšanas, novirzot nodokļu slogu no darbaspēka un vienkāršojot nodokļu un pabalstu sistēmu. Samazināt nodokļu izdevumus un padarīt nodokļu sistēmu neitrālāku attiecībā uz investīcijām.

               2.Turpināt atveseļošanas un noturības plāna īstenošanu, ievērojot Padomes 2021. gada 13. jūlija īstenošanas lēmumā iekļautos atskaites punktus un mērķrādītājus. Iesniegt 2021.–2027. gada kohēzijas politikas plānošanas dokumentus, lai būtu iespējams noslēgt sarunas ar Komisiju un pēc tam sākt to īstenošanu.

               3.Novērst darbaspēka trūkumu un prasmju neatbilstību, galvenokārt uzlabojot izglītības un apmācības sistēmas darbības rezultātus un iekļautību, uzlabojot profesionālās izglītības un apmācības kvalitāti un atbilstību darba tirgus prasībām un attīstot elastīgākas un pievilcīgākas karjeras iespējas un apmācību pedagogiem.

               4.Samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām, pastiprinot energoefektivitātes uzlabojumus un samazinot fosilo degvielu izmantošanu ēkās, veicinot sabiedriskā transporta pakalpojumu piedāvājumu un izmantošanu un paātrinot atjaunīgās enerģijas un ar to saistītās tīkla infrastruktūras izvēršanu, vēl vairāk racionalizējot atļauju piešķiršanas procedūras, tostarp samazinot pārsūdzības procedūru ilgumu un pieņemot pamatnosacījumus, lai veicinātu investīcijas saules enerģijas iekārtās.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu (OV L 71, 4.3.2022., 1. lpp.).

                     (5)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta
                     vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (COM(2020) 123 final, Briselē, 20.3.2020.).

                     (6)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi” (COM(2021) 105 final, Briselē, 3.3.2021.).

                     (7)

                        Aplēses par fiskālo nostāju un tās komponentiem šajā ieteikumā ir Komisijas aplēses, kas balstītas uz pieņēmumiem, kuri ir Komisijas 2022. gada pavasara prognozes pamatā. Komisijas vidēja termiņa potenciālās izaugsmes aplēsēs nav iekļauta to reformu pozitīvā ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt potenciālo izaugsmi.

                     (8)

                        Nefinansē no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem.

                     (9)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Fiskālās politikas norādes 2023. gadam” (COM(2022) 85 final, Briselē, 2.3.2022.).

                     (10)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (2021. gada 13. jūlijs) par Beļģijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu (ST 10161 2021 INIT; ST 10161 2021 ADD 1).

                     (11)

                        SWD(2022) 602 final.

                     (12)

                        Šie skaitļi atspoguļo kopš 2021. gada rudens veikto pasākumu gada budžeta izmaksu līmeni, ietverot kārtējos ieņēmumus un izdevumus, kā arī — attiecīgā gadījumā — kapitālizdevumu pasākumus.

                     (13)

                        Tiek pieņemts, ka kopējais no Ukrainas uz ES pārvietoto personu skaits līdz 2022. gada beigām pakāpeniski sasniegs 6 miljonus, un viņu ģeogrāfiskais sadalījums tiek lēsts, pamatojoties uz esošās diasporas lielumu, uzņemošās dalībvalsts iedzīvotāju skaita relatīvo apmēru un no Ukrainas pārvietoto personu faktisko sadalījumu visā ES, kāds tas bija 2022. gada martā. Budžeta izmaksas uz vienu personu aplēstas, balstoties uz Komisijas Kopīgā pētniecības centra mikrosimulācijas modeli Euromod, ņemot vērā gan naudas pārvedumus, uz kuriem šie cilvēki var būt tiesīgi, gan pabalstus natūrā, piemēram, izglītību un veselības aprūpi.

                     (14)

                        Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu (OV C 304, 29.7.2021., 1. lpp.).

                     (15)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (16)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP.

                     (17)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (18)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

                     (19)

                        Eiropas Komisija, 2021. gads, 2021. gada ziņojums par novecošanu: ekonomikas un budžeta prognozes ES dalībvalstīs (2019-2070), Iestāžu dokuments Nr. 148.

                     (20)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 (2021. gada 24. jūnijs), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu un Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai (OV L 231, 30.6.2021., 159. lpp.).

                     (21)

                        ESAO — Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) 2018. gada rezultāti, 1. sējums.

                     (22)

                        Eurostat (2020), Krievijas importa īpatsvars kopējā dabasgāzes, jēlnaftas un akmeņogļu importa apjomā. ES27 vidējā rādītāja aprēķinā izmantotais kopējais imports ir imports no valstīm ārpus ES27. Attiecībā uz Beļģiju kopējais imports ietver arī ES iekšējo tirdzniecību. Jēlnafta neietver rafinētus naftas produktus.

                     (23)

                        Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2022
            COM(2022) 625 final

            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Zviedrijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2022. gada konverģences programmu
            {SWD(2022) 625 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Zviedrijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2022. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241
                  3
               , ar ko tika izveidots Atveseļošanas un noturības mehānisms, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošina finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmē ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, līdztekus stiprinot dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Vidējā termiņā un ilgtermiņā tas palīdz arī stiprināt publisko finanšu ilgtspēju un sekmēt izaugsmi un darbvietu radīšanu. Saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 11. panta 2. punktu 2022. gada [XX]. jūnijā [tika] atjaunināta katrai dalībvalstij paredzētā maksimālā finanšu iemaksa no Atveseļošanas un noturības mehānisma.

               (2)Komisija 2021. gada 24. novembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2022. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Pētījumā bija pienācīgi ņemta vērā Portu 2021. gada maija sociālajā samitā atkārtoti nostiprinātā kopīgā apņemšanās turpināt īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija izsludināja 2017. gada 17. novembrī. Eiropadome 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījuma prioritātes apstiprināja 2022. gada 25. martā. Komisija 2021. gada 24. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Zviedrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām būs jāizstrādā padziļinātais pārskats
                  4
               . Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī priekšlikumu attiecībā uz 2022. gada vienoto nodarbinātības ziņojumu, kurā analizēta nodarbinātības pamatnostādņu un Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana un kuru Padome pieņēma 2022. gada 14. martā.

               (3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva
                  5
               , pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai.

               (4)Ievērojot strauji mainīgo ekonomisko un ģeopolitisko situāciju, 2022. gada Eiropas pusgadā atsāksies ekonomikas un nodarbinātības politikas vispusīga koordinācija, kura līdztekus tiks pielāgota, ņemot vērā ar Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu saistītās prasības, kā skaidrots 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumā. Lai īstenotu Eiropas pusgada politikas prioritātes, ir svarīgi īstenot pieņemtos atveseļošanas un noturības plānus, jo ar šiem plāniem paredzēts īstenot visus 2019. un 2020. gada Eiropas pusgada ciklos sniegtos konkrētām valstīm adresētos ieteikumus vai to būtisku daļu. Papildus konkrētām valstīm adresētajiem ieteikumiem, kas pieņemti līdz mainītā atveseļošanas un noturības plāna iesniegšanas dienai, šo plānu pārskatīšanā, atjaunināšanā vai grozīšanā saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 14., 18. un 21. pantu joprojām vienlīdz aktuāli ir arī 2019. un 2020. gadā konkrētām valstīm adresētie ieteikumi.

               (5)Vispārējā izņēmuma klauzula darbojas kopš 2020. gada marta
                  6
               . Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā
                  7
                izklāstīja viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). Paaugstināta nenoteiktība un spēcīgi lejupvērsti riski, kas skar ekonomikas perspektīvu saistībā ar karu Eiropā, nepieredzēts enerģijas cenu kāpums un ieilguši piegādes ķēdes darbības traucējumi rada apstākļus, kuru dēļ ir attaisnojami Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas darbību pagarināt arī attiecībā uz 2023. gadu.

               (6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada konverģences programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), izņemot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot izdevumus, ko finansē no neatmaksājama atbalsta (dotācijām) no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citiem ES fondiem, attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi
                  8
               . Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem
                  9
                primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

               (7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju
                  10
               . Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

               (8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

               (9)Zviedrija 2021. gada 28. maijā saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 18. panta 1. punktu iesniedza Komisijai savu atveseļošanas un noturības plānu. Komisija atbilstoši Regulas (ES) 2021/241 19. pantam novērtēja atveseļošanas un noturības plāna atbilstību, efektivitāti, lietderīgumu un saskanīgumu, ņemot vērā minētās regulas V pielikumā sniegtās novērtēšanas vadlīnijas. Padome 4. maijā pieņēma lēmumu par Zviedrijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu
                  11
               . Maksājuma daļas tiek darītas pieejamas ar nosacījumu, ka Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 24. panta 5. punktu ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Zviedrija ir apmierinoši izpildījusi attiecīgos atskaites punktus un mērķrādītājus, kas bija noteikti Padomes īstenošanas lēmumā. Apmierinoša izpilde nozīmē arī to, ka nav bijis regresa attiecībā uz iepriekšējo atskaites punktu un mērķrādītāju sasniegšanu.

               (10)Zviedrija 2022. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2022. gada valsts reformu programmu un 2022. gada konverģences programmu Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteiktajā termiņā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus. Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 27. pantā, 2022. gada valsts reformu programma atspoguļo arī Zviedrijas pienākumu divreiz gadā ziņot par panākto progresu atveseļošanas un noturības plāna īstenošanā.

               (11)Komisija 2022. gada ziņojumu par Zviedriju publicēja 2022. gada 23. maijā
                  12
               . Tajā novērtēts, kā Zviedrija ir īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā, un uz atveseļošanas un noturības rezultātu pārskata pamata bija aplūkots, kā Zviedrija īsteno atveseļošanas un noturības plānu. Balstoties uz šo analīzi, ziņojumā par valsti bija norādīti trūkumi attiecībā uz tādu problēmjautājumu risināšanu, kuri nav ietverti vai ir tikai daļēji ietverti atveseļošanas un noturības plānā, kā arī jauni un nupat iezīmējušies problēmjautājumi, tai skaitā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tajā bija arī novērtēts Zviedrijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

               (12)Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu izstrādāja padziļināto pārskatu par Zviedriju un rezultātus publicēja 2022. gada 23. maijā
                  13
               . Komisija secināja, ka Zviedrijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Neaizsargātības faktori ir saistīti ar augstām un pieaugošām mājokļu cenām un lielām mājsaimniecību parādsaistībām. Privātā sektora parāds 2020. gadā ir palielinājies līdz 216 % no IKP, kas rada bažas, ņemot vērā lielo parāda daļu īpašuma iegādē. Hipotekāro aizdevumu, komerciālo nekustamo īpašumu kredītu un būvniecības uzņēmumiem piešķirto kredītu dēļ finanšu iestādes ir pakļautas nekustamā īpašuma tirgus riskiem. Mājokļu trūkums, pārmērīgi regulēts īres tirgus, fiskālie stimuli hipotekāro aizdevumu saņemšanai un procentu likmju pazemināšanās ir veicinājuši to, ka mājsaimniecības arvien vairāk uzņemas parādu mājokļa pirkuma finansēšanai. Tādējādi tās kļūst neaizsargātas pret iespējamām procentu likmju izmaiņām. Mājsaimniecību parāds 2020. gada beigās veidoja 188 % no izmantojamā ienākuma un 95 % no IKP. Korekcija varētu negatīvi ietekmēt ekonomiku un banku sektoru. Tas varētu radīt domino efektu valstīs, kurām ir ekonomiska un finansiāla saikne ar Zviedrijas ekonomiku un banku sektoru. Pēdējos gados ir pieņemti daži pasākumi, lai novērstu šo nelīdzsvarotību, bet tiem ir bijusi ierobežota ietekme. Joprojām vērojamas būtiskas politikas nepilnības, īpaši attiecībā uz nodokļu stimuliem ar aizņēmumiem finansētu mājokļu iegādei, mājokļu piedāvājumu un īres tirgus darbību.

               (13)Padome 2020. gada 20. jūlijā ieteica Zviedrijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Zviedrijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Zviedrijas vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā samazinājās no 2,7 % no IKP 2020. gadā līdz 0,2 % 2021. gadā. Zviedrijas fiskālās politikas atbildes pasākumi atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 3,3 % no IKP 2020. gadā līdz 2,2 % 2021. gadā. Zviedrijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi. Tajā pašā laikā daži no 2020.–2021. gadā pieņemtajiem diskrecionārajiem pasākumiem nebija ne pagaidu, nedz arī atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem — tie pārsvarā bija vairāki izdevumu pasākumi, kā arī ienākuma nodokļa samazinājumi. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 36,7 % no IKP.

               (14)Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs 2022. gada konverģences programmā ir reālistisks. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 3,1 % un 2023. gadā — par 1,6 %. Savukārt Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts mazāks reālā IKP pieaugums — par 2,3 % 2022. gadā un par 1,4 % 2023. gadā. Valdība prognozē, ka nominālais deficīts 2022. gadā palielināsies līdz 0,5 % no IKP un 2023. gadā kļūs par pārpalikumu 0,5 % apmērā. Palielinājums 2022. gadā galvenokārt atspoguļo vājāku ekonomikas izaugsmi un papildu izdevumu prioritātes, kas kopumā dominē salīdzinājumā ar ārkārtas pasākumu izbeigšanu. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā saruks līdz 33,5 % un 2023. gadā turpinās samazināties līdz 30,7 %. Pamatojoties uz paziņotajiem politikas pasākumiem, kas zināmi prognozes termiņa datumā, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek sagaidīts, ka valdības budžeta deficīts 2022. gadā būs 0,5 % no IKP, kas 2023. gadā kļūs par 0,5 % pārpalikumu. Tas atbilst 2022. gada konverģences programmā prognozētajam deficītam. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē plānota līdzīga vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP: 33,8 % 2022. gadā un 30,5 % 2023. gadā.

               Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, vidēja termiņa (10 gadu) vidējās potenciālās izlaides pieaugums tiek lēsts 1,9 % apmērā. Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas Atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt Zviedrijas potenciālo izaugsmi.

               (15)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla lielāko daļu pasākumu, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, — tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 2,2 % no IKP 2021. gadā līdz 1,2 % 2022. gadā. Valdības budžeta bilanci ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuru apjoms Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek lēsts 0,4 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,0 % apmērā no IKP 2023. gadā
                  14
               . Salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju Zviedrijas ekonomikai raksturīga zemāka ekonomikas energointensitāte un maksa par enerģiju veido mazāku daļu mājsaimniecību izdevumos
                  15
               . Šie pasākumi ietver sociālos pārvedumus mājsaimniecībām, lai kompensētu augstākas elektroenerģijas cenas, un degvielas nodokļu samazinājumus lauksaimniecības, mežsaimniecības un zivsaimniecības nozarēs. Šie pasākumi ir paziņoti kā pagaidu pasākumi. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Daži no šiem pasākumiem nav mērķorientēti, jo īpaši pārvedumi mājsaimniecībām, lai kompensētu augstākas elektroenerģijas cenas. Izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotām personām no Ukrainas, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,1 % apmērā no IKP 2022. un 2023. gadā
                  16
               , savukārt aizsardzības izdevumu pieaugums 2022. gadā būs nedaudz mazāks par 0,1 % no IKP.

               (16)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Zviedrijai
                  17
                2022. gadā saglabāt atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas. Tā arī ieteica Zviedrijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību vidējā termiņā, vienlaikus veicinot investīcijas izaugsmes potenciāla veicināšanai.

               (17)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Zviedrijas 2022. gada konverģences programmā iekļauto informāciju, 2022. gadā tiek prognozēta atbalstoša fiskālā nostāja -0,6 % apmērā no IKP, kā ieteikusi Padome
                  18
               . Zviedrija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu stimulējošu iedarbību. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,1 procentpunktu no IKP salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs neitrāla ietekme uz fiskālo nostāju
                  19
               . Tādējādi Zviedrija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP. Tas ietver papildu ietekmi, kāda ir iepriekš minētajiem pasākumiem (0,4 % apmērā no IKP), lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

               (18)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta +1,3 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies
                  20
               . Tiek paredzēts, ka Zviedrija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu atveseļošanas atbalstu. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,1 procentpunktu no IKP salīdzinājumā ar 2022. gadu. Prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs nedaudz bremzējoša ietekme uz fiskālo nostāju – tā atbilst 0,1 procentpunktam no IKP 2023. gadā
                  21
               . Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 1,1 procentpunktam no IKP. Tas ietver ietekmi, ko rada ar enerģijas cenu pieaugumu saistīto pasākumu pakāpeniska atcelšana (0,4 % apmērā no IKP).

               (19)2022. gada konverģences programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta pārpalikums pakāpeniski palielināsies, sasniedzot 0,8 % no IKP 2024. gadā un 1,4 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts saglabāsies zem 3 % no IKP visā programmas aptvertajā laikā. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP turpinās samazināties, konkrēti, līdz 28,9 % 2024. gadā un līdz 26,4 % 2025. gadā. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet zemi.

               (20)Augstās mājokļu cenas apvienojumā ar mājsaimniecību parādu rada haotiskas korekcijas risku. Zviedrija pēdējos gados ir īstenojusi vairākus makroprudenciālus pasākumus, lai samazinātu mājsaimniecību parādu attiecībā pret ienākumiem un ieķīlātā īpašuma vērtību. Tomēr joprojām pastāv citi stimuli aizņemties un uzņemties parādsaistības. Rezultātā līdz šim veiktajiem politikas pasākumiem, šķiet, ir bijusi ierobežota ietekme uz hipotekāro kredītu pieaugumu. Mājokļu cenas ir pieaugušas kopš 20. gs. 90. gadu vidus, apsteidzot mājsaimniecību ienākumu pieaugumu. Šī tendence 2021. gadā paātrinājās, un mājokļu nominālās cenas 3. ceturksnī salīdzinājumā ar iepriekšējā gada atbilstošo periodu pieauga par 11,3 %. Galvenie iemesli tam ir nodokļu stimuli mājokļu iegādei un hipotekāro kredītu ņemšanai, atbalstoši kreditēšanas nosacījumi un salīdzinoši zemas hipotekāro kredītu atmaksas likmes. Vispārējais nodokļu slogs īpašumam Zviedrijā ir salīdzinoši zems, pateicoties dāsniem hipotekāro procentu maksājumu atskaitījumiem no nodokļu bāzes  un zemiem regulārajiem īpašuma nodokļiem. Kaut gan 2020. un 2021. gadā tika pazemināti kapitāla pieauguma nodokļi, lai samazinātu izmaksas, kas esošajiem mājokļu īpašniekiem rodas, pērkot mājokļus un pārceļoties uz jauniem, šīs izmaiņas, iespējams, ir nedaudz palielinājušas šķēršļus ienākšanai tirgū pirmreizējiem pircējiem, paaugstinot mājokļu cenas. Neraugoties uz to, ka pēdējos gados ir ievērojami palielinājies jaunu ēku skaits un piešķirto būvatļauju skaits, paredzams, ka tuvākajos gados māju nepietiekamība turpināsies. Turklāt esošais dzīvojamais fonds netiek izmantots efektīvi. Tas viss kopā apgrūtina cilvēku iespējas mainīt darbu un var veicināt nevienlīdzību starp paaudzēm. Īres tirgū no regulētām īres maksām, kas ir zemākas par tirgus cenām, labumu gūst ierobežota mājsaimniecību grupa. Nepastāv saikne starp īri un mājsaimniecības vajadzībām un ienākumiem. Efektivitātes pieaugums tiktu panākts, ja īres maksa vairāk atbilstu tirgus cenām, to papildinot ar īres atbalstu, kas balstīts uz ienākumiem un neto bagātību.

               (21)Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 19. panta 3. punkta b) apakšpunktā un V pielikuma 2.2. kritērijā, atveseļošanas un noturības plānā ir ietverts plašs savstarpēji pastiprinošu reformu un investīciju kopums, ko paredzēts īstenot līdz 2026. gadam. Tās palīdzēs atrisināt visas ekonomiskās un sociālās problēmas vai ievērojamu to ekonomisko un sociālo problēmu daļu, kuras Padome bija minējusi Zviedrijai 2019. un 2020. gada Eiropas pusgadā adresētajos ieteikumos, kā arī attiecīgā gadījumā Zviedrijai līdz plāna pieņemšanai adresētajos ieteikumos. Konkrētāk, ar to tiek ieviestas reformas un investīcijas, lai atbalstītu zaļo un digitālo pārkārtošanos, padarītu veselības aprūpes sistēmu noturīgāku, samazinātu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas risku un paaugstinātu izglītības un prasmju līmeni.

               (22)Paredzams, ka Zviedrijas atveseļošanas un noturības plāna īstenošana sekmēs turpmāku progresu zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā. Klimata mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi Zviedrijā atbilst 44 % no plāna kopējā piešķīruma, savukārt digitālo mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi – 21 % no plāna kopējā piešķīruma. Atveseļošanas un noturības plāna pilnīga īstenošana atbilstoši attiecīgajiem atskaites punktiem un mērķrādītājiem palīdzēs Zviedrijai ātri atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām, vienlaikus stiprinot noturību. Lai nodrošinātu atveseļošanas un noturības plāna, kā arī citu, ārpus plāna tvēruma esošu ekonomikas un nodarbinātības politiku sekmīgu īstenošanu un rezultātā panāktu plašu līdzatbildību par politiku programmu kopumā, joprojām ir svarīgi sistemātiski iesaistīt sociālos partnerus un citas attiecīgās ieinteresētās personas.

               (23)Zviedrija iesniedza kohēzijas politikas plānošanas dokumentus laikā no 2021. gada novembra līdz 2022. gada februārim
                  22
               . Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Zviedrijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.

               (24)Papildus ekonomiskajiem un sociālajiem problēmjautājumiem, kuru risināšana paredzēta atveseļošanas un noturības plānā, Zviedrijā ir vairāki papildu problēmjautājumi, kas saistīti ar i) pārāk augstu mājokļu cenu līmeni un mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu; ii) nevienlīdzīgām izglītības iespējām skolēniem nelabvēlīgā situācijā un migrantu izcelsmes skolēniem un vajadzību darba tirgū labāk integrēt nelabvēlīgā situācijā esošās grupas; iii) nepieciešamību vēl vairāk samazināt atkarību no fosilajām degvielām, tostarp no Krievijas.

               (25)Neraugoties uz kopumā labiem rezultātiem, nevienlīdzība Zviedrijas izglītības sistēmā ietekmē to skolēnu pamatprasmju līmeni, kuriem ir nelabvēlīga sociālekonomiskā izcelsme un migrantu izcelsme. Atšķirības starp Zviedrijā dzimušajiem skolēniem un ārvalstīs dzimušajiem skolēniem ir ievērojami palielinājušās; jāņem vērā tas, ka laikposmā no 2009. līdz 2018. gadam migrantu izcelsmes skolēnu skaits divkāršojās. Lai gan starptautisko testu rezultāti liecina, ka pamatprasmes kopumā ir uzlabojušās, lasītprasmes ziņā atšķirība starp skolēniem ar migrantu izcelsmi un citiem skolēniem ir viena no augstākajām ES. Turklāt ārvalstīs dzimušiem skolēniem ir daudz augstāks priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs. Nevienlīdzība izglītībā pieaug un bieži vien ir saistīta ar ierobežotajām skolu izvēles iespējām migrantu izcelsmes skolēniem. Izglītības rezultātu atšķirības lielā mērā ietekmē nelabvēlīgā situācijā esošu skolēnu iespējas attīstīt būtiskās prasmes, lai varētu atrast darbu. Pastāv iespējas uzlabot izglītības sistēmas izveidi un pārvaldību, tostarp uzņemšanas procesu, kā arī novērst kvalificētu skolotāju ilgstošu trūkumu, lai veicinātu izglītības sistēmas kvalitāti un taisnīgumu. Zviedrija arī saskaras ar problēmām integrēt darba tirgū skolas vecumu pārsniegušus cilvēkus ar zemu kvalifikāciju un ārvalstīs dzimušus cilvēkus. Kopumā tas veicina pastāvīgas atšķirības, kas skar ievērojamu skaitu darba ņēmēju un attiecas uz dalību darba tirgū un prasmēm.

               (26)Pamatojoties uz ES valstu vai to valdību vadītāju pilnvarojumu, kas formulēts Versaļas deklarācijā, ir sagatavots REPowerEU plāns, kura mērķis ir pēc iespējas drīz izbeigt Eiropas Savienības atkarību no fosilo degvielu importa no Krievijas. Tālab dialogā ar dalībvalstīm tiek apzināti piemērotākie projekti, investīcijas un reformas valstu, reģionālā un ES līmenī. Šo pasākumu mērķis ir samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām un pārorientēt fosilo degvielu importu prom no Krievijas.

               (27)Izšķiroša nozīme ir centienu pastiprināšanai, lai sasniegtu nacionālajā enerģētikas un klimata plānā noteiktos atjaunīgās enerģijas mērķrādītājus. Lai gan Zviedrijā ir ES vislielākais no atjaunīgiem resursiem iegūtas enerģijas īpatsvars enerģijas patēriņā (51,1 % 2020. gadā), tā ir viena no dalībvalstīm ar augstāko enerģijas patēriņu uz vienu iedzīvotāju. Turklāt lielu daļu Zviedrijas siltumnīcefekta gāzu emisiju rada transporta nozare, jo īpaši autotransports. Šis sektors joprojām ir ļoti atkarīgs no naftas, kas veido 17,7 % no kopējās energoresursu struktūras. Turklāt 2021. gadā jo īpaši Zviedrijas dienvidos turpināja saasināties problēma, kas apgrūtina elektroenerģijas un energosistēmas jaudas pieejamību un tur ierobežo komerciālo darbību paplašināšanu un izvietošanu. Šīs problēmas vēl vairāk saasina pārvades jaudas trūkums starp ziemeļiem un dienvidiem. Ir vajadzīgas papildu investīcijas atjaunīgā enerģijā, energosistēmas un tīkla jaudā un starpsavienojumos starp valsts reģioniem, lai līdz 2040. gadam sasniegtu valsts mērķi — 100 % atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas — un līdz 2045. gadam panāktu oglekļneitralitāti. Atļauju piešķiršanas procedūru turpmāka vienkāršošana atvieglotu atjaunīgās enerģijas, jo īpaši vēja enerģijas, ieguves izvēršanu. Turklāt, lai samazinātu oglekļa emisijas un enerģijas izmaksas patērētājiem un uzņēmumiem, būtiska ir enerģijas patēriņa samazināšana, palielinot energoefektivitāti. Investīciju palielināšana atjaunīgajos energoresursos un elektrifikācijā, infrastruktūras trūkumu novēršana, energoefektivitātes paaugstināšana un fosilo degvielu patēriņa samazināšana transporta nozarē palīdzēs samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām, tostarp no Krievijas. Fosilo degvielu īpatsvars Zviedrijas energoresursu struktūrā (2,6 % gāzes, 3,2 % ogļu un 17,7 % naftas 2020. gadā) ir ievērojami zemāks nekā vidēji ES (2020. gadā — 24,4 % gāzes, 10,8 % ogļu un 32,7 % naftas). Tomēr ir iespējams vēl vairāk samazināt Zviedrijas atkarību no Krievijas fosilajām degvielām. Tas jo īpaši attiecas uz naftu (2020. gadā 20 % pārstrādātas naftas importa un 8 % kopējā jēlnaftas importa bija no Krievijas) un gāzi (13 % kopējā gāzes importa 2020. gadā bija no Krievijas). Lai gan atkarība no gāzes un naftas ir ievērojama, tā nesasniedz ES vidējo rādītāju — 44 % atkarība no gāzes importa, 23 % atkarība no jēlnaftas importa un 35 % atkarība no rafinētas naftas importa no Krievijas
                  23
               . Turklāt, ņemot vērā nesenos ģeopolitiskos notikumus, starpsavienojumu projektu veicināšana ar kaimiņvalstīm varētu palielināt Zviedrijas energoapgādes drošību un spēju pielāgoties reģionālajām atšķirībām. Lai Zviedrija atbilstu “Gatavi mērķrādītājam 55 %” mērķiem, būs nepieciešams vēl vairāk palielināt ieceru vērienīgumu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai un atjaunīgo energoresursu enerģijas un energoefektivitātes rādītāju paaugstināšanai.

               (28)Paātrināta pārkārtošanās uz klimatneitralitāti un atteikšanās no fosilajām degvielām vairākās nozarēs radīs ievērojamas pārstrukturēšanas izmaksas, taču, lai mazinātu pārkārtošanās sociālekonomisko ietekmi vissmagāk skartajos reģionos, Zviedrija var kohēzijas politikas ietvaros izmantot Taisnīgas pārkārtošanās mehānismu. Turklāt, lai uzlabotu nodarbinātības iespējas un stiprinātu sociālo kohēziju, Zviedrija var izmantot Eiropas Sociālo fondu Plus.

               (29)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2022. gada konverģences programmu, un tās atzinums
                  24
                ir atspoguļots 1. ieteikumā,

               (30)Padome ir izskatījusi 2022. gada valsts reformu programmu un 2022. gada konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas sagatavoto padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Padomes ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. un 2. ieteikumā. 1. un 2. ieteikumā minētā politika cita starpā palīdz novērst nelīdzsvarotību, kas saistīta ar vāji funkcionējošu mājokļu tirgu un pārāk augstu novērtētām mājokļu cenām, kā arī mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu.

               AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2022. un 2023. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka 2023. gadā valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugums atbilst kopumā neitrālai politikas nostājai, ņemot vērā to, ka turpinās pagaidu un mērķorientēta atbalsta sniegšana pret energocenu kāpumu visneaizsargātākajām mājsaimniecībām un uzņēmumiem, kā arī personām, kas bēg no Ukrainas. Būt gatavai kārtējos izdevumus pielāgot mainīgajai situācijai. Palielināt publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, tostarp izmantojot ANM, RePowerEU un citus ES fondus. Laikposmā pēc 2023. gada īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli. Samazināt riskus, kas saistīti ar lielu mājsaimniecību parādu un mājokļu tirgus nelīdzsvarotību, samazinot hipotekārā kredīta procentu maksājumu atskaitīšanu no nodokļa bāzes vai palielinot regulāros īpašuma nodokļus. Stimulēt investīcijas dzīvojamo ēku būvniecībā, lai mazinātu visakūtāko nepietiekamību, jo īpaši likvidējot strukturālos šķēršļus būvniecībai un nodrošinot apbūves zemes piedāvājumu. Uzlabot mājokļu tirgus efektivitāti, tostarp ieviešot reformas īres tirgū.

               2.Turpināt atveseļošanas un noturības plāna īstenošanu, ievērojot Padomes 2022. gada 4. maija īstenošanas lēmumā iekļautos atskaites punktus un mērķrādītājus. Drīz pabeigt sarunas ar Komisiju par 2021.–2027. gada kohēzijas politikas plānošanas dokumentiem, lai sāktu to īstenošanu.

               3.Samazināt skolēnu sociālekonomiskās un migrantu izcelsmes ietekmi uz viņu izglītības rezultātiem, nodrošinot vienlīdzīgas piekļuves iespējas skolām un novēršot kvalificētu skolotāju trūkumu. Veicināt nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, tostarp migrantu izcelsmes cilvēku, prasmju attīstīšanu, pielāgojot resursus un metodes viņu vajadzībām, lai palīdzētu viņiem integrēties darba tirgū.

               4.Samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām, paātrinot atjaunīgo energoresursu izmantošanu un veicinot papildu investīcijas tīkla infrastruktūrā, stiprinot elektroenerģijas starpsavienojumus valstī, lai nodrošinātu pietiekamu tīkla jaudu, uzlabot energoefektivitāti un vēl vairāk racionalizēt atļauju piešķiršanas procedūras saistībā ar atjaunīgās enerģijas projektiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

                     (5)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu, OV L 71, 4.3.2022., 1. lpp.

                     (6)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (COM(2020) 123 final, Briselē, 20.3.2020.).

                     (7)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi”, Briselē, 3.3.2021., COM(2021)105 final.

                     (8)

                        Aplēses par fiskālo nostāju un tās sastāvdaļām šajā ieteikumā ir Komisijas aplēses, kas balstītas uz pieņēmumiem, kuri ir Komisijas 2022. gada pavasara prognozes pamatā. Komisijas vidēja termiņa potenciālās izaugsmes aplēsēs nav iekļauta to reformu pozitīvā ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt potenciālo izaugsmi.

                     (9)

                        Nefinansē no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem.

                     (10)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Fiskālās politikas norādes 2023. gadam” (COM(2022) 85 final, Briselē, 2.3.2022.).

                     (11)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (2022. gada 4. maijs) par Zviedrijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu (ST 7772/2022; ST 7772/2022 ADD 1).

                     (12)

                        SWD(2022)625 final.

                     (13)

                        SWD(2022)639 final.

                     (14)

                        Šie skaitļi atspoguļo kopš 2021. gada rudens veikto pasākumu gada budžeta izmaksu līmeni, ietverot kārtējos ieņēmumus un izdevumus, kā arī — attiecīgā gadījumā — kapitālizdevumu pasākumus.

                     (15)

                        Mājsaimniecību enerģijas izdevumu daļu mēra pēc enerģijas komponenta svēruma SPCI grozā.

                     (16)

                        Tiek pieņemts, ka kopējais no Ukrainas uz ES pārvietoto personu skaits līdz 2022. gada beigām pakāpeniski sasniegs 6 miljonus, un viņu ģeogrāfiskais sadalījums tiek lēsts, pamatojoties uz esošās diasporas lielumu, uzņemošās dalībvalsts iedzīvotāju skaita relatīvo apmēru un no Ukrainas pārvietoto personu faktisko sadalījumu visā ES, kāds tas bija 2022. gada martā. Budžeta izmaksas uz vienu personu aplēstas, balstoties uz Komisijas Kopīgā pētniecības centra mikrosimulācijas modeli Euromod, ņemot vērā gan naudas pārvedumus, uz kuriem šie cilvēki var būt tiesīgi, gan pabalstus natūrā, piemēram, izglītību un veselības aprūpi.

                     (17)

                        Padomes ieteikums (2021. gada 18. jūnijs) ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2021. gada konverģences programmu (OV C 304, 29.7.2021., 131. lpp.).

                     (18)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (19)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme, kas atbilst 0,0 procentpunktiem no IKP.

                     (20)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (21)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme, kas atbilst 0,0 procentpunktiem no IKP.

                     (22)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 (2021. gada 24. jūnijs), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu un Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai. OV L 231, 30.6.2021., 159. lpp.

                     (23)

                        Eurostat (2020), Krievijas importa īpatsvars attiecīgi dabasgāzes, jēlnaftas un akmeņogļu importa kopapjomā. Vidēji ES-27 valstīs viss imports ir balstīts uz importu no valstīm, kuras nav ES-27 valstis. Attiecībā uz Zviedriju kopējais importa apjoms ietver arī ES iekšējo tirdzniecību. Jēlnafta neietver naftas pārstrādes produktus.

                     (24)

                        Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktam.