title: Eiropas sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums (2016. gada 21. marts), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2012/2 par kredītiestāžu finansējumu (ESRK/2016/2)

text:
               21.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/1

         EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
   (2016. gada 21. marts),
   ar ko groza Ieteikumu ESRK/2012/2 par kredītiestāžu finansējumu
   (ESRK/2016/2)
   (2016/C 140/01)
   EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 3. panta 2. punkta b), d) un f) apakšpunktu, kā arī 16.–18. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmumu ESRK/2011/1 (2011. gada 20. janvāris), ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (2), un jo īpaši tā 15. panta 3. punkta e) apakšpunktu, kā arī 18.–20. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (ESRK) Valde 2012. gada 20. decembrī pieņēma ieteikumu ESRK/2012/2 (3). Minētā ieteikuma mērķis ir veicināt ilgtspējīgas kredītiestāžu finansējuma struktūras.

               (2)

               Lai sasniegtu Ieteikumā ESRK/2012/2 noteiktos mērķus, nacionālajām uzraudzības iestādēm (turpmāk – “NUI”), nacionālajām makrouzraudzības iestādēm un Eiropas Banku iestādei (EBI) tiek lūgts veikt noteiktas darbības termiņos, kas noteikti Ieteikuma ESRK/2012/2 2. iedaļas 3. punktā.

               (3)

               ESRK Valde 2014. gada 16. septembrī nolēma pagarināt dažus termiņus par 6–12 mēnešiem. Saskaņā ar pārskatīto grafiku starpposma pārskats, kurā veikts pirmais novērtējums par Ieteikuma ESRK/2012/2 A ieteikuma 5. punkta īstenošanas rezultātiem, EBI jāiesniedz ESRK līdz 2016. gada 31. martam, bet galīgais pārskats jāiesniedz ESRK un Eiropas Savienības Padomei līdz 2016. gada 30. jūnijam. šiem pārskatiem jābalstās uz finansējuma plānu datiem, kurus EBI iesniegušas NUI. Tomēr EBA paziņojusi, ka nebūs iespējams pilnībā ievērot noteiktos termiņus, ņemot vērā kavēšanos datu sniegšanā.

               (4)

               ESRK pamatmērķis ir savlaicīgi un efektīvi novērst vai mazināt sistēmiskos riskus. ESRK Valde uzskata, ka A ieteikuma 5. punkta starpposma un galīgo pārskatu apvienošana vienā EBI pārskatā un pārskata iesniegšanas ESRK termiņa pagarināšana vēl par 12 mēnešiem netraucēs finanšu tirgu pienācīgai darbībai un neliks secināt, ka A ieteikuma 5. punkts netiks īstenots.

               (5)

               ESRK Valdei tādēļ būtu jāpagarina attiecīgais termiņš, lai dotu EBI pietiekami ilgu laiku A ieteikuma 5. punkta īstenošanai nepieciešamo pasākumu veikšanai.

               (6)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Ieteikums ESRK/2012/2,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Ieteikumu ESRK/2012/2 groza šādi:

               1)

               ar šādu apakšpunktu aizstāj 2. iedaļas 3. punkta 1. apakšpunktu:

                           “1.

                              A ieteikums – nacionālajām uzraudzības iestādēm, kas atbild par banku uzraudzību, nacionālajām uzraudzības iestādēm un citām iestādēm, kas pilnvarotas veikt makrouzraudzību, un EBI tiek lūgts sniegt pārskatus saskaņā ar šādu grafiku:

                                       a)

                                       līdz 2015. gada 31. decembrim nacionālajām uzraudzības iestādēm, kas atbild par banku uzraudzību, jāsniedz ESRK starpposma pārskats, kurā veikts pirmais novērtējums par A ieteikuma 1. un 2. punkta īstenošanas rezultātiem;

                                       b)

                                       līdz 2016. gada 31. jūlijam nacionālajām uzraudzības iestādēm, kas atbild par banku uzraudzību, jāsniedz ESRK un Padomei galīgais pārskats par A ieteikuma 1. un 2. punktu;

                                       c)

                                       līdz 2015. gada 31. decembrim nacionālajām uzraudzības iestādēm un citām iestādēm, kas pilnvarotas veikt makrouzraudzību, jāsniedz ESRK starpposma pārskats, kurā veikts pirmais novērtējums par A ieteikuma 3. punkta īstenošanas rezultātiem;

                                       d)

                                       līdz 2016. gada 30. septembrim nacionālajām uzraudzības iestādēm un citām iestādēm, kas pilnvarotas veikt makrouzraudzību, jāsniedz ESRK un Padomei galīgais pārskats par A ieteikuma 3. punkta īstenošanu;

                                       e)

                                       līdz 2014. gada 30. jūnijam EBI jāiesniedz ESRK un Padomei A ieteikuma 4. punktā minētās vadlīnijas;

                                       f)

                                       līdz 2017. gada 31. martam EBI jāsniedz ESRK un Padomei pārskats par A ieteikuma 5. punkta īstenošanu.”;

               2)

               ar šādu punktu aizstāj pielikuma V.1.3.1. punktu:
               “V.1.3.1.   Termiņi

               Nacionālajām uzraudzības iestādēm, kuras atbildīgas par banku uzraudzību, nacionālajām uzraudzības iestādēm un citām iestādēm ar makrouzraudzības pilnvarām un EBI tiek lūgts sniegt pārskatus ESRK un Padomei par veiktajām darbībām, reaģējot uz šo ieteikumu, vai arī attiecīgi pamatot, kāpēc darbības netika veiktas saskaņā ar šādu grafiku:

                           a)

                           līdz 2015. gada 31. decembrim nacionālajām uzraudzības iestādēm, kas atbild par banku uzraudzību, jāsniedz ESRK starpposma pārskats, kurā veikts pirmais novērtējums par A ieteikuma 1. un 2. punkta īstenošanas rezultātiem;

                           b)

                           līdz 2016. gada 31. jūlijam nacionālajām uzraudzības iestādēm, kas atbild par banku uzraudzību, jāsniedz ESRK un Padomei galīgais pārskats par A ieteikuma 1. un 2. punktu;

                           c)

                           līdz 2015. gada 31. decembrim nacionālajām uzraudzības iestādēm un citām iestādēm, kas pilnvarotas veikt makrouzraudzību, jāsniedz ESRK starpposma pārskats, kurā veikts pirmais novērtējums par A ieteikuma 3. punkta īstenošanas rezultātiem;

                           d)

                           līdz 2016. gada 30. septembrim nacionālajām uzraudzības iestādēm un citām iestādēm, kas pilnvarotas veikt makrouzraudzību, jāsniedz ESRK un Padomei galīgais pārskats par A ieteikuma 3. punkta īstenošanu;

                           e)

                           līdz 2014. gada 30. jūnijam EBI jāiesniedz ESRK un Padomei A ieteikuma 4. punktā minētās vadlīnijas;

                           f)

                           līdz 2017. gada 31. martam EBI jāsniedz ESRK un Padomei pārskats par A ieteikuma 5. punkta īstenošanu.”

      Frankfurtē pie Mainas, 2016. gada 21. martā

            ESRK priekšsēdētājs

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

      (2)  OV C 58, 24.2.2011., 4. lpp.

      (3)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2012/2 (2012. gada 20. decembris) par kredītiestāžu finansējumu (OV C 119, 25.4.2013., 1. lpp.).


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 21. februāris) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (vienpadsmitais EAF) darbību īstenošanu 2015. finanšu gadā

text:
               23.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/4

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 21. februāris)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (vienpadsmitais EAF) darbību īstenošanu 2015. finanšu gadā
   (2017/C 58/04)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1), ar jaunākajiem grozījumiem,
   ņemot vērā Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību Ceturto daļu (2) (“Iekšējais nolīgums”), ar ko izveido, cita starpā, vienpadsmito Eiropas Attīstības fondu (vienpadsmitais EAF), un jo īpaši tā 11. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2015/323 (2015. gada 2. marts) par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam (3), un jo īpaši tās 43. līdz 45. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar vienpadsmitā EAF darbībām laikposmā līdz 2015. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no 8., 9., 10. un 11. Eiropas Attīstības fonda (EAF), attiecībā uz 2015. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm (4),
   tā kā:

               (1)

               Ievērojot Iekšējā nolīguma 11. panta 7. punktu, Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par vienpadsmitā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Vienpadsmitā EAF darbības 2015. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par vienpadsmitā EAF darbību īstenošanu 2015. finanšu gadā.

      Briselē, 2017. gada 21. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. SCICLUNA

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

      (3)  OV L 58, 3.3.2015., 17. lpp.

      (4)  OV C 375, 13.10.2016., 287. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2015. gada 14. jūlijs) par Portugāles 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2015. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/94

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 14. jūlijs)
   par Portugāles 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2015. gada stabilitātes programmu
   (2015/C 272/25)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Stratēģijā pievērsta uzmanība galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2015. gada 14. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma Ieteikumu par dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3). Tie kopā veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma Ieteikumu (4) par Portugāles 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Portugāles 2014. gada stabilitātes programmu. Komisija 2014. gada 28. novembrī saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 473/2013 (5) sniedza savu atzinumu par Portugāles budžeta plāna projektu 2015. gadam.

               (4)

               Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā tā Portugāli norādīja kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, pastiprinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)

               Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada ziņojumu par Portugāli. Tajā tika izvērtēti Portugāles panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti 2014. gada 8. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi. Ziņojumā par Portugāli ir ietverti arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultāti. Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Portugālē pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izlēmīga politikas rīcība un īpaša uzraudzība. Ir gan gūti ievērojami panākumi, īstenojot korekciju programmu, gan attiecībā uz ekonomikas korekciju, gan politiku. Neraugoties uz centieniem samazināt aizņemto līdzekļu īpatsvaru mājsaimniecībās un nefinansiālos sabiedrību sektoros, joprojām pastāv ievērojams risks saistībā ar lielām iekšējām un ārējām parādsaistībām dažādās nozarēs; šim jautājumam ir jāpievērš pastiprināta uzmanība. Nelielas izaugsmes, zemas inflācijas un augsta bezdarba līmeņa apstākļos ir izveidojusies arī spriedze saistībā ar nepieciešamību samazināt aizņemto līdzekļu lielo īpatsvaru.

               (7)

               Portugāle 2015. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)

               Portugāle patlaban atrodas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvajā daļā. Tās valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā norāda, ka pārmērīgo deficītu tā plāno novērst līdz 2015. gadam, kas atbilst Padomes noteiktajam termiņam. Tajā ir paredzēts samazināt nominālo deficītu līdz 2,7 % no IKP (2015. gadā) un pakāpeniski līdz pat 0,6 % no IKP (2018. gadā). Kā teikts stabilitātes programmā, valdība plāno 2016. gadā sasniegt vidēja termiņa mērķi – strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP. Ir sagaidāms, ka 2015. gadā valsts parādsaistību attiecība pret IKP samazināsies līdz 124,2 % un turpinās samazināties līdz apmēram 112,1 % (2018. gadā). Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, attiecībā uz 2015. un 2016. gadu ir ticams, bet attiecībā uz 2017. un 2018. gadu – drīzāk optimistisks, turklāt Portugāles Valsts finanšu padome attiecībā uz pēdējiem minētajiem gadiem ir konstatējusi arī dažus riskus. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, var konstatēt, ka vēl nav nodrošināti apstākļi tam, lai laikus (līdz 2015. gadam) un noturīgi novērstu pārmērīgo budžeta deficītu, tomēr to ir iespējams sasniegt. Vienlaikus fiskālā stimula apjoms ir mazāks par to, ko ir ieteikusi Padome. Pieņemot, ka pārmērīgais deficīts tiks novērsts, sākot ar 2016. gadu uz Portugāli būtu attiecināma pakta preventīvā daļa. Nav pietiekami konkretizēti un kvantitatīvi nepietiekami šķiet līdzsvara uzlabošanas pasākumi, ar kuriem paredzēts atbalstīt plānotos budžeta deficīta mērķus 2016. gadam un nākamajiem gadiem. Tādēļ, šķiet, pastāv risks ievērojami novirzīties no nepieciešamās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2016. gadā, un būs nepieciešami papildu strukturālie pasākumi. Balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Portugāle neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (9)

               Fiskālā konsolidācija ir jāatbalsta ar palielinātu publiskā sektora izdevumu efektivitāti un kvalitāti visos valsts pārvaldes līmeņos un papildu reformām attiecībā uz publisko finanšu pārvaldības sistēmu. Konkrētāk, ir nepieciešami papildu centieni, lai nodrošinātu stingru kontroli pār izdevumiem, kas panākams, nodrošinot uzņemto saistību kontroles likuma izpildi un stiprinot pārskatatbildību. Likums par vienotu algu skalu tika publicēts 2014. gada septembrī, un to piemēro kopš 2015. gada janvāra; pašlaik notiek priekšdarbi, kas nepieciešami, lai īstenotu Dekrētlikumu par vienoto piemaksu skalu. Valstij piederošo uzņēmumu pārstrukturēšana vēl nav pabeigta. Gandrīz uz priekšu nav virzījusies jaunu vispusīgu pasākumu izstrāde, ko, reaģējot uz Konstitucionālās tiesas 2014. gada augusta spriedumiem, veic saistībā ar pašlaik notiekošo pensiju reformu. Portugālē pēdējos divos gados ir notikusi vispusīga nodokļu sistēmas reforma attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli, iedzīvotāju ienākuma nodokli un vides nodokļiem. Būtu jāizvērtē šīs reformas ietekme kopumā. Vēl ir nepieciešams īstenot vairākas papildu reformas, lai modernizētu ieņēmumu pārvaldību un turpinātu uzlabot nodokļu maksātāju atbilstību noteiktajām prasībām.

               (10)

               Darba koplīgumu sistēmā nesen ir veiktas vairākas reformas, tomēr ne visas no tām veicina algu pielāgošanu ražīgumam nozarē kopumā un konkrētā uzņēmumā. Sistēma saskaras ar problēmu – kā ļaut uzņēmumiem pielāgoties īpašiem apstākļiem. Citstarp runa ir par spēkā esošo noteikumu iedarbīgu izmantošanu, īpašos apstākļos dodot uzņēmumiem iespēju atkāpties no nozares koplīgumiem. Lai gan pēdējos gados ir notikusi algu iesaldēšana, kopš 2008. gada minimālā alga ir augusi ievērojami straujāk nekā vidējā alga (nominālā izteiksmē), bet to darbinieku īpatsvars, uz kuriem attiecas minimālā alga, ir palielinājies no 5 % 2005. gadā līdz 12,9 % 2014. gadā.

               (11)

               Ievērojami panākumi ir gūti attiecībā uz aktīvas darba tirgus politikas ieviešanu un valsts nodarbinātības dienestu reformu. Tomēr joprojām pastāv problēmas attiecībā uz to, kā aizsniegt jauniešus, kas nav iesaistīti nedz darba tirgū, nedz izglītībā, nedz apmācībā. Ir nepieciešams palielināt digitalizācijas pakāpi dienestos, kas atbild par atbilstību starp piedāvājumu un pieprasījumu darba tirgū. Viena no galvenajām problēmām ir tā, kā nodrošināt adekvātu sociālās palīdzības segumu, jo īpaši ienākumu minimuma shēmu. Nelieli panākumi ir gūti, uzlabojot izglītības kvalitāti un nozīmīgumu darba tirgū. Nolūkā uzlabot izglītības kvalitāti Portugāle ir reformējusi mācību programmas un skolotāju darbību reglamentējošos noteikumus. Ar uzraudzības instrumentu izmantošanu un karjeras virzienu dažādošanu (ar jaunām profesionālās izglītības un apmācības programmām) ir paredzēts risināt problēmu, ka priekšlaikus tiek pārtrauktas mācības, un palīdzēt uzlabot snieguma rādītājus. Ar nesenajām reformām ir paredzēts pilnveidot profesionālās izglītības un apmācības sistēmu, tomēr joprojām pastāv problēma – kā to padarīt pievilcīgāku (studentu skatījumā). Problemātiska ir arī zināšanu nodošanas veicināšana starp augstākās izglītības iestādēm, privātā sektora uzņēmumiem un pētniecības organizācijām.

               (12)

               Portugāles uzņēmumu lielais parādsaistību apjoms joprojām ietekmē to darbības rezultātus un kavē jaunus ieguldījumus, savukārt mājsaimniecību parādsaistību apjoms ir ievērojami samazinājies. Pēc visaptverošā novērtējuma veicot turpmākus pasākumus, Centrālā banka ir aktīvāk īstenojusi savu uzraudzību pār banku likviditātes un kapitāla pozīcijām, kā arī ir izvērtējusi banku sanācijas plānus. Komercsabiedrībām izsniegto, ieņēmumus nenesošu aizdevumu attiecība pret aizdevumu kopsummu joprojām ir augsta (virs 18 %); tas ir slogs banku bilancēm. Uzņēmumu ienākuma nodokļa reforma, kas tika sākta 2014. gadā, vēl vairāk ierobežo neto finanšu izdevumu atskaitāmību, tomēr papildus vajadzētu risināt jautājumu par uzņēmumiem piemērojamās nodokļu tiesību normās pastāvošo pārmērīgo stimulu uzņemties parādsaistības. Tiek pārstrādātas komercsabiedrību pārstrukturizācijas platformas/procesi PER un SIREVE, pastiprinātu uzmanību pievēršot tam, kā palīdzēt dzīvotspējīgiem uzņēmumiem turpināt komercdarbību, nevis sākt likvidācijas procesu. Skaitļi par aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanu 2014. gadā liecina, ka panākts būtisks progress, īstenojot komercsabiedrību pārmērīgo parādsaistību samazināšanas pasākumus. Komercsabiedrību parādsaistību pārstrukturizācijas stratēģiskais plāns, kas publicēts 2014. gada maijā, pakāpeniski īstenojas likumdošanā – dažādu tiesību aktu formā. Panākumi ir gūti arī paplašinot nefinanšu uzņēmumiem pieejamo finansējuma alternatīvu loku, proti, veicinot ieguldījumus pamatkapitālā. Attīstības finansēšanas iestāde, kas formāli tika izveidota 2014. gada septembrī, paredz risināt tirgus nepilnības, kas kavē MVU piekļuvi finansējumam.

               (13)

               Vēl būtu jāpastiprina pasākumi tiesu sistēmas efektivitātes un kvalitātes palielināšanai (piemēram, attiecībā uz tiesu darbības novērtējumu un tiešsaistes rīku izmantošanu) un jāapzina tiesu pakalpojumu izmantotāju vai juridisko profesiju pārstāvju viedokļi. Kā teikts ES 2015. gada rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā, tiesvedība civillietās un komerclietās joprojām ir ilga (386 dienas). Parādu piedziņas lietu skaits joprojām nedaudz samazinās, savukārt izskatīšanā esošo lietu aprites laiks (disposition time) joprojām ir ilgs (2014. gadā tās bija 1 045 dienas). Reformas attiecībā uz administratīvajām (t. sk. nodokļu) tiesām norit lēnāk nekā reformas attiecībā uz citām tiesu iestādēm. Maksātnespējas lietu skaita pieaugums liecina par nepieciešamību palielināt resursus un apmācību, kas pieejami pirmās instances tiesām, kurām ir piekritīgas šādas lietas. Komercsabiedrību likviditāti joprojām pasliktina ilgi maksājumu kavējumi, it īpaši no publiskā sektora puses. Nav bijuši nedz jauni pasākumi, nedz apņemšanās risināt šo kavēto maksājumu problēmu. Nav pietiekamas pārredzamības attiecībā uz publiskās un privātās partnerības projektiem (nedz pašvaldību, nedz reģionālās valsts pārvaldes līmenī) un koncesijām (visos pārvaldes līmeņos). Korupcijas novēršanu kavē spēkā esošā tiesiskā regulējuma neiedarbīga piemērošana, ir arī vajadzīgi uzlabojumi uzraudzības, īstenošanas un sankciju izpildes jomā.

               (14)

               Jaunā transporta nozares regulēšanas iestāde vēl nav sākusi darbību. Liberalizācijas pasākumi ostu koncesiju, dzelzceļa un lielpilsētu sabiedriskā transporta jomā norit lēni, un līdz ar to netiek pienācīgi stimulēti attiecīgi ieguldījumi. Nelieli panākumi ir gūti transporta ilgtermiņa plāna un ostu nozares reformas grafika īstenošanā. Ir aizkavējusies koncesiju piešķiršana attiecībā uz transporta pakalpojumiem attiecīgi Lisabonas un Portu lielpilsētas teritorijā. Turklāt tikai neliels progress ir panākts ostu koncesiju pārskatīšanā un dzelzceļa nozarē. Joprojām norisinās dzelzceļa infrastruktūras un autoceļu infrastruktūras operatoru – REFER un EP – apvienošanās, ar ko ir paredzēts uzlabot jaunās autoceļu un dzelzceļa infrastruktūras iestādes finansiālo ilgtspējību. Valstij piederošajos transporta nozares uzņēmumos ir ticis samazināts darbinieku skaits.

               (15)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir sagatavojusi vispusīgu analīzi par Portugāles ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2015. gada ziņojumā par Portugāli. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un turpmākos pasākumus saistībā ar ieteikumiem, kuri Portugālei tika adresēti iepriekšējos gados. Savā vērtējumā Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to, cik tās ir nozīmīgas ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidei Portugālē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka ir jāstiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākos valsts mēroga lēmumos. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–5. ieteikumā.

               (16)

               Ņemot vērā šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) galvenokārt ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (17)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas tiek sniegti, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1.–4. ieteikumā.

               (18)

               Turklāt Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir izvērtējusi visas eurozonas ekonomikas politiku. Balstoties uz šo vērtējumu, Padome ir sniegusi konkrētus tām dalībvalstīm adresētus ieteikumus, kuru valūta ir euro (7). Portugālei kā valstij, kuras valūta ir euro, arī būtu jānodrošina pilnīga un laicīga minēto ieteikumu īstenošana,

         AR ŠO IESAKA Portugālei 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Nodrošināt, ka 2015. gadā ar atbilstošiem pasākumiem tiek panākta pārmērīgā deficīta noturīga novēršana. Panākt fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadā. Izmantot neplānotos ieņēmumus, lai paātrinātu deficīta un parādu samazināšanu. Nodrošināt uzņemto saistību kontroles likuma izpildi, lai varētu labāk kontrolēt izdevumus. Uzlabot pensiju sistēmas vidēja termiņa ilgtspējību. Nodrošināt valstij piederošo uzņēmumu finansiālo ilgtspēju. Nodrošināt, ka pilnīgāk tiek ievērotas nodokļu tiesību normas, un uzlabot nodokļu administrācijas efektivitāti.

               2.

               Veicināt algu pielāgošanu darba ražīguma līmenim, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un atbilstoši valstī pieņemtajai praksei, ņemot vērā prasmju atšķirības un vietējā darba tirgus apstākļus, kā arī darbības ekonomisko rādītāju atšķirības dažādos reģionos, nozarēs un starp atsevišķām komercsabiedrībām. Nodrošināt, ka minimālās algas izmaiņas atbilst mērķim – nodarbinātības un konkurētspējas veicināšanai.

               3.

               Uzlabot valsts nodarbinātības dienestu efektivitāti, piemēram, uzlabojot saikni ar nereģistrētiem jauniešiem. Nodrošināt, ka iedarbīgi tiek stimulēta pabalstu saņēmēju ekonomiskā aktivitāte, un nodrošināt pienācīgu sociālās palīdzības segumu, jo īpaši attiecībā uz ienākumu minimuma shēmu.

               4.

               Veikt turpmākus pasākumus, lai samazinātu komercsabiedrību pārmērīgo parādsaistību apjomu, risinātu banku problēmas saistībā ar komercsabiedrībām izsniegtu, ieņēmumus nenesošu aizdevumu lielo īpatsvaru un mazinātu uzņēmumiem piemērojamās nodokļu tiesību normās pastāvošo pārmērīgo stimulu uzņemties parādsaistības. Uzlabot parādsaistību pārstrukturizācijas instrumentu efektivitāti (attiecībā uz dzīvotspējīgām komercsabiedrībām), ieviešot stimulus bankām un debitoriem jau agrīnā stadijā iesaistīties pārstrukturēšanas procesā.

               5.

               Paātrināt pasākumus un palielināt pārredzamību attiecībā uz koncesijām, tostarp transporta nozarē, kā arī pašvaldību un reģionāla mēroga publiskās un privātās partnerības projektiem.

      Briselē, 2015. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Paliek spēkā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (4)  Padomes Ieteikums (2014. gada 8. jūlijs) par Portugāles 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2014. gada stabilitātes programmu (OV C 247, 29.7.2014., 102. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 473/2013 (2013. gada 21. maijs) par kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu uzraudzībai un novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas dalībvalstīs (OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.).

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (7)  OV C 272, 18.8.2015., 98. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2015. gada 14. jūlijs) par Lietuvas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas 2015. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/70

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 14. jūlijs)
   par Lietuvas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas 2015. gada stabilitātes programmu
   (2015/C 272/18)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kas būtu balstīta uz ciešāku ekonomikas politikas koordināciju. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta jomām, kurās visvairāk ir nepieciešama rīcība Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes un konkurētspējas potenciāla stimulēšanai.

               (2)

               Padome 2015. gada 14. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma Ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2). Tie kopā veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma Ieteikumu (3) par Lietuvas valsts reformu programmu 2014. gadam un sniedza savu atzinumu par Lietuvas atjaunināto konverģences programmu 2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (4), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Lietuva nebija noteikta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, pastiprinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)

               Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Lietuvu. Tajā ir izvērtēti Lietuvas panākumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā.

               (7)

               Lietuva 2015. gada 13. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu, bet 2015. gada 30. aprīlī – savu 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)

               Lietuvai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Lietuva savā 2015. gada stabilitātes programmā ir pieprasījusi pensiju reformas klauzulas piemērošanu. Lietuva lēš, ka pensiju reformas budžeta izmaksas 2016. gadā būs 0,1 % no IKP. Pieņemot, ka Eurostat apliecinās, ka pensiju reforma atbilst nepieciešamajiem nosacījumiem, un ka tiek saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību, Padome uzskata, ka Lietuva varētu izmantot tās pieprasīto pagaidu novirzi no nepieciešamās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2016. gadā. Lietuvas valdība savā stabilitātes programmā norāda, ka tā plāno 2015. gadā sasniegt nominālo deficītu 1,2 % apmērā no IKP un līdz 2018. gadam to pārvērst par budžeta pārpalikumu 0,7 % apmērā no IKP. Valdība plāno uzturēt spēkā vidēja termiņa budžeta mērķi – strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP – visā programmas laikā. Kā teikts stabilitātes programmā, ir sagaidāms, ka 2015. gadā valsts parādsaistību attiecība pret IKP sasniegs maksimumu – 42,2 % no IKP, bet 2018. gadā tā samazināsies līdz 32,9 %. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās šīs budžeta prognozes, ir ticams. Tomēr nav pietiekami konkretizēti pasākumi, ar kuriem paredzēts atbalstīt plānotos budžeta deficīta mērķus 2016. gadam un nākamajiem gadiem. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, var konstatēt, ka pastāv risks, ka 2015. gadā notiks neliela novirzīšanās no nepieciešamās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi, jo neto izdevumu pieaugums pārsniedz etalonvērtību par 0,3 % (no IKP). Attiecībā uz 2015. un 2016. gadu gan strukturālā bilance, gan izdevumu pieaugums ievērojami novirzās no nepieciešamās korekcijas līknes, kas liecina par ievērojamu novirzi 2016. gadā. Tādēļ abos gados būs nepieciešami papildu pasākumi. Balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Lietuva neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Turklāt, neatkarīgi no nesenajiem panākumiem pašreizējais fiskālais regulējums būtu vēl vairāk jāuzlabo, stiprinot tā saistošo statusu un nodrošinot pilnīgu atbilstību ES fiskālajiem noteikumiem. Lietuvas nodokļu ieņēmumi lielā mērā ir atkarīgi no netiešajiem nodokļiem un darbaspēkam uzliktajiem nodokļiem, savukārt ieņēmumi no dabas resursu nodokļiem un īpašuma nodokļiem joprojām ir ļoti nelieli. Lietuva joprojām saskaras ar problēmām nodokļu tiesību ievērošanas jomā, it īpaši attiecībā uz PVN.

               (9)

               Lietuva saskaras ar ievērojamu darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita kritumu, ko izraisījis demogrāfiskais stāvoklis, migrācija un veselības aprūpes sistēmas sliktie darbības rezultāti. Pastāvīgi neaktīvā dalība mūžizglītībā neveicina cilvēkkapitāla stiprināšanu, neuzlabo nodarbinātības iespējas un nepaaugstina darba ražīgumu. Skolās to skolēnu īpatsvars, kuriem ir sliktas sekmes pamatprasmēs, pārsniedz vidējo rādītāju, kas liecina par to, ka ir nepieciešams modernizēt skolotāju apmācību un veicināt nepārtrauktu profesionālo attīstību. Izglītības un apmācības piedāvājums ne vienmēr atbilst darba tirgus vajadzībām. To studentu īpatsvars, kas profesionālo izglītību vai apmācības programmas apgūst vidējās izglītības līmenī, ir zems. Lietuva veic pasākumus, lai uzlabotu un paplašinātu māceklības iespējas un apmācību darbavietā, tomēr šādu programmu skaits un kvalitāte joprojām ir nepietiekama. Slimnīcās gultas vietu skaits uz vienu iedzīvotāju joprojām ir augsts salīdzinājumā ar pārējo Savienību, kas liek pieņemt, ka veselības aprūpes nodrošinājums nav līdzsvarots. Vienlaikus publiskā sektora ieguldījumu kopsumma veselības aprūpes nozarē joprojām ir zema. Informācija par biežajiem neformālajiem maksājumiem par veselības aprūpes pakalpojumiem, kā arī bažas par korupciju publiskā iepirkuma procedūrās attiecībā uz medicīnas precēm liecina par nepieciešamību uzlabot veselības aprūpes sistēmas pārvaldību.

               (10)

               Veiktie pensiju reformas pasākumi nav pietiekami, lai risinātu jautājumu par pensiju sistēmas vidēja termiņa ilgtspējību. Likumiskais pensionēšanās vecums pakāpeniski (līdz 2026. gadam) tiek palielināts, tomēr pensiju sistēmā netiek ņemti vērā paredzamā mūža ilguma rādītāji. Turklāt neskaidri ir noteikumi par pensiju indeksāciju. Zema dalība brīvprātīgos pensiju iekrājumu plānos un arodpensiju plānu neesamība rada risku, ka nākotnē pensijas nebūs pienācīgas. Valdība plāno vispusīgu pensiju sistēmas reformu īstenot “jauna sociālā modeļa” ietvaros. Tomēr šīs stratēģijas izstrāde vēl nav pabeigta un tā vēl nav pieņemta, un vispirms ir jāpabeidz apspriešanās ar sociālajiem partneriem. Lietuva ir ieviesusi finansiālā atbalsta pasākumus attiecībā uz gados vecākām personām un finansiālo stimulu viņu nodarbināšanai. Tomēr joprojām trūkst vispusīgas aktīvu vecumdienu stratēģijas.

               (11)

               Vairāk nekā 30 % Lietuvas iedzīvotāju draud nabadzība vai sociālā atstumtība. Naudas pabalstu formā sniegtās sociālās palīdzības reformas un uzlabojušos ekonomikas apstākļu ietekmē ir ievērojami samazinājušies izdevumi un sociālās palīdzības saņēmēju skaits. Tomēr joprojām nepietiekami ir pasākumi attiecībā uz aktīvu darba tirgu un citi pakalpojumi palīdzības saņēmēju atbalstam.

               (12)

               Lietuva ir guvusi būtiskus panākumus valstij piederošo komercsabiedrību reformas jomā un ir pieņēmusi attiecīgus tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka šai reformai ir noturīga iedarbība. Valdība ir pabeigusi komerciālās un nekomerciālās darbības nodalīšanu, un tas ir atspoguļots gada pārskatos. Atlikušajām valstij piederošajām komercsabiedrībām ir pienākums līdz 2015. gada septembra beigām iecelt neatkarīgus savu pārvaldes institūciju locekļus.

               (13)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir sagatavojusi vispusīgu analīzi par Lietuvas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2015. gada ziņojumā par Lietuvu. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Lietuvai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Lietuvā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (14)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (15)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir arī veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Balstoties uz šo vērtējumu, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (6). Arī Lietuvai kā valstij, kuras valūta ir euro, būtu jānodrošina minēto ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,

         IESAKA Lietuvai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Nepieļaut novirzīšanos no budžeta vidēja termiņa mērķa 2015. gadā un nodrošināt, ka 2016. gadā šāda novirze attiecas vienīgi uz atskaitījumiem saistībā ar sistēmisko pensiju reformu. Paplašināt nodokļu bāzi un uzlabot nodokļu tiesību normu ievērošanu.

               2.

               Risināt problēmas saistībā ar sarūkošo darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaitu, palielinot izglītības nozīmīgumu darba tirgū, paaugstinot pamatprasmju līmeni un uzlabojot veselības aprūpes sistēmas darbības rezultativitāti; samazināt zemu ienākumu saņēmējiem piemērojamo nodokļu lielo īpatsvaru darbaspēka izmaksās, novirzot nodokļu slogu uz citiem ieņēmumu avotiem, kuriem ir mazāk negatīva ietekme uz izaugsmi.

               3.

               Apstiprināt vispusīgu pensiju sistēmas reformu, kas risina arī uzdevumu panākt pensiju atbilstību. Uzlabot bezdarba pabalstu un sociālās palīdzības (naudā) tvērumu un atbilstību, kā arī uzlabot darbu meklējošo personu nodarbināšanas iespējas.

      Briselē, 2015. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Paliek spēkā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (3)  Padomes Ieteikums (2014. gada 8. jūlijs) par Lietuvas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas 2014. gada konverģences programmu (OV C 247, 29.7.2014., 67. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (6)  OV C 272, 18.8.2015., 98. lpp.


title: Komisijas Ieteikums ( 2007. gada 11. oktobris) par oficiāli noteikto sistēmu elektronisko tīklu regulētās informācijas centralizētai glabāšanai, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/109/EK (izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 4607) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               12.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 267/16

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2007. gada 11. oktobris)
   par oficiāli noteikto sistēmu elektronisko tīklu regulētās informācijas centralizētai glabāšanai, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/109/EK
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 4607)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2007/657/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 211. panta otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīvā 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, un par grozījumiem Direktīvā 2001/34/EK (1) ir noteikts, ka Eiropas kapitāla tirgu integrācijas aktīvas veicināšanas nolūkā vajadzīgs Eiropas līmenī labāk organizēt ieguldītāju pieeju informācijai par emitentiem.

               (2)

               Ar direktīvu 2004/109/EK ir uzlikts pienākums dalībvalstu kompetentajām iestādēm izstrādāt vadlīnijas, lai papildus veicinātu publisku pieeju informācijai, kas jādara zināma saskaņā ar, pirmkārt, Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvu 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (2), otrkārt, ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvu 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, un par Direktīvas 2001/34/EK grozījumiem (3) un, treškārt, saskaņā ar pašu Direktīvu 2004/109/EK, kā arī tajā ir prasīts izveidot tādu vienu kopīgu elektronisko tīklu (turpmāk – elektroniskais tīkls) vai elektronisko tīklu platformu starp dalībvalstīm, kas savienotu atsevišķās, valstu līmenī oficiāli noteiktās sistēmas regulētās informācijas glabāšanai (turpmāk – glabāšanas sistēmas).

               (3)

               Dalībvalstu kompetentās iestādes, sadarbojoties Eiropas vērtspapīru regulatoru komitejā (EVRK), kas nodibināta ar Lēmumu 2001/527/EK (4), 2006. gada 30. jūnijā pieņēma Komisijai adresētu atzinumu, kurā tās attiecībā uz glabāšanas sistēmu savienošanas veidu priekšroku dod vienkāršam elektroniskam tīklam. Šādam tīklam varētu piekļūt, izmantojot kopēju saskarni, kas ietvertu sarakstu ar visiem uzņēmumiem, kas Kopienā iekļauti fondu biržu oficiālajos sarakstos, un novirzītu lietotāju uz atbilstīgās glabāšanas sistēmas tīmekļa vietni. Tādējādi šos datus glabātu valstu līmenī bez nepieciešamības veidot kopēju infrastruktūru, kas dublētu visu attiecīgo, valstu līmenī glabāto informāciju un radītu pārliecīgas papildu izmaksas.

               (4)

               Šajā posmā ir lietderīgi paredzēt brīvprātīgus standartus, kas glabāšanas sistēmām nodrošinātu nepieciešamo rīcības brīvību piemēroties elektroniskā tīkla darbībai.

               (5)

               Ir vēlams panākt, lai glabāšanas sistēmas spētu viena ar otru elektroniski saslēgties, nodrošinot to, ka ieguldītāji un ieinteresētās personas var viegli piekļūt finanšu informācijai par uzņēmumiem, kas Kopienā iekļauti fondu biržu oficiālajos sarakstos. Lai šāds elektroniskais tīkls tiktu izveidots ātri, tā izstrāde jāpamato uz vienkāršiem nosacījumiem, piemēram, tiem, ko iesaka dalībvalstu kompetentās iestādes. Vienkāršā tīkla darbībā būtu arī jāparedz iespēja sniegt ieguldītājiem pievienotas vērtības pakalpojumus.

               (6)

               Lai atvieglotu ieguldītāju piekļuvi finanšu informācijai par fondu biržu oficiālajos sarakstos iekļautajiem uzņēmumiem, glabāšanas sistēmās jārosina integrēt, kad vien tas iespējams, attiecīgo finanšu informāciju, ko emitenti darījuši zināmu atbilstīgi citiem Kopienas vai valsts tiesību aktiem.

               (7)

               Lai elektroniskais tīkls darbību varētu uzsākt efektīvi, dalībvalstu kompetentās iestādes jāaicina sagatavot – EVRK ietvaros un cieši sadarbojoties ar glabāšanas sistēmām – tīkla pārvaldības līgumu, kurā būtu paredzēti būtiskie nosacījumi elektroniskā tīkla izveidei, darbībai un finansēšanai un ar kuru ieceltu struktūru, kas pārvaldītu tīklu ikdienā.

               (8)

               Ir svarīgi, lai glabāšanas sistēmām neatņemtu tiesības noteikt savu pakalpojumu cenas, jo tas ļautu tām saglabāt savu finansiālo stabilitāti. Vienlaikus tās nedrīkst noteikt atšķirīgas cenas elektroniskā tīkla lietotājiem un lietotājiem ar piekļuvi glabāšanas sistēmai valsts līmenī.

               (9)

               Elektroniskā tīkla pareizas darbības nodrošināšanai un lai panāktu to, ka Kopienā minētā tīkla lietotājiem tiek piedāvāti salīdzināmi pakalpojumi, ir jāparedz kvalitātes standartu minimums regulētās informācijas uzglabāšanai valstu līmenī. Ir svarīgi, lai glabāšanas sistēmās būtu garantēta pietiekama drošība attiecībā uz informācijas apmaiņu, uzglabāšanu un piekļuvi datiem. Vienlīdz būtiski ir ierīkot sistēmas, kas dod iespēju droši noteikt glabāšanas sistēmās iesniegtās informācijas avotu un saturu. Lai atvieglotu to, ka elektroniski iekļaut sarakstā, atzīmēt datumu un laiku, kā arī turpmāk apstrādāt iesniegto informāciju var automatizēti, glabāšanas sistēmu darbībā ir jāapsver iespēja noteikt par pienākumu izmantot piemērotus formātus un paraugus. Turklāt, lai atvieglotu galalietotāju piekļuvi uzglabātajai informācijai, vajadzētu nodrošināt piemērotas meklēšanas funkcijas un tehnisko atbalstu. Sistēmas saskaņotības nolūkā iespēju robežās vajadzētu vienādot standartus, ko piemēro, no vienas puses, tīklā iesaistītajām glabāšanas sistēmām un, no otras puses, struktūrai, kas izveidota tīkla platformas pārvaldei ikdienā.

               (10)

               Lai panāktu to, ka glabāšanas sistēmu elektroniskais tīkls atbilstu emitentu un ieguldītāju vēlmēm ilgtermiņā, proti, ka tas nodrošinātu virtuālu piekļuvi pilnīgam tās finanšu informācijas klāstam, ko darījuši zināmu fondu biržu oficiālajos sarakstos iekļautie uzņēmumi, šķiet nepieciešams izmantot pakāpenisku pieeju. Tāpēc ir lietderīgi paredzēt to, ka nākotnē tiek izvērtēti iespējamie risinājumi šā tīkla darbības paplašināšanai. Lai nodrošinātu saskaņotību ar tīkla sākotnēji izveidoto struktūru, šādu izvērtējumu vajadzētu veikt dalībvalstu kompetentajām iestādēm, sadarbojoties EVRK. Tajā noteikti būtu jāiekļauj vismaz izvērtējums par to, vai šo elektronisko tīklu varētu savienot ar to elektronisko tīklu, ko šobrīd veido valstu uzņēmumu reģistri, uz kuriem attiecas 1968. gada 9. marta Pirmā Padomes Direktīva 68/151/EEK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (5).

               (11)

               Lai Komisija atbilstīgi Direktīvas 2004/109/EK 22. panta 2. punktam varētu cieši novērot situāciju un novērtēt nepieciešamību veikt turpmākus pasākumus, tostarp pieņemt īstenošanas pasākumus, dalībvalstis jāaicina iesniegt atbilstīgo informāciju Komisijai,

         AR ŠO IESAKA.
   I   NODAĻA
   PRIEKŠMETS

               1.

               Šā ieteikuma mērķis ir mudināt dalībvalstis nodrošināt to, ka tiek veikti nepieciešamie pasākumi, lai Direktīvas 2004/109/EK 21. panta 2. punktā minētās oficiāli noteiktās sistēmas regulētas informācijas centralizētai glabāšanai (turpmāk – glabāšanas sistēmas) tiktu efektīvi savienotas vienā kopīgā Kopienas mēroga elektroniskā tīklā (turpmāk – elektroniskais tīkls), kas paredzēts minētās direktīvas 22. panta 1. punkta otrās daļas b) apakšpunktā.

         II   NODAĻA
   ELEKTRONISKAIS TĪKLS
   2.   Līgums par elektroniskā tīkla pārvaldību

               2.1.

               Dalībvalstīm jāveicina elektroniskā tīkla sākotnējā izveide un izstrāde, pilnvarojot Direktīvas 2004/109/EK 24. pantā minētās kompetentās iestādes Eiropas vērtspapīru regulatoru komitejā (EVRK), kas izveidota ar Lēmumu 2001/527/EK, sagatavot līgumu par elektroniskā tīkla pārvaldību (turpmāk – pārvaldības līgums). Šā līguma sagatavošanas gaitā lielā mērā ir jāiesaista glabāšanas sistēmas.
               Dalībvalstīm jāieceļ struktūra, kas būtu pilnvarota noslēgt šo līgumu. To darot, jāņem vērā glabāšanas sistēmu, kompetento iestāžu vai citas atbilstīgas iestādes attiecīgās pilnvaras.

               2.2.

               Pārvaldības līgumā būtu jānosaka vismaz šādi jautājumi:

                           a)

                           tīkla platformas izveide;

                           b)

                           nosacījumi, uz kuriem pamatojoties var pievienoties elektroniskajam tīklam;

                           c)

                           dalības nosacījumu nepildīšanas sekas un kā panākt to, ka šos nosacījumus izpilda;

                           d)

                           tās struktūras iecelšana, kas ikdienā pārvaldītu tīkla platformu, un galvenie šīs pārvaldības noteikumi;

                           e)

                           kārtība, kā lemj par elektroniskā tīkla atjaunināšanu, kuru veicot attiecīgos gadījumos būtu jāņem vērā visu ieinteresēto personu, tostarp galalietotāju, viedokļi;

                           f)

                           finansēšanas nosacījumi;

                           g)

                           strīdu risināšanas kārtība;

                           h)

                           paša līguma grozīšanas kārtība.

               2.3.

               Dalībvalstīm jāveic piemēroti pasākumi, lai nodrošinātu to, ka glabāšanas sistēmu darbība nav pretrunā pārvaldības līgumam.

         3.   Elektroniskā tīkla tehniskās sadarbspējas nosacījumi
   Ar pārvaldības līgumu izveidotajam elektroniskajam tīklam būtu jāietver vismaz šādas funkcijas:

               a)

               centrālais lietojumprogrammas serveris un centrālā datubāze, kurā būtu pieejams saraksts ar visiem emitentiem, kas izmanto kopējo saskarni, un kura katram emitentam dotu iespēju savienot galalietotāju ar glabāšanas sistēmu, kurā atrodama regulētā informācija par šo emitentu;

               b)

               galalietotājiem domāta viena kopīga piekļuves vieta, ko varētu izveidot vai nu tīkla centrālajā blokā, vai katrā glabāšanas sistēmā atsevišķi;

               c)

               saskarnes valodu direktorijs, kas galalietotājiem būtu pieejams kopīgajā piekļuves vietā saziņas valodās, kuras savā valstī pieņēmušas elektroniskajā tīklā iesaistītās glabāšanas sistēmas;

               d)

               piekļuve visiem dokumentiem, kas valsts līmenī pieejami elektroniskajā tīklā iesaistītajās glabāšanas sistēmās, tostarp informācija (ja tāda pieejama), ko emitenti darījuši zināmu atbilstīgi Direktīvai 2003/6/EK, Direktīvai 2003/71/EK un citiem Kopienas vai valstu tiesību aktiem;

               e)

               iespēja izmantot elektroniskajā tīklā pieejamos datus vēl citos veidos, ja tas ir pieļaujams.

         4.   Maksa par piekļuvi elektroniskajā tīklā glabātajai informācijai

               4.1.

               Glabāšanas sistēmām būtu jābūt tiesībām noteikt savu pakalpojumu cenas. Tomēr, to darot, nedrīkstētu noteikt atšķirīgas cenas galalietotājiem, kas piekļūst tajās glabātajai informācijai tieši, izmantojot piekļuves vietas attiecīgajā valstī, un tiem galalietotājiem, kas informācijai piekļūst netieši ar elektroniskajā tīklā ierīkotās kopīgās piekļuves vietas starpniecību.

               4.2.

               Glabāšanas sistēmām jāapsver iespēja piešķirt ieguldītājiem vai ieinteresētajām personām bezmaksas pieeju regulētajai informācijai, vismaz noteiktā laika periodā pēc tās iesniegšanas.

               4.3.

               Šā ieteikuma 4.1. un 4.2. punkts neatteicas uz pievienotās vērtības pakalpojumiem, ko glabāšanas sistēmas vai trešās personas sniedz, izmantojot ar elektroniskā tīkla starpniecību pieejamo informāciju.

         III   NODAĻA
   KVALITĀTES STANDARTU MINIMUMS

      1.   iedaļa

      Vispārēja informācija

               5.

               Dalībvalstīm vajadzētu nodrošināt, ka elektroniskajā tīklā iesaistītās glabāšanas sistēmas atbilst standartiem, kas ir līdzvērtīgi šajā nodaļā noteiktajiem paraugstandartiem.
               Dalībvalstīm arī jānodrošina, ka 2.2. punkta d) apakšpunktā minētā struktūra, ko ieceļ saskaņā ar pārvaldības līgumu, atbilst 2. un 3. iedaļā noteiktajiem standartiem.

               6.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka personām, kas pieteikušās tirgošanas atļaujai regulētā tirgū bez emitenta piekrišanas, piemēro tos pašus Direktīvas 2004/109/EK 21. panta 1. punktā minētos standartus, ko piemēro emitentiem, kā tie definēti minētās direktīvas 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā.

      2.   iedaļa

      Drošība

   7.   Informācijas apmaiņas drošība

               7.1.

               Glabāšanas sistēmā jābūt ierīkotiem stipriem drošības mehānismiem, kas nodrošina to informācijas apmaiņas līdzekļu drošību, kuri savieno emitentu ar sistēmu, un ļauj gūt pārliecību par sniegtās informācijas avotu.

               7.2.

               Drošības nolūkos glabāšanas sistēmai būtu jābūt pilnvarām ierobežot izmantojamos informācijas apmaiņas līdzekļus, tomēr tai ir vismaz jāspēj saņemt ar emitentam pieejamo sistēmu elektroniski iesniegto informāciju.
               Jebkurā gadījumā izmantojamajiem informācijas apmaiņas līdzekļiem būtu jābūt viegli pieejamiem, bieži izmantotiem, plaši izplatītiem un par zemu cenu.

         8.   Uzglabātās regulētās informācijas integritāte

               8.1.

               Glabāšanas sistēmai informācija jāuzglabā drošā elektroniskā formātā, un tajā jābūt ierīkotiem atbilstīgiem drošības mehānismiem, kas samazinātu iespēju bojāt datus vai tiem piekļūt bez atļaujas.

               8.2.

               Glabāšanas sistēmai jānodrošina, ka no emitenta saņemtā regulētā informācija ir pilnīga un ka regulētās informācijas saturu uzglabāšanas laikā nevar izmainīt.
               Ja glabāšanas sistēma pieņem neelektroniski iesniegtu informāciju, tai vajadzētu nodrošināt, ka, pārveidojot šos dokumentus par elektroniskiem dokumentiem, informācijas saturs ir pilnīgs un bez izmaiņām – kā to sākotnēji bija nosūtījis emitents.

               8.3.

               Informāciju, kas ir bijusi nosūtīta glabāšanas sistēmai un tajā aplūkota, nedrīkstētu izņemt no glabāšanas sistēmas. Ja ir nepieciešams papildinājums vai labojums, tad būtu jānorāda, uz kuru vietu informācijā tas attiecas, un jāmin, ka tas ir labojums vai papildinājums.

         9.   Validācija

               9.1.

               Glabāšanas sistēmai būtu jāspēj validēt iesniegto informāciju, t. i., sistēmā ir jābūt ierīkotai automātiskai pārbaudei, vai iesniegtie dokumenti atbilst noteiktajiem tehniskajiem standartiem, vai tie ir pilnīgi un to formāti pareizi.

               9.2.

               Glabāšanas sistēmā būtu jāierīko sistēmas, kas spētu identificēt pārtraukumus elektroniskajā padevē un prasītu vēlreiz nosūtīt visus tos datus, kas no sūtītāja nav saņemti.

         10.   Uzticama piekļuve pakalpojumiem

               10.1.

               Glabāšanas sistēmā jābūt ierīkotām drošības sistēmām, kas nodrošina, ka emitenti un galalietotāji tās pakalpojumus var izmantot bez pārtraukuma 24 stundas diennaktī un septiņas dienas nedēļā.
               Katrai glabāšanas sistēmai jānosaka savas prasības, pamatojoties uz tās sistēmas parametriem un specifiskajiem apstākļiem, kādos tā darbojas.
               Sistēmas jaudai, proti, tās serveru jaudai un pieejamam joslas platumam, būtu jābūt pietiekamai, lai tā varētu apstrādāt paredzamos pieprasījumus no emitentiem attiecībā uz informācijas reģistrēšanu un no galalietotājiem attiecībā uz piekļuvi uzglabātajai informācijai.

               10.2.

               Glabāšanas sistēmai jābūt tiesībām liegt piekļuvi tās sistēmām uz neilgu laiku, ja tas vajadzīgs, lai veiktu nepieciešamos uzturēšanas darbus vai lai atjauninātu tās pakalpojumus. Ja vien iespējams, par šādiem pārtraukumiem būtu jāpaziņo iepriekš.

         11.   Izņēmumu pieņemšana un atkopšana
   Glabāšanas sistēmā vajadzētu būt ierīkotam novērtējuma procesam, ar kuru var izskatīt un pieņemt vai noraidīt izņēmumus, proti, nestandarta iesniegumus un novēlotu informācijas sniegšanu ar glabāšanas sistēmu saistītu tehnisku iemeslu dēļ. Sistēmā nepieciešams iekļaut arī atkopšanas rīkus, kas gadījumā, ja paredzētais informācijas sniegšanas veids nestrādātu, dotu iespēju emitentam izmantot citus veidus. Tomēr emitentam būtu jāuzliek pienākums atkārtoti iesniegt informāciju galvenajai sistēmai, līdzko tās darbība ir atjaunota.
   12.   Dublējumsistēmas

               12.1.

               Glabāšanas sistēmai vajadzētu būt tehniski neatkarīgai un ar pietiekamām dublējuma iespējām, lai saglabātu un atjaunotu tās pakalpojumus pieņemamā laikposmā.

               12.2.

               Šo dublējumsistēmu iezīmes jāapsver katrai glabāšanas sistēmai atsevišķi, ņemot vērā ierīkoto sistēmu specifiskās iezīmes.

      3.   iedaļa

      Pārliecība par informācijas avotu

   13.   Pārliecība par informācijas avotu un tās patieso izcelsmi

               13.1.

               Glabāšanas sistēmā jābūt ierīkotām drošām sistēmām, kas dod pārliecību par sniegtās informācijas avotu. Glabāšanas sistēmai jāspēj droši konstatēt, ka informācija patiešām tiek saņemta no apstiprināta avota. Glabāšanas sistēmai būtu jāpārbauda, ka visa regulētā finanšu informācija tiek saņemta tieši no fiziskas vai juridiskas personas, kurai ir pienākums to sniegt, vai fiziskas vai juridiskas personas, kas ir pilnvarota to veikt tādas personas vārdā.

               13.2.

               Glabāšanas sistēmai būtu jāspēj elektroniski apstiprināt dokumentu saņemšanu. Glabāšanas sistēmai būtu vai nu jāapstiprina iesniegtās informācijas validācija, vai jānoraida iesniegums, paskaidrojot iemeslu, un tajā vajadzētu būt iekļautai “nenoliedzamības” funkcijai.

         14.   Lietotāja autentifikācija
   Glabāšanas sistēmas drošības pasākumi jāizveido tā, lai tie noteiktu informācijas sniedzēja tiesības to darīt vai lai tie nodrošinātu līdzekļus pārbaudīt personas tiesības sniegt konkrēto informāciju. Glabāšanas sistēmai būtu jābūt pilnvarām pieprasīt lietot elektronisko parakstu, piekļuves kodus vai jebkādus citus piemērotus pasākumus, kas sniedz pietiekamu pārliecību.
   15.   Vajadzība nodrošināt regulētās informācijas satura integritāti
   Glabāšanas sistēmai ir jānodrošina, lai nebūtu nozīmīga riska, ka – netīši vai ļaunprātīgi – datus varētu bojāt, un tai jāspēj konstatēt jebkādas izmaiņas.

      4.   iedaļa

      Laika reģistrēšana

   16.   Elektroniska iekļaušana sarakstā un datuma un laika atzīme

               16.1.

               Glabāšanas sistēmai būtu jāspēj automātiski iekļaut sarakstā elektroniski iesniegtu informāciju un pievienot tai datuma un laika atzīmi.

               16.2.

               Glabāšanas sistēmai jābūt pilnvarām pieprasīt, ka informāciju sniedz, izmantojot iepriekš noteiktus formātus un paraugus, kas ļautu izmantot tehnoloģiju, kura nodrošina informācijas tūlītēju apstrādi.
               Ja tiek prasīts lietot noteiktus formātus, glabāšanas sistēmai informācijas reģistrēšanai tomēr būtu jāizmanto atvērto sistēmu arhitektūra un jāpieņem vismaz:

                           a)

                           datņu formāti un pārraides protokoli, kas nav īpašniekprogrammatūras un kas izslēdz nepieciešamību izmantot tādas lietojumprogrammas, ko izplata tikai viens pārdevējs;

                           b)

                           bieži izmantoti un plaši pieņemti īpašniekprogrammatūras formāti.

                     Ja tiek prasīts lietot paraugus, glabāšanas sistēmai būtu jānodrošina, ka tie ir viegli pieejami, un tiem (attiecīgajos gadījumos) jābūt saskaņotiem ar paraugiem, ko izmanto, iesniedzot to pašu regulēto informāciju kompetentajai iestādei.

               16.3.

               Tiklīdz informācija tiek saņemta glabāšanas sistēmā, tai jāpievieno datuma un laika atzīme neatkarīgi no tā, vai kompetentā iestāde šo informāciju pārbauda, pirms tā tiek saņemta glabāšanas sistēmā (ex ante pārbaude) vai pēc tam (ex post pārbaude).

      5.   iedaļa

      Galalietotāju viegla piekļuve

   17.   Informācijas pasniegšana
   Informējot galalietotājus par saviem pakalpojumiem, glabāšanas sistēmai vajadzētu nošķirt regulēto finanšu informāciju, kas iesniegta atbilstīgi tiesību aktu prasībām, no tās piedāvātajiem papildu pievienotās vērtības pakalpojumiem.
   18.   Valodu izmantošana

               18.1.

               Glabāšanas sistēmai būtu jāreģistrē un jānodrošina ērta piekļuve informācijai visās valodu versijās, ko emitents ir iesniedzis. Tomēr piekļuve visām valodu versijām nenozīmē to, ka glabāšanas sistēmai informācija būtu jātulko citās valodās, kurās emitents to nav iesniedzis.

               18.2.

               Glabāšanas sistēmas meklēšanas funkcijām vajadzētu būt pieejamām valodā, ko pieņēmušas izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes, kā arī vienā valodā, kuru parasti lieto starptautisko finanšu jomā.

         19.   Tehniskā pieejamība

               19.1.

               Sniedzot piekļuvi glabāšanas sistēmā uzglabātajai informācijai, vajadzētu izmantot atvērto sistēmu arhitektūru. Izstrādājot sistēmas, glabāšanas sistēmai būtu jānodrošina, ka tās sistēmas pieļauj vai spētu pieļaut tehnisku sadarbspēju ar citām glabāšanas sistēmām tajā pašā vai citā dalībvalstī.

               19.2.

               Glabāšanas sistēmai informācija būtu jādara pieejama galalietotājiem, cik vien ātri tas tehniski iespējams pēc informācijas reģistrēšanas, ņemot vērā glabāšanas sistēmas struktūras un darbības procedūras. Glabāšanas sistēma nedrīkstētu speciāli aizkavēt šo procesu.

               19.3.

               Glabāšanas sistēmai jānodrošina galalietotājiem pastāvīga piekļuve visai uzglabātajai regulētajai informācijai saskaņā ar 10. punktā izklāstītajiem nosacījumiem.

               19.4.

               Glabāšanas sistēmai būtu jānodrošina tehniskais atbalsts tās lietotājiem. Katras glabāšanas sistēmas piedāvātais atbalsta apjoms jānolemj valsts līmenī.

         20.   Galalietotājiem ieejamās informācijas formāts

               20.1.

               Glabāšanas sistēmā reģistrēto regulēto informāciju vajadzētu uzglabāt formātā, kas dod iespēju lietotājiem tiešā veidā aplūkot, lejupielādēt un drukāt regulētās informācijas pilnu saturu no jebkuras vietas, kur lietotājs atrodas. Tomēr sniegt piekļuvi regulētajai informācijai nenozīmē to, ka glabāšanas sistēmai būtu jāpiedāvā šīs informācijas drukāti eksemplāri.

               20.2.

               Glabāšanas sistēmai vajadzētu piedāvāt galalietotājiem iespēju meklēt un pasūtīt uzglabāto regulēto informāciju, kā arī gūt ziņas par to.

               20.3.

               Glabāšanas sistēmai jāreģistrē pietiekami daudz papildinformācijas par saņemto regulēto informāciju. Šai papildinformācijai būtu jāietver vismaz šādas ziņas:

                           a)

                           atzīme, ka informācija ir regulētā informācija;

                           b)

                           tā emitenta vārds, kas sniedzis regulēto informāciju;

                           c)

                           dokumenta nosaukums;

                           d)

                           regulētās informācijas izplatīšanas datums un laiks;

                           e)

                           dokumenta valoda;

                           f)

                           regulētās informācijas veids.

                     Glabāšanas sistēmai būtu jāsakārto un jāsistematizē regulētā informācija vismaz saskaņā ar šā punkta pirmajā daļā minētajiem kritērijiem.
               Glabāšanas sistēmai būtu jābūt tiesībām prasīt emitentiem, iesniedzot regulēto informāciju, minēt arī vajadzīgo papildinformāciju.
               Atbilstīgi šā ieteikuma II nodaļā minētajam līgumam glabāšanas sistēmai iepriekš minētās kategorijas, jo īpaši regulētās informācijas veidu, vajadzētu saskaņot ar citām glabāšanas sistēmām.

               20.4.

               Glabāšanas sistēmai jābūt tiesībām prasīt to, ka emitenti izmanto iepriekš noteiktus datņu formātus un paraugus. Tomēr glabāšanas sistēmai jebkurā gadījumā būtu jāpieņem vismaz šādi formāti:

                           a)

                           datņu formāti un pārraides protokoli, kas nav īpašniekprogrammatūras un kas izslēdz nepieciešamību izmantot tādas lietojumprogrammas, ko izplata tikai viens pārdevējs;

                           b)

                           bieži izmantoti un plaši pieņemti īpašniekprogrammatūras formāti.

                     Ja tiek prasīts lietot paraugus, glabāšanas sistēmai būtu jānodrošina, ka tie ir viegli pieejami, un tiem jābūt saskaņotiem ar paraugiem, ko izmanto, iesniedzot to pašu regulēto informāciju kompetentajai iestādei.

         IV   NODAĻA
   VADLĪNIJAS ELEKTRONISKĀ TĪKLA TURPMĀKAI ATTĪSTĪBAI

               21.

               Dalībvalstīm jārosina kompetentās iestādes līdz 2010. gada 30. septembrim EVRK ietvaros izstrādāt piemērotas vadlīnijas elektroniskā tīkla turpmākai attīstībai.

               22.

               Minētajās vadlīnijās jo īpaši būtu jāizskata iespēja (iekļaujot izmaksu un ieguvumu analīzi) izvirzīt šādas prasības:

                           a)

                           visās elektroniskā tīkla piekļuves vietās izmantot saskaņotas meklēšanas funkcijas, kas ietvertu vienādotu meklēšanas pogu un papildinformācijas kopumu, tādējādi saskaņojot glabājamās informācijas klasificēšanas un identificēšanas metodes;

                           b)

                           iesniedzot regulēto informāciju glabāšanas sistēmām, izmantot vienādotu ievadīšanas formātu un standartu;

                           c)

                           glabāšanas sistēmā izmantot vienotu sarakstu ar regulētās informācijas veidiem;

                           d)

                           ierīkot tehnisku sasaisti ar elektronisko tīklu, ko veido valstu uzņēmumu reģistri, uz kuriem attiecas Direktīva 68/151/EEK;

                           e)

                           uzticēt vienai kopīgai struktūrai, ko veido Direktīvas 2004/109/EK 24. pantā minēto kompetento iestāžu pārstāvji, visu to juridisko personu sniegto pakalpojumu pārraudzību, kuras nodrošina elektroniskā tīkla kopējo elementu darbību.

                     Šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētajām saskaņotajām meklēšanas funkcijām būtu jānodrošina iespēja veikt vismaz šādas darbības:

                           a)

                           meklēšana, izmantojot vienotos kategoriju nosaukumus, kas tiktu pievienoti regulētajai finanšu informācijai, to reģistrējot glabāšanas sistēmās, piemēram, emitenta vārds, informācijas reģistrācijas datums, emitenta valsts, dokumenta nosaukums, nozare/darbības joma un regulētās informācijas veids;

                           b)

                           dinamiskā vai “ķēdveida” meklēšana (chain searches);

                           c)

                           iespēja, ievadot vienu pieprasījumu, meklēt vairākās valstīs vienlaikus.

                     Vadlīnijās būtu jāparedz arī vienoti saraksti ar apakškategoriju nosaukumiem, kas iekļautu nozaru/darbības jomas un regulētās informācijas veidus.

         V   NODAĻA
   TURPMĀKIE PASĀKUMI UN ADRESĀTI

               23.

               Dalībvalstis tiek aicinātas līdz 2008. gada 31. decembrim informēt Komisiju par pasākumiem, kas veikti šā ieteikuma sakarā.

               24.

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 11. oktobrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Charlie McCREEVY

      (1)  OV L 390, 31.12.2004., 38. lpp.

      (2)  OV L 96, 12.4.2003., 16. lpp.

      (3)  OV L 345, 31.12.2003., 64. lpp.

      (4)  OV L 191, 13.7.2001., 43. lpp.

      (5)  OV L 65, 14.3.1968., 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/99/EK (OV L 363, 20.12.2006., 137. lpp.).