title: Padomes Ieteikums (2022. gada 5. aprīlis), “Veidot tiltus efektīvai sadarbībai augstākās izglītības jomā Eiropā” (Dokuments attiecas uz EEZ) 2022/C 160/01

text:
               13.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2022. gada 5. aprīlis),
      “Veidot tiltus efektīvai sadarbībai augstākās izglītības jomā Eiropā”
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      (2022/C 160/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 165. un 166. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  1.

                  Padziļinātāka un efektīvāka transnacionālā sadarbība augstākās izglītības nozarē visā Eiropā ir būtiska Savienības vērtību, identitātes un demokrātijas atbalstīšanai, Eiropas sabiedrības un ekonomikas noturības veidošanai un ilgtspējīgas nākotnes radīšanai. Spēcīgas, savstarpēji savienotas augstākās izglītības iestādes ir viens no svarīgiem instrumentiem, ar kura palīdzību, daloties zināšanās un kopīgi izstrādājot inovatīvus risinājumus, pievērsties ar zaļo un digitālo pārkārtošanos un sabiedrības novecošanu saistītām problēmām un citām būtiskām sociālekonomiskām problēmām. Tās var arī nodrošināt Eiropas spēju veicināt uz tehnoloģijām balstītu konkurētspēju.

                  2.

                  Tiltu veidošana, kas augstākās izglītības iestādēm ļauj radīt padziļinātāku, ilgstošu un efektīvu transnacionālu sadarbību iestāžu līmenī, ir svarīgs instruments, ar kuru augstākās izglītības iestādes kopā padarīt spēcīgākas un sagatavot studentus, mūžizglītības audzēkņus, pētniekus un mācībspēkus globālai nākotnei. Augstākās izglītības iestādes visā Eiropā pielāgojas pasaulei, kas strauji mainās pati un kurā strauji mainās disciplīnas un mācību vides, piemēram, saistībā ar divējādo – zaļo un digitālo – pārkārtošanos. Tam ir nepieciešama jauna veida domāšana, jaunas pieejas un jaunas struktūras studentu, mācībspēku un pētnieku sadarbībai un mobilitātei (fiziskai mobilitātei paliekot par galveno formātu) starp disciplīnām un pāri robežām. Šī jaunā realitāte, kuru veicina digitālā pārkārtošanās, ietvers jaunu, pievilcīgu izglītības spektru, kā arī jaunus formātus un iespējas transnacionālai sadarbībai un mobilitātei – klātienē un tiešsaistē – visiem izglītojamiem, tostarp cilvēkiem ar ierobežotām iespējām vai cilvēkiem no attāliem reģioniem – piemēram, tālākiem reģioniem –, un veicinās daudzveidību akadēmiskā personāla, pētnieku un profesionālo darbinieku vidū.

                  3.

                  Spēcīgāka sadarbība starp dažādām augstākās izglītības iestādēm, tostarp universitātēm, pētniecības universitātēm, universitāšu koledžām, lietišķo zinātņu universitātēm, augstākās profesionālās izglītības un arodizglītības iestādēm un augstākās izglītības iestādēm mākslas jomā, visā ES ir būtisks princips, kas ir Eiropas izglītības telpas un Eiropas Pētniecības telpas pamatā un neatņemama to sastāvdaļa. Padziļinātāka transnacionāla sadarbība starp daudzveidīgām un savstarpēji papildinošām iestādēm visā Eiropā atbalsta taisnīgu piekļuvi kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai, mācībām un pētniecībai, veicina zināšanu radīšanu un apriti, atvieglo iespēju un infrastruktūras koplietošanu un veicina reģionu un kopienu dzīvotspēju, palīdzot pārvarēt grūtības un ģeogrāfiskās atšķirības. Tā var arī veicināt iekļaušanos pētniecības, inovācijas un rūpniecības ekosistēmās. Transnacionāla sadarbība tāpat palīdz atraisīt visu augstākās izglītības nozares kā spēju, kompetenču un zināšanu veicinātāja potenciālu, piemēram, attiecībā uz divējādo – digitālo un zaļo – pārkārtošanos, un veicina Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanu.

                  4.

                  Komisijas paziņojumā par Eiropas izglītības telpas izveidi līdz 2025. gadam (1) ir aicināts īstenot netraucētu un vērienīgu transnacionālu sadarbību, nodrošināt kopīgu grādu atvieglinātu iegūšanu un izpētīt, vai ir iespējams ieviest juridiskus statūtus tādām aliansēm kā “Eiropas universitātes”. Padomes rezolūcijā par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (2) ir aicināts īstenot padziļinātāku sadarbību, apvienot zināšanas un resursus un radīt vairāk iespēju studentu, akadēmiskā personāla un pētnieku mobilitātei, tostarp, pilnībā izvēršot iniciatīvu “Eiropas universitātes” un Eiropas studenta kartes iniciatīvu. Padome savos secinājumos par iniciatīvu “Eiropas universitātes” – veidot tiltu starp augstāko izglītību, pētniecību, inovāciju un sabiedrību: pavērt ceļu jaunai dimensijai Eiropas augstākajā izglītībā (3) aicināja dalībvalstis likvidēt šķēršļus saderīgākām augstākās izglītības sistēmām un izpētīt kopīgu Eiropas grādu iespējamību. Padome savos secinājumos “Eiropas Pētniecības telpas padziļināšana: nodrošināt pētniekiem pievilcīgu un ilgtspējīgu karjeru un darba apstākļus un padarīt intelektuālā darbaspēka apriti par realitāti ” (4) aicināja Komisiju atbalstīt dalībvalstis tādu politikas pasākumu izstrādē, kas paredzēti netraucētai un vērienīgai transnacionālai sadarbībai starp augstākās izglītības iestādēm Eiropā, jo īpaši akadēmisko un pētnieku karjeru jomā. Komisijas paziņojumā par EPT – pētniecības un inovācijas jauno ēru (5) un Eiropas Pētniecības un inovācijas paktā (6) aicināts padziļināt sadarbību un atzīts, ka tādām iniciatīvām kā “Eiropas universitātes” piemīt potenciāls pārveidot augstāko izglītību. Eiropas Prasmju programmā (7) ir aicināts arī likvidēt šķēršļus efektīvai un padziļinātākai transnacionālai sadarbībai.

                  5.

                  Romas paziņojumā, ko pieņēma Eiropas augstākās izglītības telpas ministri, un Padomes ieteikumā par to, kā sekmēt augstākās izglītības un vidējās izglītības un mācību kvalifikāciju un ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu automātisku savstarpēju atzīšanu (8), aicināts veicināt un atvieglot transnacionālu sadarbību. Eiropas Parlamenta rezolūcija “Eiropas izglītības telpa: kopīga holistiska pieeja” (9) izceļ nepieciešamību pēc lielākas sadarbības un aicina izmantot sinerģijas starp Eiropas izglītības telpu, Eiropas Pētniecības telpu un Eiropas augstākās izglītības telpu.

                  6.

                  41 “Eiropas universitāte”, ko atbalsta programma “Erasmus+” un ko pētniecības un inovācijas dimensijā papildina pamatprogramma “Apvārsnis 2020”, un līdzīgi ilglaicīgi iestāžu sadarbības modeļi sniedz noderīgas atziņas un vienlaikus testē padziļinātākas transnacionālas sadarbības modeļus, kas pārsniedz pastāvošās individuālās iestāžu stratēģijas, pārvaldības un sadarbības ekosistēmas. Tās kalpo kā iedvesmas avots plašākai augstākās izglītības kopienai, lai veicinātu sistēmas līmeņa reformas, un vienlaikus ļauj labāk koordinēt Eiropas augstākās izglītības un pētniecības politikas.

                  7.

                  Šī Padomes ieteikuma izpratnē “Eiropas universitātes” ir tās, kas saņem finansējumu no programmas “Erasmus+” un kas attiecīgā gadījumā pētniecības un inovācijas dimensijai saņem papildu atbalstu no pamatprogrammas “Apvārsnis”. “Augstākās izglītības iestāžu alianses” apzīmē visus pārējos sadarbības modeļus, piemēram, zināšanu un inovāciju kopienas. Šī Padomes ieteikuma mērķis ir atvieglot transnacionālu sadarbību visām Eiropas augstākās izglītības iestādēm, ne tikai tām, kas saņem atbalstu iniciatīvā “Eiropas universitātes”.

                  8.

                  “Eiropas universitātes” palīdz uzlabot transnacionālas sadarbības kvalitāti, izmantojot starpiestāžu stratēģijas, kas apvieno mācīšanos un mācīšanu, pētniecību, inovāciju un zināšanu pārnesi uz ekonomiku un sabiedrību, kā arī palīdz veicināt politikas un sabiedrības pārmaiņas.

                  9.

                  Augstākās izglītības alianses brīvprātīgi varētu gūt labumu no iestāžu sadarbības instrumentiem, piemēram, no iespējama juridiskā statusa piešķiršanas augstākās izglītības iestāžu aliansēm, kas tām ļauj attiecīgā gadījumā koplietot finanšu, cilvēku, digitālos un fiziskos resursus un pakalpojumus, lai darbinātu virtuālas vairākām augstskolām kopīgas studentu pilsētiņas un sadarbspējīgas platformas kopīgu digitālu vai jaukta tipa aktivitāšu veikšanai. Nolūkā padziļināt transnacionālu sadarbību, lai efektīvi īstenotu divējādo – zaļo un digitālo – pārkārtošanos, saskaņā ar Boloņas procesa instrumentiem valsts, reģionālā un iestāžu līmenī ir vēl vairāk jāatvieglo starpdisciplināru moduļu un kopīgu grādu, kas pamatojas uz kopīgi izstrādātiem Eiropas kritērijiem, izstrāde. Elastīgas un iekļaujošas mobilitātes veicināšana un Eiropas studenta kartes iniciatīvas izmantošanas izvēršana varētu palielināt iespējas izglītojamajiem, akadēmiskajam personālam, pētniekiem un mācībspēkiem. Lai veidotu transnacionālas sadarbības kapacitāti un sasniegtu izvirzīto rezultātu līmeni, ir nepieciešams pietiekams ilgtermiņa, daudzgadu finansējums.

                  10.

                  Padziļinātākai sadarbībai starp augstākās izglītības iestādēm ir nepieciešama visaptverošu problēmu risināšana. Kopīgu transnacionālu izglītības aktivitāšu un programmu netraucētu izveidi, ārēju kvalitātes nodrošināšanu un akreditāciju visos līmeņos ietekmē: atšķirības ārējā kvalitātes nodrošināšanā; nevienmērīga kvalifikāciju un ārvalstīs pavadīto mācību periodu automātiskas savstarpējas atzīšanas un saistīto pamata saistību īstenošana Boloņas procesā, tostarp atšķirības grādu struktūrās; atšķirības Eiropas pieejas kopīgu programmu kvalitātes nodrošināšanai pieņemšanā; atšķirības Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmas (ECTS) piemērošanā; un virtuālās un jaukta tipa mācīšanās daļējā atzīšana. Šo problēmu risināšana un Boloņas instrumentu pilnīgas īstenošanas nodrošināšana samazinātu administratīvos slogus, atvieglotu transnacionālu sadarbību un veicinātu inovatīvu starpdisciplināru pedagoģijas paņēmienu īstenošanu dažādās valstīs.

                  11.

                  Eiropas transnacionāla sadarbība iestāžu līmenī ir spēcīgs instruments, ar kuru atbalstīt un tālāk attīstīt pāreju uz izcilām, iekļaujošām, konkurētspējīgām, ilgtspējīgām un pievilcīgām augstākās izglītības iestādēm, kuras gan izpilda visus savus uzdevumus (izglītība, pētniecība un inovācija, kā arī kalpošana sabiedrībai), sniedzot ieguvumus augstākās izglītības nozarē un ārpus tās, lai veidotu Eiropu, kurā valda zināšanas, noturība un demokrātija, un gan atspoguļo eiropeisko dzīvesziņu un vērtības. Transnacionāla sadarbība ir jāveicina, izmantojot saskaņotu Eiropas un valstu pasākumu kopumu un efektīvi īstenojot tādas pieejamās Eiropas iniciatīvas, instrumentus un rīkus kā iniciatīva “Eiropas universitātes”, Boloņas procesa instrumenti vai Eiropas studenta kartes iniciatīva, kā arī izpētot iespējamus jaunus instrumentus. Šos jaunos instrumentus varētu attīstīt, izmantojot pakāpenisku kopīgas izstrādes pieeju, kas augstākās izglītības iestādēm ļauj veidot tiltus un efektīvāk sadarboties pāri robežām un kas augstākās izglītības sistēmām ļauj panākt lielāku saskaņotību, tādējādi sniedzot labumu visai augstākās izglītības kopienai un radot vērtību sabiedrībai,

            AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM,
      pilnībā ievērojot subsidiaritātes, institucionālās autonomijas un akadēmiskās brīvības principus, atbilstoši valstu apstākļiem un ciešā sadarbībā ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām:

                  1.

                  Dot iespēju augstākās izglītības iestādēm kopīgas izstrādes procesā izpētīt, vai ir jāizveido iestāžu sadarbības instrumenti (piemēram, iespējams juridiskais statuss augstākās izglītības iestāžu aliansēm, piemēram, “Eiropas universitātēm)” un kādi ir šīs izveides ieguvumi, riski un iespējamība, ar mērķi atvieglot padziļinātāku sadarbību, koplietojot attiecīgā gadījumā cilvēku, tehniskās, datu, izglītības, pētniecības un inovācijas spējas. Ļaut tām izmēģināt dažādas padziļinātākas sadarbības iespējas, kā arī brīvprātīgi testēt esošos Eiropas instrumentus, piemēram, Eiropas teritoriālās sadarbības grupu (ETSG) (10) vai Eiropas ekonomisko interešu grupu (EEIG) (11).

                  2.

                  Augstākās izglītības iestādēm, kas iesaistītas transnacionālā sadarbībā, attiecīgā gadījumā veicināt un atvieglot kopīgo programmu nodrošināšanu un kopīgu grādu piešķiršanu saskaņā ar Boloņas instrumentiem (12). Šajā kontekstā, pamatojoties uz rezultātiem, kas izriet no izpētes darbībām, kā noteikts 12. punktā, izskatīt un veicināt kopīga Eiropas grāda marķējuma piešķiršanu. Pēc tam varētu sākt darbu pie iespējama kopīga grāda visos līmeņos, kas pamatojas uz kopīgi izstrādātiem Eiropas kritērijiem un ko varētu piešķirt valsts, reģionālā vai iestāžu līmenī saskaņā ar valstu kvalifikāciju ietvarstruktūrām.

                  3.

                  Sniegt iespēju augstākās izglītības iestādēm attiecīgā gadījumā vēl vairāk pilnveidot un īstenot inovatīvas kopīgas transnacionālas izglītības aktivitātes, ļaujot iestādēm un mudinot tās testēt un īstenot piemērotas pieejas un pasākumus saistībā ar turpmāk minēto:

                              a)

                              uzņemšanas un reģistrācijas kritēriji studentiem un mūžizglītības audzēkņiem;

                              b)

                              mācību un mācīšanas valodu noteikšana, attiecīgā gadījumā ievērojot daudzvalodību;

                              c)

                              tiešsaistes mācību īpatsvars kopējā izglītības piedāvājumā; studentu mobilitātes (fiziskās, virtuālās vai jaukta tipa) īpatsvars kopīgos izglītības pasākumos; stažēšanās, darbā vidē balstītas mācīšanās aktivitāšu, problēmu risināšanā balstītu un starpdisciplināru pieeju īpatsvars un organizēšana;

                              d)

                              elastīgu mācīšanās veidu, piemēram, nelielu mācīšanās pieredžu, iekļaušana, kuru rezultātā attiecīgā gadījumā varētu iegūt mikroapliecinājumus (13);

                              e)

                              kredītpunktu piešķiršanas un pārneses noteikumi un novērtējuma pārredzamība saskaņā ar Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmas (ECTS) lietotāja rokasgrāmatu kā pamatu kopīgām transnacionālām programmām bez papildu noteikumiem vai ierobežojumiem;

                              f)

                              tās informācijas izmantošana, kas attiecas uz Eiropas augstākās izglītības programmu un/vai iestāžu ārējo kvalitātes nodrošināšanu saskaņā ar kvalitātes nodrošināšanas standartiem un pamatnostādnēm Eiropas augstākās izglītības telpā (ESG), kuri iekļauti ārējās kvalitātes nodrošināšanas rezultātu datubāzē (DEQAR), lai īstenotu automātisku savstarpējo atzīšanu (14) mācību turpināšanas nolūkos, sadarbībā ar nacionālajiem akadēmiskās atzīšanas informācijas centriem (NARIC);

                              g)

                              attiecīgos gadījumos iepriekšējās mācīšanās atzīšana un neformālās un ikdienējās mācīšanās validācija, balstoties uz pārredzamām un taisnīgām kvalitātes prasībām, un atbilstīgas izglītojamo novērtēšanas organizēšana, kā arī attiecīgu kredītpunktu piešķiršana par šādu mācīšanos;

                              h)

                              attiecīgos gadījumos lielāka elastīguma pieļaušana kopīgu grādu modeļa noteikšanā, kad tiek īstenotas kopīgas transnacionālas programmas.

                  4.

                  Atbalstīt iekļauto mobilitāti kopīgās transnacionālās izglītības programmās

                              a)

                              Atbalstīt augstākās izglītības iestādes, lai tās savās kopīgajās izglītības programmās visos līmeņos sistemātiskāk un elastīgāk iekļautu mobilitāti (fizisku, virtuālu vai jaukta tipa), kā rezultātā lielāks skaits izglītojamo (tostarp to, kuru iespējas ir ierobežotas, vai to, kuri nāk no attāliem reģioniem, piemēriem, tālākiem reģioniem), akadēmiskā personāla un pētnieku varētu gūt labumu no integrētas augstākās izglītības sadarbības dinamikas un tiktu veicināta līdzsvarota talantu aprite.

                              b)

                              Atbalstīt mobilitātes pārvaldības digitalizāciju daudzpusējās partnerībās, jo īpaši uzņēmējdarbības procesu standartizāciju un digitalizāciju attiecībā uz daudzpusēju iestāžu nolīgumu parakstīšanu, tostarp, paplašinot Eiropas studenta kartes iniciatīvas darbību.

                              c)

                              Attiecīgos gadījumos virzīties uz saskaņotākām pieejām mācību mobilitātei attiecībā uz uzņemšanas un reģistrācijas sistēmām, novērtējuma sistēmām, akadēmiskajiem kalendāriem, mācību maksas sistēmām, augstākās izglītības iestāžu pieejamību un izmantošanu vasaras/brīvdienu mēnešu laikā.

                  5.

                  Palīdzēt nodrošināt tiešu vai netiešu finansiālu atbalstu padziļinātākai transnacionālai iestāžu sadarbībai augstākās izglītības jomā, tostarp saistībā ar “Eiropas universitātēm”.

                              a)

                              Attiecīgos gadījumos atbalstīt visu veidu augstākās izglītības iestāžu dalību šādā padziļinātā transnacionālā iestāžu sadarbībā.

                              b)

                              Veicināt un attīstīt kvalitatīvas transnacionālas sadarbības kultūru starp augstākās izglītības iestādēm, attiecīgā gadījumā ņemot to vērā arī valsts politikas veidošanā un prioritāšu noteikšanā un stimulējot to.

                              c)

                              Augstākās izglītības iestāžu dalībai iniciatīvā “Eiropas universitātes” mobilizēt pieejamos finansējuma avotus reģionālā, valsts un ES līmenī (15), vienlaikus ņemot vērā dažādās valstu finansēšanas sistēmas, lai pēc iespējas pieskaņotos programmas “Erasmus+” atbalstam, ko sinerģiskā veidā papildina atbalsts no pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa”, vai lai to papildinātu.

                  6.

                  Veicināt un aizsargāt institucionālās autonomijas pamatprincipus, kas ir priekšnosacījums kopīgu pārvaldības mehānismu ieviešanai attiecībā uz padziļinātāku transnacionālu sadarbību augšupējā pieejā. Ļaut augstākās izglītības iestādēm pieņemt neatkarīgus lēmumus par iekšējo pārvaldību, kā arī par finanšu, personāla un akadēmiskiem jautājumiem, aizsargāt akadēmisko brīvību un aktīvi iesaistīt akadēmiskos mācībspēkus un studentu pārstāvjus tādu lēmumu pieņemšanā, kas attiecas uz viņu iestādi.

                  7.

                  Stiprināt savstarpējo uzticēšanos, izmantojot ārējo kvalitātes nodrošināšanu un kopīgu izglītības programmu akreditāciju, kā arī citus kopīgu izglītības piedāvājumu veidus, kas izstrādāti pēc transnacionālas iestāžu sadarbības modeļiem, ietverot iniciatīvu “Eiropas universitātes” saskaņā ar Eiropas standartiem un pamatnostādnēm (ESG).

                              a)

                              Turpināt virzību uz iestādē balstītas ārējās kvalitātes nodrošināšanas izmantošanu. Tas varētu atbalstīt patiesas iestāžu kvalitātes kultūras izveidi, kas nodrošinās lielāku pārskatatbildību un sistēmu saderību visā Eiropā, balstoties uz tādiem rīkiem un sistēmām, kas jau šobrīd pastāv Eiropas izglītības telpas, Eiropas Pētniecības telpas un Eiropas augstākās izglītības telpas kontekstā.

                              b)

                              Apsvērt iespēju attiecīgos gadījumos atļaut programmu pašakreditāciju, pamatojoties uz iestāžu kvalitātes nodrošināšanu, lai atbalstītu pašu augstākās izglītības iestāžu atbildību.

                              c)

                              Valstīs, kas paļaujas uz programmās balstītu ārējo kvalitātes nodrošināšanu, apsvērt iespēju:

                                          i)

                                          ļaut pilnībā īstenot Eiropas pieeju kopīgu programmu kvalitātes nodrošināšanai (16);

                                          ii)

                                          nodrošināt, ka kopīgu transnacionālu programmu ārējo novērtēšanu var veikt viena aģentūra, kas reģistrēta Eiropas augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanas reģistrā (EQAR) (17), un ka rezultātus automātiski pieņem visās citās attiecīgajās augstākās izglītības sistēmās, papildus nenosakot vēl citas valsts prasības; un

                                          iii)

                                          nodrošināt, ka kopīgu transnacionālu programmu atkārtotā akreditācijā tiek ievēroti ESG noteikumi un Eiropas pieeja (18).

                  8.

                  Attiecīgos gadījumos atbalstīt augstas kvalitātes virtuālas sadarbīgās mācīšanās izstrādi saskaņā ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu kā daļu no mācīšanas, mācīšanās un pētniecības, lai veicinātu un atvieglotu iekļaujošu un uz studentu vērstu transnacionālu sadarbību, kas papildina klātienes mijiedarbību, it īpaši ar mērķi:

                              a)

                              atbalstīt augstākās izglītības iestādes, lai tās varētu izstrādāt virtuālas un starptautiskas tiešsaistes sadarbīgās mācīšanās modeļus kā jaukta tipa mācīšanās neatņemamu sastāvdaļu, tostarp ar līderības saistībām, stratēģisku plānošanu, stabilu un internacionalizētu pedagoģisko apmācību un atbalsta pakalpojumiem;

                              b)

                              atbalstīt augstākās izglītības iestādes, lai tās savos karjeras novērtējumos varētu izcelt un atzīt laiku, ko akadēmiskie mācībspēki pavadījuši, izstrādājot jaunas, inovatīvas pedagoģijas un jaunu pētniecības praksi, attiecīgos gadījumos transnacionālas sadarbības ceļā;

                              c)

                              atbalstīt iestāžu sadarbības modeļus, tostarp iniciatīvu “Eiropas universitātes”, to centienos apvienot zinātību un resursus, lai izstrādātu un īstenotu kopīgas digitālas stratēģijas un kopīgu savietojamu IT infrastruktūru, piemēram, piešķirot savstarpēju piekļuvi tiešsaistes mācīšanās un pētniecības vidēm, mācīšanās pārvaldības sistēmām, digitālajām bibliotēkām vai masveida atvērto interneta kursu (MOOC) platformām, mācību un atbalsta pakalpojumiem, netraucētu piekļuvi atrodamiem, piekļūstamiem, savietojamiem un atkalizmantojamiem (FAIR) datiem un citiem savietojamiem pakalpojumiem;

                              d)

                              atbalstīt atvērtā pirmkoda risinājumu testēšanu un izmēģināšanu ar mērķi pārvarēt kopīgas problēmas, tādējādi veicinot sadarbspēju, digitālo gatavību, datu suverenitāti un augstākās izglītības sistēmu atbildību.

                  9.

                  Atbalstīt augstākās izglītības iestādes, tām izstrādājot kopīgas starpdisciplināras transnacionālas izglītības aktivitātes visos līmeņos (īsā cikla, bakalaura, maģistra, doktorantūras).

                              a)

                              Iespējot un atvieglot problēmās balstītas transnacionālas pieejas, kurās izglītojamie no dažādām disciplīnām, kultūrām un valstīm sadarbojas kopā ar pētniekiem, uzņēmumiem, pilsētām, reģioniem, nevalstiskajām organizācijām un vietējām kopienām, lai rastu radošus un inovatīvus risinājumus globālām un kopīgām problēmām.

                              b)

                              Veicināt augstas kvalitātes mūžizglītības iespēju nodrošināšanu visiem, lai atvieglotu prasmju pilnveidi un pārkvalifikāciju, koncentrējoties uz pieprasītākajām jomām darba tirgū, tādējādi sekmējot personīgo un profesionālo izaugsmi.

                  10.

                  Mudināt augstākās izglītības iestādes iesaistīt izglītojamos, akadēmiskos mācībspēkus, pētniekus un personālu augstākās izglītības iestāžu transnacionālas sadarbības struktūru pārvaldībā, vienlaikus ņemot vērā esošos demokrātiskos akadēmiskās pašpārvaldes elementus, jo īpaši:

                              a)

                              mudināt augstākās izglītības iestādes panākt, lai to pārvaldības struktūras atspoguļotu arvien lielāku izglītojamo un personāla daudzveidību, kā arī viņu dažādās nodarbinātības un izglītības pieredzes saskaņā ar iekļaušanas un vienlīdzības principiem;

                              b)

                              atbalstīt spēju veidošanu spēcīgai un efektīvai līderībai kā svarīgu virzītājspēku holistiskā iestāžu transnacionālā sadarbībā;

                              c)

                              veicināt dzimumu līdzsvaru visos pārvaldības struktūru līmeņos;

                              d)

                              radīt mācīšanās no līdzbiedriem iespējas, lai veicinātu un atbalstītu iniciatīvas, saskaņā ar kurām augstākās izglītības iestādes var kopīgot pieredzes un iesaistīties savstarpējā mācīšanās un zināšanu apmaiņā.

                        Dalībvalstīm iesaka pēc iespējas drīz īstenot šo ieteikumu. Tās tiek aicinātas līdz [ievietot datumu – 12 mēneši pēc pieņemšanas Padomē] informēt Komisiju par attiecīgajiem pasākumiem, ko paredzēts attiecīgā līmenī veikt, lai atbalstītu šā ieteikuma mērķu īstenošanu kā būtiskus soļus ceļā uz Eiropas izglītības telpas izveidi līdz 2025. gadam.

         AR ŠO AICINA KOMISIJU,

      pilnībā ievērojot subsidiaritātes, institucionālās autonomijas un akadēmiskās brīvības principus, atbilstoši valstu apstākļiem un ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un visām attiecīgajām ieinteresētajām personām:

                  11.

                  Paralēli notiekošo pētījumu un citu sagatavošanās darbu analīzei atbalstīt dalībvalstis un augstākās izglītības iestādes, lai tās no 2022. gada var testēšanas režīmā izmantot esošos Eiropas instrumentus, kas ir solis ceļā uz padziļinātākas un elastīgas ilgtermiņa transnacionālas sadarbības veicināšanu, un izvērtēt, vai ir vajadzīgi tādi iestāžu sadarbības instrumenti kā, piemēram, iespējams augstākās izglītības iestāžu alianšu juridiskais statuss, un vai tie ir iespējami. Ar šādiem instrumentiem, ko paredzēts izmantot brīvprātīgi, būtu jāveicina spēju un datu kopīgošana un attiecīgos gadījumos personāla apmaiņa, kā arī kopīgu programmu īstenošana ar mērķi piešķirt kopīgus grādus alianšu līmenī, tostarp kopīgu grādu, kura pamatā būtu kopīgi izstrādāti Eiropas kritēriji.
                  Pamatojoties uz sagatavošanās darba un “Erasmus+” izmēģinājuma projektu rezultātiem, katrā posmā ziņot Padomei turpmāku lēmumu pieņemšanai.

                  12.

                  Cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, augstākās izglītības iestādēm, studentu organizācijām un ieinteresētajām personām, apzināt iespējas un nepieciešamās darbības virzībā uz iespējamu kopīgu grādu, kura pamatā būtu vienots kopīgi izstrādātu Eiropas kritēriju kopums. Ar šo grādu, ko paredzēts brīvprātīgi piešķirt valsts, reģionālā vai iestādes līmenī, varētu apliecināt mācību rezultātus, kas gūti saistībā ar transnacionālu sadarbību, “apvienojot studijas vairākās ES valstīs” (19), kuras piedāvā, piemēram, “Eiropas universitātēs”. Tam vajadzētu būt viegli izsniedzamam, glabājamam, kopīgojamam, pārbaudāmam un autentificējamam, un tas būtu jāatzīst visā ES. Tā pamatā būs Boloņas instrumenti, un tas veicinās to īstenošanu dalībvalstīs.

                              a)

                              2022. gadā programmas “Erasmus+” ietvaros izmēģināt izstrādāt un ieviest Eiropas kritērijus kopīga Eiropas grāda marķējuma piešķiršanai. Šāds marķējums tiktu izsniegts kā papildu sertifikāts kvalifikācijām, ko ieguvuši studenti, kuri absolvē vairāku augstākās izglītības iestāžu transnacionālas sadarbības ietvaros īstenotās kopīgās programmas.

                              b)

                              Pamatojoties uz šā sagatavošanās darba rezultātiem, ziņot Padomei turpmāku lēmumu pieņemšanai katrā posmā ceļā uz to, lai saskaņā ar Boloņas procesa instrumentiem varētu izveidot kopīgu grādu, kura pamatā būtu kopīgi izstrādāti Eiropas kritēriji.

                  13.

                  Turpināt iniciatīvas “Eiropas universitātes” pilnveidošanu atbilstoši augšupējai pieejai ar programmas “Erasmus+” starpniecību, pamatojoties uz pirmo alianšu vidusposma pārskatīšanas galvenajiem rezultātiem. Sākot ar 2022. gadu, nodrošināt ilgtspējīgu finansējumu veiksmīgām esošajām “Eiropas universitātēm” pēc konkurētspējīga un kvalitatīva uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus un ļaut veidot jaunas alianses, pamatojoties uz tādiem principiem kā ģeogrāfiskais līdzsvars, iekļaušana, augsta kvalitāte un izcilība. Līdz 2024. gadam pārbaudīt sinerģijas ar pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa” saistībā ar pētniecības un inovācijas dimensiju un, iespējams, ar citām ES programmām, ievērojot to juridiskos pamatus. Izmantot priekšrocības, ko sniedz DFS programmu vidusposma pārskatīšana, lai apsvērtu veidus, kā veicināt iespējamas inovatīvas pieejas labākai ES finansējuma avotu kopīgai mobilizēšanai, izmantojot iespējamās sinerģijas ar reģionālajiem un valsts fondiem.

                  14.

                  Ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm atbalstīt Eiropas studenta kartes iniciatīvas darbības paplašināšanu, it īpaši to uzņēmējdarbības procesu digitalizāciju, kam nepieciešami vairāki parakstītāji un datu apmaiņa, lai samazinātu administratīvo slogu, kas saistīts ar augstākās izglītības iestāžu transnacionālās partnerībās iekļautās studentu un mācībspēku mobilitātes un apmaiņas pārvaldību.

                  15.

                  Līdz 2022. gada vidum nākt klajā ar visaptverošu ceļvedi, kurā norādīti svarīgākie atskaites punkti un iesaistītās ekspertu grupas, lai jaunos instrumentus izstrādātu kopīgi ar dalībvalstīm un attiecīgajām ieinteresētajām personām. Ceļvedis būtu regulāri jāatjaunina.

            Komisija ir aicināta analizēt un izvērtēt progresu šā ieteikuma īstenošanā, kā arī tā izmantošanu saistībā ar darbu pie stratēģiskā satvara Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk īstenošanas, izmantojot esošās attiecīgās Savienības uzraudzības un ziņošanas sistēmas, sadarbojoties ar dalībvalstīm un pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, un piecu gadu laikā no ieteikuma pieņemšanas brīža iesniegt Padomei ziņojumu.

         Luksemburgā, 2022. gada 5. aprīlī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  OV C 66, 26.2.2021., 1. lpp.

         (3)  OV C 221, 10.6.2021., 14. lpp.

         (4)  Dok. 9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  Padomes Ieteikums (ES) 2021/2122 (2021. gada 26. novembris) par Eiropas pētniecības un inovācijas paktu (OV L 431, 2.12.2021., 1. lpp.).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  OV C 444, 10.12.2018., 1. lpp.

         (9)  P9_TA(2021)0452.

         (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1082/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par Eiropas teritoriālās sadarbības grupu (ETSG) (OV L 210, 31.7.2006., 19. lpp.).

         (11)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2137/85 (1985. gada 25. jūlijs) par Eiropas Ekonomisko interešu grupām (EEIG) (OV L 199, 31.7.1985., 1. lpp.).

         (12)  Boloņas instrumenti cita starpā ietver Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmu (ECTS), diploma pielikumu, visaptverošās un valstu kvalifikāciju ietvarstruktūras, Eiropas augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanas standartus un pamatnostādnes, Eiropas pieeju kopīgu programmu kvalitātes nodrošināšanai, Eiropas augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanas reģistru (EQAR), Ārējās kvalitātes nodrošināšanas rezultātu datubāzi (DEQAR). Var ņemt vērā arī Konvenciju par to kvalifikāciju atzīšanu Eiropas reģionā, kuras attiecas uz augstāko izglītību (“Lisabonas konvenciju”).

         (13)  “Kaut arī mikroapliecinājumi nav atkāpe no pilno studiju programmu pamatprincipa un to nevājina, tie varētu palīdzēt paplašināt mācīšanās iespējas, lai varētu uzņemt netipiskus izglītojamos un apmierināt pieprasījumu pēc jaunām prasmēm darba tirgū,” Padomes secinājumi par iniciatīvu “Eiropas universitātes” – Veidot tiltu starp augstāko izglītību, pētniecību, inovāciju un sabiedrību: pavērt ceļu jaunai dimensijai Eiropas augstākajā izglītībā (OV C 221, 10.6.2021., 14. lpp.).

         (14)  Kā noteikts Padomes 2018. gada 26. novembra Ieteikumā par to, kā sekmēt augstākās izglītības un vidējās izglītības un mācību kvalifikāciju un ārvalstīs pavadītu mācību periodu rezultātu automātisku savstarpēju atzīšanu (OV C 444, 10.12.2018., 1. lpp.).

         (15)  Piemēram, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Sociālais fonds Plus, Atveseļošanas un noturības mehānisms un fonds InvestEU.

         (16)  EAIT ministru 2015. gada maijā apstiprinātās pieejas mērķis ir “novērst būtisku šķērsli kopīgu programmu izstrādei, nosakot standartus šīm programmām, kuru pamatā ir EAIT apstiprinātie instrumenti, un nepiemērojot papildu valsts kritērijus”.

         (17)  Saskaņā ar Eiropas pieeju kopīgu programmu kvalitātes nodrošināšanai, ja dažām sadarbībā iesaistītām augstākās izglītības iestādēm ir vajadzīga ārējā kvalitātes nodrošināšana programmas līmenī (piemēram, programmas akreditācija vai novērtēšana ir obligāta), tām no EQAR reģistrēto aģentūru saraksta būtu jāizvēlas piemērota kvalitātes nodrošināšanas aģentūra. Attiecīgā aģentūra veiks visas kopīgās programmas vienotu novērtēšanu vai akreditāciju. Rezultāts būs jāpieņem visās EAIT valstīs, un atkarībā no valsts tiesiskā regulējuma ārējās kvalitātes nodrošināšanas lēmumam būtu jāstājas spēkā vai tas būtu jāatzīst visās valstīs, kurās attiecīgā programma tiek piedāvāta. EQAR ir oficiālais reģistrs valstu ārējās kvalitātes nodrošināšanas aģentūrām, kuras atbilst Boloņas procesa saistībām.

         (18)  ESG standarts 1.10: Attiecībā uz iestādēm būtu cikliski jāveic ārējā kvalitātes nodrošināšana saskaņā ar ESG. Eiropas pieeja (9. Periodiskums): Kopīgā programma būtu periodiski jāpārskata ik pēc sešiem gadiem, un tas būtu jāprecizē publicētajā lēmumā.

         (19)  Eiropadomes 2017. gada 14. decembra secinājumi (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2022. gada 5. aprīlis) Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem (ECB/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               13.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/9

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2022. gada 5. aprīlis)
      Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem
      (ECB/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                  Národná banka Slovenska 2017. gadā par saviem ārējiem revidentiem 2017.–2020. finanšu gadam izvēlējās Deloitte Audit s.r.o., paredzot iespēju pagarināt to pilnvaras līdz 2021.–2023. finanšu gadam (1).

                  (3)

                     Deloitte Audit s.r.o. pilnvaras saskaņā ar Lēmumu (ES) 2017/1849 (2) beidzās pēc 2020. finanšu gada revīzijas pabeigšanas, un Národná banka Slovenska pagarināja Deloitte Audit s.r.o. pilnvaras līdz 2021. finanšu gadam.

                  (4)

                     Deloitte Audit s.r.o. pilnvaru pagarinājums saskaņā ar Lēmumu (ES) 2021/1169 (3) beidzās pēc 2021. finanšu gada revīzijas pabeigšanas.

                  (5)

                  Národná banka Slovenska plāno pagarināt Deloitte Audit s.r.o. pilnvaras līdz 2022. un 2023. finanšu gadam. Šāda pagarināšana iespējama saskaņā ar Národná banka Slovenska un Deloitte Audit s.r.o. līgumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Národná banka Slovenska ārējo revidentu 2022. un 2023. finanšu gadam iecelt Deloitte Audit s.r.o.

         Frankfurtē pie Mainas, 2022. gada 5. aprīlī

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE

         (1)  Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ECB/2017/27 (2017. gada 8. septembris) Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem (OV C 310, 19.9.2017., 1. lpp.).

         (2)  Padomes Lēmums (ES) 2017/1849 (2017. gada 10. oktobris), ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem (OV L 264, 13.10.2017., 5. lpp.).

         (3)  Padomes Lēmums (ES) 2021/1169 (2021. gada 13. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem attiecībā uz Národná Banka Slovenska ārējiem revidentiem (OV L 255, 16.7.2021., 1. lpp.).


title: Padomes Ieteikums (2022. gada 19. aprīlis), par grivnas banknošu konvertāciju uzņēmēju dalībvalstu valūtā no Ukrainas pārvietoto personu labā 2022/C 166/01

text:
               20.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 166/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2022. gada 19. aprīlis),
      par grivnas banknošu konvertāciju uzņēmēju dalībvalstu valūtā no Ukrainas pārvietoto personu labā
      (2022/C 166/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. panta pirmo un otro teikumu saistībā ar 78. panta 2. punkta c) apakšpunktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Kopš Krievijas iebrukuma Ukrainā Eiropas Savienībā dažu nedēļu laikā vien ir ieradušies vairāk nekā 4 miljoni cilvēku. Gan ieceļotāju skaits, gan ieceļošanas ātrums ir agrāk nepieredzēts.

                  (2)

                  Ar Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2022/382 (1) tika konstatēta no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamība bruņota konflikta rezultātā un tika ieviesta pagaidu aizsardzība no Ukrainas pārvietotajām personām.

                  (3)

                  Pārvietotajām personām, kurām ir piemērojama pagaidu aizsardzība vai cita pienācīga aizsardzība, kas paredzēta valsts tiesību aktos, saskaņā ar Padomes Direktīvu 2001/55/EK (2) un Īstenošanas lēmumu (ES) 2022/382, ir steidzamas likviditātes vajadzības, lai segtu to būtiskus izdevumus. Daudzas no tām ir ieradušās ar grivnas banknotēm un saskaras ar milzīgām grūtībām, konvertējot minētās banknotes uzņēmējas dalībvalsts valūtā.

                  (4)

                  Lai aizsargātu Ukrainas ierobežotās ārvalstu valūtas rezerves, Ukrainas Valsts banka ir apturējusi grivnas banknošu apmaiņu pret ārvalstu valūtu skaidrā naudā.

                  (5)

                  Kredītiestādes dalībvalstīs nevēlas veikt valūtas maiņas darbības, jo grivnas banknotēm ir ierobežota konvertējamība un pastāv valūtas maiņas likmes risks.

                  (6)

                  Dažas dalībvalstis apsver iespēju ieviest valsts shēmas, kas atbalsta ierobežota daudzuma grivnu konvertāciju ikvienai pārvietotajai personai, piemērojot fiksētu likmi.

                  (7)

                  Lai palīdzētu nodrošināt no Ukrainas pārvietoto personu vajadzības, jo īpaši ceļojot pa Savienību, būtu jāatvieglo grivnas banknošu konvertācija uzņēmēju dalībvalstu valūtā.

                  (8)

                  Ukrainas Valsts banka ir vērsusies pie vairākām dalībvalstīm, lai ieviestu valstu shēmas, kas paredz grivnas banknošu pirkšanu pēc oficiālā valūtas maiņas kursa.

                  (9)

                  Būtu jāveicina koordinēta pieeja attiecībā uz dalībvalstu ieviestajām valsts shēmām, lai pārvietotajām personām no Ukrainas piedāvātu vienādus nosacījumus grivnas banknošu konvertācijai uzņēmēju dalībvalstu valūtā, lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus kredītiestādēm un lai novērstu iespējamu spekulatīvu rīcību tirgū.

                  (10)

                  Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību (LES) un Līgumam par Eiropas Savienības darbību (LESD), Īrija 11 aprīlī 2022 ir paziņojusi, ka vēlas piedalīties šā ieteikuma pieņemšanā un piemērošanā.

                  (11)

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro,

            RESPEKTĒJOT VALSTU KOMPETENCES UN ŅEMOT VĒRĀ VALSTU APSTĀKĻUS UN PRAKSI, AR ŠO IESAKA.
      MĒRĶIS UN DARBĪBAS JOMA

                  1.

                  Šā ieteikuma mērķis ir atvieglot grivnas banknošu konvertāciju uzņēmēju dalībvalstu valūtā no Ukrainas pārvietotajām personām, kurām ir tiesības uz pagaidu aizsardzību vai citu pienācīgu aizsardzību, kas paredzēta valsts tiesību aktos, Padomes Īstenošanas lēmuma (ES) 2022/382 2. panta nozīmē.

            GALVENAIS IETEIKUMS

                  2.

                  Lai atvieglotu grivnas banknošu konvertāciju tās valsts valūtā, dalībvalstij būtu jāievieš valsts shēma ar šādām iezīmēm:

                              a)

                              pārvietotajai personai, kura sniedz pierādījumus, ka tai ir tiesības uz Direktīvā 2001/55/EK paredzēto pagaidu aizsardzību vai uz pienācīgu aizsardzību, kas paredzēta valsts tiesību aktos, kā minēts Īstenošanas lēmumā (ES) 2022/382, piemēram, tādu, kas minēta Komisijas paziņojumā 2022/C 126 I/01 (3), vajadzētu būt iespējai konvertēt grivnas banknotes uzņēmējas dalībvalsts valūtā. Pārvietotu nepavadītu nepilngadīgo gadījumā šāda konvertācija būtu jāveic pārstāvim, kā paredzēts Direktīvas 2001/55/EK 16. panta 1. punktā;

                              b)

                              būtu jānosaka konvertējamo grivnu summas maksimālās robežvērtības vienai pārvietotajai personai. Ņemot vērā apstākļus valstī, šādām maksimālajām robežvērtībām vajadzētu būt 10 000 grivnas vai mazāk uz vienu pārvietoto personu;

                              c)

                              konvertāciju būtu jāatļauj veikt bez maksas;

                              d)

                              piemērojamajam valūtas maiņas kursam vajadzētu būt oficiālajam valūtas maiņas kursam, ko publicējusi Ukrainas Valsts banka;

                              e)

                              valsts shēmas darbības laikam vajadzētu būt vismaz trīs mēnešiem.

            PAPILDU IETEIKUMI

                  3.

                  Lai nodrošinātu reālu piekļuvi konvertācijas shēmai, dalībvalstīm būtu jācenšas minētās shēmas īstenošanā iespējami efektīvi izmantot konvertācijas shēmā iesaistīto kredītiestāžu tīklu. Lai nodrošinātu, ka tiek ievērota maksimālā robežvērtība uz vienu pārvietoto personu, dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja vienoties ar iesaistītajām kredītiestādēm par to, kā reģistrēt un pārbaudīt identitāti katrai pārvietotajai personai, kura izmanto konvertācijas shēmu.

                  4.

                  Lai nodrošinātu pareizu finanšu pārvaldību un ja tas ir nepieciešams, dalībvalstīm būtu jāparedz vienošanās ar Ukrainas Nacionālo banku par kārtību, kādā nākotnē notiks grivnas banknošu apmaiņa.

         Briselē, 2022. gada 19. aprīlī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J.-Y. LE DRIAN

         (1)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu (OV L 71, 4.3.2022., 1. lpp.).

         (2)  Padomes Direktīva 2001/55/EK (2001. gada 20. jūlijs) par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas (OV L 212, 7.8.2001., 12. lpp.).

         (3)  Komisijas paziņojums 2022/C 126 I/01 par operatīvajām vadlīnijām, lai īstenotu Padomes Īstenošanas lēmumu 2022/382, ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu (OV C 126 I, 21.3.2022., 1. lpp.).


               5.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/170

      P9_TA(2021)0431
      ES un Taivānas politiskās attiecības un sadarbība
      Eiropas Parlamenta 2021. gada 21. oktobra ieteikums Komisijas priekšsēdētājas vietniekam / Savienības Augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos par ES un Taivānas attiecībām un sadarbību (2021/2041(INI))
      (2022/C 184/14)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta ikgadējos ziņojumus par KĀDP un to sadaļas par ES un Taivānas attiecībām,

                  —

                  ņemot vērā 2015. gadā izveidoto ES un Taivānas rūpniecības politikas dialoga mehānismu (IPD),

                  —

                  ņemot vērā 2013. gada 9. oktobra rezolūciju par ES un Taivānas tirdzniecības attiecībām (1),

                  —

                  ņemot vērā Taivānas dalību Eiropas Biznesa atbalsta tīklā, Eiropas kopu sadarbības platformā un dialogā par digitālo ekonomiku,

                  —

                  ņemot vērā G7 valstu ārlietu un attīstības ministru 2021. gada 5. maija paziņojumu, jo īpaši sadaļu par atbalstu Taivānas jēgpilnai dalībai Pasaules Veselības organizācijas forumos un Pasaules Veselības asamblejā,

                  —

                  ņemot vērā sadarbības nolīgumus par komerciālas krāpšanas apkarošanu un to, ka Taivāna no 2017. gada īsteno starptautiskos labas nodokļu pārvaldības standartus,

                  —

                  ņemot vērā Taivānas veiksmīgo sadarbību un dalību Eiropas Savienības pamatprogrammās (EUFP),

                  —

                  ņemot vērā 2018. gadā izveidoto ES un Taivānas konsultāciju mehānismu darba tiesību jomā,

                  —

                  ņemot vērā ES vīzu režīma atcelšanu Taivānas pasu turētājiem kopš 2011. gada,

                  —

                  ņemot vērā ES “vienas Ķīnas” politiku,

                  —

                  ņemot vērā ASV un Japānas valstu vadītāju 2021. gada 16. aprīļa paziņojumu,

                  —

                  ņemot vērā ASV un Korejas Republikas valstu vadītāju 2021. gada 21. maija paziņojumu,

                  —

                  ņemot vērā 2020. gada 10. jūnija kopīgo paziņojumu “Ar Covid-19 saistītās dezinformācijas apkarošana, pamatojoties uz faktiem” (JOIN(2020)0008),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2021. gada 16. aprīļa secinājumus par ES stratēģiju sadarbībai Indijas un Klusā okeāna reģionā,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos 2021. gada 16. septembra kopīgo paziņojumu “ES stratēģija sadarbībai Indijas un Klusā okeāna reģionā” (JOIN(2021)0024),

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 118. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu (A9-0265/2021),

                  A.

                  tā kā ES un Taivāna ir līdzīgi domājoši partneri, kuriem ir kopīgas vērtības — brīvība, demokrātija, cilvēktiesības un tiesiskums;

                  B.

                  tā kā Ķīnas nepārtrauktais militārais kareivīgums un pelēkajā zonā pret Taivānu izvērstās aktivitātes, kā arī cita veida provokatīvas darbības, piemēram, spiegošana, kiberuzbrukumi, talantīgu cilvēku vervēšana, nopietni apdraud Taivānas un Ķīnas attiecību status quo, kā arī mieru un stabilitāti Indijas un Klusā okeāna reģionā un var novest pie bīstamas notikumu eskalācijas; tā kā Taivānas aizsardzības ministrs Chiu Kuo-cheng paziņoja, ka, ņemot vērā nepārtraukto un ievērojamo spēku sakopošanu, Ķīna līdz 2025. gadam varētu būt gatava visaptverošam iebrukumam Taivānā; tā kā saspīlējums starp Ķīnu un Taivānu ir sasniedzis visnopietnāko brīdi 40 gadu laikā, Ķīnai kopš 2021. gada 1. oktobra uz Taivānas gaisa aizsardzības identifikācijas zonu nosūtot 150 kara lidmašīnas, tostarp kaujas lidmašīnas un kodolspējīgus bumbvedējus; tā kā šis reģions Eiropas Savienībai ir ļoti svarīgs gan daudzo ciešo partneru dēļ, gan tāpēc, ka vienai no tās dalībvalstīm, proti, Francijai, šajā reģionā ir aizjūras teritorijas;

                  C.

                  tā kā 2016. gadā ES apņēmās izmantot visas iespējas, lai veicinātu iniciatīvas, kuru mērķis ir sekmēt dialogu, sadarbību un uzticības veidošanu starp abām Taivānas šauruma pusēm; tā kā šie mērķi līdz šim nav sasniegti;

                  D.

                  tā kā 2021. gada 9. oktobrī Ķīnas prezidents Sji Dzjiņpins pauda apņēmību turpināt atkalapvienošanos ar Taivānu, izmantojot iespējami miermīlīgus līdzekļus, taču brīdināja, ka lielākais šķērslis tam ir Taivānas neatkarības spēki; tā kā Ķīnas kareivīgie paziņojumi un darbības rada nopietnas šaubas par šādas miermīlīgas pieejas iespējamību; tā kā saskaņā ar aptauju, ko 2021. gada jūlijā publicēja Nacionālās Čengčī Universitātes Vēlēšanu izpētes centrs Taibejā, tikai 1,5 % Taivānas iedzīvotāju atbalsta pēc iespējas drīzāku apvienošanos ar kontinentālo Ķīnu, savukārt pārliecinošs vairākums atbalsta status quo saglabāšanu vismaz īstermiņā;

                  E.

                  tā kā Taivānas centieni ierobežot koronavīrusa izplatīšanos ir izrādījušies vieni no efektīvākajiem pasaulē; tā kā Taivānas centieni dažādos aspektos aktīvi veicināt starptautiskās sabiedrības kopējo labumu pandēmijas laikā, tostarp veicot vairākus starptautiskus pētījumus, ir konkrēts piemērs tam, ka Taivāna rīkojas kā partneris, un apliecinājums tam, ka pret to būtu jāizturas kā pret partneri; tā kā tas parāda, ka Taivāna spēj sniegt starptautiskajai sabiedrībai tikpat vērtīgu ieguldījumu, risinot daudzas citas mūsdienu problēmas; tā kā nesenais inficēšanās ar Covid-19 gadījumu skaita pieaugums, vakcīnu trūkums un Ķīnas iejaukšanās Taivānas centienos tās tiešā veidā iepirkt rada nopietnas bažas;

                  F.

                  tā kā ES joprojām ir lielākais ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) avots Taivānai, ieguldījumu kopējai vērtībai laikā līdz 2019. gadam sasniedzot 48 miljardus EUR jeb 31 % no Taivānas iekšējiem ĀTI; tā kā pastāv ievērojams potenciāls Taivānas ĀTI palielināšanai ES; tā kā Taivāna dominē pusvadītāju ražošanas tirgos, jo tās uzņēmumi saražo aptuveni 50 % no visas pusvadītāju produkcijas pasaulē;

                  G.

                  tā kā Taivānas atrašanās vieta, kritiski svarīgā loma globālajās augsto tehnoloģiju piegādes ķēdēs un demokrātiskais dzīvesveids padara šo valsti par stratēģiski svarīgu Eiropas demokrātiskajām valstīm;

                  H.

                  tā kā ES un Taivānas kopējais divpusējās tirdzniecības apmērs 2019. gadā sasniedza 51 miljardu EUR, Taivānai kļūstot par ES piekto lielāko tirdzniecības partneri Āzijā un 15. lielāko tirdzniecības partneri pasaulē,

                  1.

                  iesaka Komisijas priekšsēdētājas vietniekam / Savienības Augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijai:

                              a)

                              cieši sadarboties ar dalībvalstīm, lai intensificētu ES un Taivānas politiskās attiecības un veidotu visaptverošu un pastiprinātu partnerību, ievērojot ES “Vienas Ķīnas” politiku; uzskatīt Taivānu par galveno partneri un demokrātisko sabiedroto Indijas un Klusā okeāna reģionā, kas šo statusu pelnījusi kā stabila demokrātiska valsts ar tehnoloģiski attīstītu ekonomiku, kura varētu palīdzēt uzturēt noteikumos balstītu kārtību pastiprinātas lielvaru sāncensības periodā;

                              b)

                              steidzami sākt ietekmes novērtējumu, sabiedrisko apspriešanu un darbības jomas izpēti par divpusēju ieguldījumu nolīgumu (DIN) ar Taivānu, gatavojoties sarunām par divpusējo ekonomisko saišu padziļināšanu, jo, noslēdzot šādu DIN, tiktu mazinātas Eiropas ieguldītāju un ražotāju Taivānā prasības par savu saturu; reģionālās dinamikas kontekstā atgādināt, cik būtiska nozīme ir ES un Taivānas tirdzniecības un ekonomikas attiecībām, tostarp jautājumos, kas saistīti ar multilaterālismu un PTO, tehnoloģijām un sabiedrības veselību, kā arī būtisku sadarbību saistībā ar kritiski svarīgām piegādēm, piemēram, pusvadītāju piegādēm; mudināt Taivānu palielināt ieguldījumus ES un norādīt, ka Taivāna ir pilntiesīga PTO dalībvalsts;

                              c)

                              paust nopietnas bažas par Ķīnas nepārtraukto militāro kareivīgumu pret Taivānu un uz to izdarīto spiedienu, jo īpaši ņemot vērā Ķīnas ievērojamo ieguldījumu militārajās spējās, uzbrukuma mācībām un biežiem Taivānas gaisa aizsardzības identifikācijas zonas pārkāpumiem; aicināt Ķīnu nekavējoties izbeigt notiekošo Taivānas gaisa aizsardzības identifikācijas zonas pārkāpšanu, jo īpaši ņemot vērā to, ka laikposmā no 2021. gada 1. oktobra līdz 4. oktobrim tika reģistrēti aptuveni 150 gaisa kuģu, tostarp kaujas lidmašīnu, pārkāpumi; turklāt kritizēt Ķīnas aizskarošos izteikumus, kas liecina par šķietami pretrunīgo nodomu vēlēties pakļaut Taivānu Ķīnas Komunistiskās partijas (ĶKP) totalitārajam režīmam, vienlaikus apgalvojot, ka attiecības ar Taivānu tiek veidotas miermīlīgi, un uzstāt, ka nekādas izmaiņas abu Taivānas jūras šauruma pušu attiecībās nedrīkst veikt vienpusēji vai pret Taivānas iedzīvotāju gribu; mudināt ES un dalībvalstis proaktīvi iesaistīties sadarbībā ar līdzīgi domājošiem starptautiskajiem partneriem, lai censtos panākt mieru un stabilitāti starp Ķīnu un Taivānu un veidot partnerības ar Taivānas demokrātisko valdību;

                              d)

                              paust nopietnas bažas par situāciju Austrumķīnas jūrā un Dienvidķīnas jūrā un stingri iebilst pret jebkādiem vienpusējiem mēģinājumiem mainīt pašreizējo stāvokli un palielināt spriedzi; atkārtoti uzsvērt to, cik svarīgi ir ievērot starptautiskās tiesības, jo īpaši ANO Jūras tiesību konvenciju (UNCLOS) un tās noteikumus par pienākumu izšķirt strīdus mierīgā ceļā un kuģošanas un pārlidojumu brīvības saglabāšanu;

                              e)

                              paust nopietnas bažas par Ķīnas spējām līdz 2025. gadam veikt visaptverošu iebrukumu Taivānā; stingri nosodīt to, ka Ķīna kopš 2021. gada 1. oktobra ir vēl nepieredzētā apmērā pārkāpusi Taivānas gaisa aizsardzības identifikācijas zonu, nosūtot uz turieni 150 kara lidmašīnas, tostarp kaujas lidmašīnas un kodolspējīgus bumbvedējus; paust viedokli, ka nesenās Ķīnas militārās provokācijas liek apšaubīt Ķīnas ilgtermiņa nodomu rast miermīlīgu risinājumu;

                              f)

                              atgādināt, ka miera un stabilitātes saglabāšana Indijas un Klusā okeāna reģionā ir ES un tās dalībvalstu pamatinterese; uzsvērt, ka militārais konflikts Taivānas jūras šaurumā ne tikai radītu būtiskus ekonomikas traucējumus, kas skartu Eiropas intereses, bet arī nopietni apdraudētu noteikumos balstītu kārtību reģionā, kā arī demokrātisku pārvaldību, kuras centrā ir cilvēktiesības, demokrātija un tiesiskums;

                              g)

                              paturēt prātā, ka ES augstu vērtē drošību Taivānas jūras šaurumā un ka pastāv tieša saikne starp Eiropas labklājību un Āzijas drošību, un tādēļ konflikts ietekmētu ne tikai Eiropas ekonomiku, bet daudzas citas jomas; paziņot, ka Ķīnas rīcība pret Taivānu un Dienvidķīnas jūrā ietekmēs ES un Ķīnas attiecības;

                              h)

                              paust bažas par Ķīnas tiesību aktiem, kas saistīti ar Taivānu, un norādīt, ka Valsts drošības likuma piemērošana Honkongai ir padarījusi par pilnīgi neuzticamu apņemšanos apvienošanās gadījumā piešķirt Taivānai augstu autonomijas līmeni, kas ir iekļauta 2005. gada tiesību aktā par atdalīšanās aizliegumu;

                              i)

                              uzsvērt, ka ir svarīgi, jo īpaši ņemot vērā Ķīnas nepārtrauktās provokācijas un militāro spēku sakopošanu, turpināt attīstīt visus ES un Taivānas partnerības un sadarbības līmeņus; īpaši uzsvērt Eiropas Parlamenta iespējamo vadošo lomu turpmākās sadarbības jomu apzināšanā, kā arī Ķīnas provokāciju identificēšanā un aizrādījumu izteikšanā par to, kā arī solidaritātes izrādīšanā ar Taivānu;

                              j)

                              stingri atbalstīt Taivānas kā novērotājas jēgpilnu līdzdalību starptautisku struktūru, tostarp Pasaules Veselības organizācijas (PVO), Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO), Starptautiskās Kriminālpolicijas organizācijas (Interpols) un ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) sanāksmēs, mehānismos un pasākumos; mudināt dalībvalstis un ES iestādes atbalstīt starptautiskas iniciatīvas, kurās tiek prasīta Taivānas dalība starptautiskās organizācijās; atzinīgi vērtēt Taivānas proaktīvo sadarbību ar starptautisko sabiedrību, pētot Covid-19 pandēmiju un meklējot labākos veidus, kā uz to reaģēt, un uzsvērt, ka šis gadījums ir pierādījis, ka Taivānas ieguldījums PVO sniegtu pievienoto vērtību visu PVO dalībvalstu iedzīvotāju veselībai un labklājībai;

                              k)

                              veicināt plašāku apmaiņu starp ES un Taivānu ekonomikas, zinātnes, kultūras un politikas jomā un tiešos personiskos kontaktus, tikšanās un sadarbību, un apmaiņu ar dalībvalstu pārstāvju līdzdalību, tostarp augstākajā līmenī, lai pilnībā atspoguļotu dinamisko, daudzšķautņaino un ciešo sadarbību starp ES un Taivānu kā līdzīgi domājošiem partneriem; nosodīt represiju draudus un spiedienu, ko ĶTR ir piemērojusi Čehijas Senāta priekšsēdētājam Miloš Vystrčil saistībā ar viņa vizīti Taivānā 2020. gada augustā, un norādīt, ka Čehijas Republikai un visām citām suverēnām valstīm ir tiesības veidot sadarbību ar Taivānu ekonomikas un kultūras jomā;

                              l)

                              turpināt atbalstīt Taivānas iekļaušanu ES stratēģijā Indijas un Klusā okeāna reģionam; ņemt vērā un pozitīvi vērtēt Komisijas un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos nesen publicēto ES stratēģiju sadarbībai Indijas un Klusā okeāna reģionā, kurā norādīts, ka Ķīnas ievērojamā militāro spēku sakopošana ir palielinājusi spriedzi reģionālajos karstajos punktos, piemēram, Dienvidķīnas jūrā un Austrumķīnas jūrā, kā arī Taivānas jūras šaurumā, un apstiprina, ka ES ir svarīgi pastiprināt sadarbību ar reģionālajiem partneriem, lai nodrošinātu mieru, stabilitāti un labklājību visā jūras šaurumā; mudināt ES turpināt cieši sadarboties ar citiem līdzīgi domājošiem partneriem, izmantojot ES stratēģiju sadarbībai Indijas un Klusā okeāna reģionā, lai vērstos pret Ķīnas uzstājīgo nostāju reģionā un stiprinātu noteikumos balstītu kārtību, ņemot vērā pašas ES intereses šajā reģionā;

                              m)

                              turpināt pieņemt iniciatīvas, lai uzlabotu divpusējās ekonomiskās attiecības un tiešus personiskus kontaktus, jo īpaši jauniešu vidū, tostarp akadēmiskajās aprindās, pilsoniskajā sabiedrībā, sportā, kultūrā un izglītībā, kā arī starppilsētu un starpreģionu partnerības; atzinīgi vērtēt Eiropas un Taivānas sadraudzības pilsētu partnerības un veicināt pilsētu diplomātiju kā instrumentu, ar ko palīdzēt Taivānai piedalīties starptautiskās iniciatīvās, kuras ļautu Taivānai apiet Ķīnas mēģinājumus vēl vairāk palielināt Taivānas diplomātisko izolāciju;

                              n)

                              sekmēt Eiropas un Taivānas sadarbību mediju nozarē, lai dažādotu ķīniešu valodas mediju vidi ES un nodrošinātu alternatīvu ĶTR kontrolētiem medijiem;

                              o)

                              mudināt ES un dalībvalstis palīdzēt palielināt Eiropā informētību par situāciju Taivānas jūras šaurumā, kā arī par Taivānas un Ķīnas attiecību sarežģītību, veidojot un finansējot īpašas programmas un pētniecību, kas paredzēta sabiedrībai kopumā; uzsvērt to, cik svarīgi ir īstenot iekļaujošas debates visās dalībvalstīs, izskaidrojot Eiropas sabiedrībai riskus, ko rada autoritārisma izplešanās Indijas un Klusā okeāna reģionā, Ķīnai ieņemot uzstājīgu nostāju un cenšoties graut demokrātiju, jo īpaši Taivānā, un sekas, ko šādu draudu nerisināšana radītu demokrātijai visā pasaulē;

                              p)

                              veicināt dialogu un sadarbību ar Taivānu visās rūpniecības nozarēs un piegādes ķēdēs, jo īpaši jaunās un stratēģiski svarīgās nozarēs, piemēram, elektronisko transportlīdzekļu nozarē, robotikā un viedražošanā, kā arī pusvadītāju tehnoloģijās;

                              q)

                              atbalsta tādu iniciatīvu turpmāku stiprināšanu, kas ļauj ES iesaistīties partnerībās ar Taivānu IKT, biotehnoloģijas, veselības aprūpes un drošības jomā un strādāt pie konkrētas sadarbības un iniciatīvām starp ES Savienojamības stratēģiju un Taivānas jauno Dienvidu politiku; stingri atbalstīt abu pušu intensīvāku partnerību pusvadītāju jomā;

                              r)

                              atzīt Taivānas centrālo lomu stratēģiskās nozarēs, piemēram, piektās paaudzes komunikācijas infrastruktūrā (5G), jo Taivānā atrodas pasaulē lielākā lietuve un tā ir līdere pusvadītāju ražošanā; uzsvērt to, ka nākotnē mikroshēmām būs galvenā loma globālās kārtības veidošanā un ka valsts, kas kontrolē mikroshēmu izstrādi un ražošanu, noteiks 21. gadsimta kursu; atgādināt, ka pandēmijas izraisītie traucējumi globālajās piegādes ķēdēs ir izvirzījuši Taivānu tehnoloģiskās attīstības centrā un ir arī likuši ES apzināties savu neaizsargātību, akcentējot to, ka ir steidzami jāapsver, kā samazināt atkarību no ārējiem dalībniekiem; tādēļ mudināt pastiprināt sadarbību ar Taivānu, lai atbalstītu ES programmu attiecībā uz zaļo un digitālo pārkārtošanos, kā arī ES centienus dažādot vērtības un piegādes ķēdes, jo pandēmija paātrināja pieprasījumu abos minētajos aspektos, akcentējot nepieciešamību palielināt ieguldījumus un politisko atbalstu, jo īpaši stratēģiski nozīmīgās vērtību ķēdēs, piemēram, mikroelektronikā, autonomā braukšanā un mākslīgajā intelektā (MI), kas ir jomas, kurās Taivānai ir svarīga nozīme;

                              s)

                              atzinīgi vērtēt to, ka 2020. gada septembrī Taivānā tika sarīkots pirmais Eiropas Investīciju forums, un mudināt veikt vairāk divpusēju ieguldījumu abos virzienos; mudināt palielināt šādus ieguldījumus, jo īpaši attiecībā uz nozarēm, kurās Taivāna atrodas vadībā, proti, kritiskām tehnoloģijām, tostarp pusvadītājiem, kas atbalstītu ES centienus stiprināt savas spējas mikroelektronikas jomā; ņemt vērā, ka pēc 2020. gada Taivānas un ES dialoga par digitālo ekonomiku ES un Taivānai būtu jāturpina rīkot diskusijas pētniecības un tehnoloģiju sadarbības, blokķēžu, MI, kiberdrošības sertifikācijas, datu ekonomikas un digitālās savienojamības jomā, lai apzinātu turpmākas sinerģijas, paplašinātu politikas apmaiņu digitālās ekonomikas attīstības jomā un izveidotu plašākas partnerības;

                              t)

                              atzinīgi vērtēt Taivānas brīvprātīgo apņemšanos palīdzēt cīnīties pret globālo sasilšanu, tādējādi sekmējot Parīzes klimata nolīguma mērķu īstenošanu;

                              u)

                              mudināt ES un dalībvalstis padziļināt sadarbību ar Taivānu, vēršoties pret ļaundabīgu trešo valstu dezinformāciju un tostarp apmainoties ar paraugpraksi un veidojot kopīgas pieejas mediju brīvības un žurnālistikas veicināšanai, sadarbības pastiprināšanai kiberdrošības un kiberdraudu novēršanas jomā, iedzīvotāju informētības palielināšanai un iedzīvotāju vispārējās digitālās pratības uzlabošanai, lai stiprinātu demokrātisko sistēmu noturību; atbalstīt attiecīgu Eiropas un Taivānas ideju laboratoriju pastiprinātu sadarbību šajā jomā;

                              v)

                              apsvērt iespēju mācīties no Taivānas gūtās pieredzes cīņā pret Ķīnas kontinentālās daļas dezinformāciju, ko tā vērš pret Taivānas mediju neatkarību, izmantojot sociālo mediju platformas, iefiltrējoties Taivānas televīzijā un drukātajos medijos, lai ietekmētu sabiedrisko domu un censtos graut vēlēšanas Taivānā; atzinīgi vērtēt to, ka Taivāna uzskata mediju lietotprasmi par lietderīgu un būtisku instrumentu, ar ko izglītot cilvēkus par dezinformācijas atpazīšanu, un tāpēc ir iekļāvusi mediju lietotprasmi skolu mācību programmās;

                              w)

                              uzsvērt, ka ieguvumi no Taivānas centieniem apkarot dezinformāciju un viltus ziņas pārsniedz Taivānas robežas, ietekmējot ne tikai tās sabiedrību, bet arī ķīniešu valodā runājošās kopienas Honkongā un citās Dienvidaustrumāzijas valstīs;

                              x)

                              nosodīt Ķīnas mēģinājumus diskreditēt Taivānas valdības rīcību pandēmijas novēršanā; atzinīgi vērtēt Taivānas īstenoto efektīvo augšupējo pieeju, ko vada tās iedzīvotāji, proti, pārbaudīt ziņas un informāciju, izmantojot tehnoloģijas, piemēram, MI, lai pastiprinātu centienus un ļautu faktu pārbaudītājiem identificēt viskaitīgākos apgalvojumus, kas tiek izplatīti sociālajos plašsaziņas līdzekļos, un tādējādi apturēt to izplatīšanos;

                              y)

                              atgādināt, ka draudi, ar kuriem Taivāna saskaras Ķīnas dezinformācijas operāciju rezultātā, ir daļa no lielākas problēmas, ar ko saskaras demokrātiskas valstis visā pasaulē laikmetā, kurā komunikācijas tehnoloģijām ir būtiska nozīme ģeopolitiskajā konkurencē par vadošo lomu pasaulē; atgādināt, ka Ķīna un citas nedemokrātiskas valstis joprojām nopietni apdraud arī demokrātiju Eiropā, izmantojot dezinformācijas kampaņas, kas pandēmijas laikā ir ievērojami vērsušās plašumā, kā norādīts EĀDD 2020. gada jūnija ziņojumā; norādīt, ka tādēļ sadarbība cīņā pret dezinformāciju ir gan ES, gan Taivānas interesēs;

                              z)

                              turpināt veicināt pašreizējo ES un Taivānas sadarbību pētniecības un inovācijas jomā pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” (2021-2027) satvarā; mudināt vairāk Taivānas pētnieku turpmāk piedalīties pamatprogrammā “Apvārsnis Eiropa”;

                              aa)

                              turpināt veicināt tūrismu un jauniešu apmaiņu ar Taivānu, izmantojot tādas iniciatīvas kā brīvdienu darbs, programma “Erasmus” vai Taivānas un Eiropas Savienojamības stipendijas programma, un izpētīt sadarbības iespējas augstākās izglītības un citās jomās, lai stiprinātu Eiropā zināšanas par Ķīnu un Taivānu un veicinātu Taivānā labāku izpratni par Eiropu;

                              ab)

                              mudināt ES un tās dalībvalstis pastiprināt sadarbību ar Taivānu globālās sadarbības un apmācības sistēmas (GSAS) satvarā (GSAS ir reģionāla sadarbības platforma, kuras mērķis ir nodrošināt spēju veidošanas un apmācības programmas trešām valstīm visā pasaulē);

                              ac)

                              mainīt Eiropas Ekonomikas un tirdzniecības biroja Taivānā nosaukumu uz “Eiropas Savienības birojs Taivānā”, lai atspoguļotu mūsu attiecību plašo tvērumu;

                              ad)

                              atzinīgi vērtēt plānus izveidot Lietuvā Taivānas pārstāvniecības biroju; nosodīt Ķīnas valdības reakciju, proti, ekonomisko sankciju piemērošanu Lietuvai; šajā sakarībā paust atbalstu Lietuvai un solidarizēties ar to, veikt attiecīgus pasākumus un aicināt Padomi rīkoties tāpat;

                              ae)

                              paust atzinību Taivānai kā izcilai partnerei cilvēktiesību un reliģijas brīvības veicināšanā Indijas un Klusā okeāna reģionā; atzīt Taivānas sniegumu un piemēru, ko tā rāda reģionā, stingri ievērojot gan ekonomiskās, gan sociālās pamatbrīvības, kā arī politiskās un kultūras tiesības, tostarp panākot progresu LGBTIK tiesību un pirmiedzīvotāju kopienu tiesību jomā; prasīt ES īpašajam pārstāvim cilvēktiesību jautājumos un īpašajam sūtnim reliģijas vai ticības brīvības veicināšanai ārpus Eiropas Savienības piedalīties starptautiskajos cilvēktiesību konventos Taivānā un veikt konkrētus pasākumus, lai sadarbotos ar Taivānu nolūkā veicināt cilvēktiesības, sociālās tiesības un reliģijas brīvību, digitālo ekonomiku un ilgtspējīgu izaugsmi jaunattīstības valstīs Indijas un Klusā okeāna reģionā;

                              af)

                              stiprināt sadarbību ar Taivānu, lai apmainītos ar paraugpraksi Covid-19 pandēmijas novēršanā, sāktu iniciatīvas vakcīnu iegādes atvieglošanai un turpinātu uzlabot ES sadarbību ar Taivānu veselības un infekcijas slimību kontroles jomā; izteikt atzinību Taivānas valdībai un tās iedzīvotājiem par salīdzinoši veiksmīgo pandēmijas ierobežošanu valstī un par Taivānas dāsnumu, sniedzot palīdzību citām valstīm; atgādināt, ka Taivānas efektīvā reakcija balstījās uz pārredzamību, atklātību un tehnoloģiju izmantošanu sadarbībā ar sabiedrību — pieeju, kuras pamatā ir sabiedrības uzticēšanās;

                              ag)

                              paust atzinību Taivānai par solidarizēšanos ar ES, ko apliecina vairāk nekā 7 miljonu ķirurģisko masku ziedošana vairākām dalībvalstīm pirmo grūto pandēmijas mēnešu laikā, kā arī piecu masku ražošanas līniju nosūtīšana Čehijas Republikai; prasīt, lai šī solidaritāte būtu abpusēja;

                              ah)

                              turpināt veicināt dalībvalstu un Taivānas izlūkdatu apmaiņu un kopīgu cīņu pret pārrobežu noziegumiem;

                              ai)

                              pieņemt zināšanai to, ka ASV un Japāna nesen notikušās divpusējās augstākā līmeņa sanāksmes kopīgajā paziņojumā pirmo reizi uzsvēra miera un stabilitātes nozīmi Taivānas jūras šaurumā un ka maija sākumā šim paziņojumam sekoja līdzīgs G7 valstu paziņojums; mudināt ES sadarboties ar citiem līdzīgi domājošiem partneriem, piemēram, Austrāliju, Jaunzēlandi, Indiju, Japānu, Dienvidkoreju un Amerikas Savienotajām Valstīm, un apsvērt iespēju uzaicināt Taivānu pievienoties ES partneriem pašreizējās platformās un darba grupās kritisko nozaru jomā;

                              aj)

                              mudināt dalībvalstis, kurām nav nolīguma par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu un nodokļu nemaksāšanas novēršanu vai nodokļu informācijas apmaiņas nolīguma ar Taivānu, pēc iespējas drīzāk sākt sarunas par šādiem nolīgumiem;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo ieteikumu nosūtīt Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētājas vietniekam / Savienības Augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos, kā arī Taivānas valdībai.

         (1)  OV C 181, 19.5.2016., 52. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2022. gada 17. maijs) Eiropas Savienības Padomei par Banco de Portugal ārējiem revidentiem (ECB/2022/24) 2022/C 210/01

text:
               25.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 210/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2022. gada 17. maijs)
      Eiropas Savienības Padomei par Banco de Portugal ārējiem revidentiem
      (ECB/2022/24)
      (2022/C 210/01)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                  Banco de Portugal pašreizējo ārējo revidentu Deloitte & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A. pilnvaras beidzās pēc 2021. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tāpēc jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2022. finanšu gadā.

                  (3)

                  Banco de Portugal par saviem ārējiem revidentiem 2022.–2026. finanšu gadam izvēlējusies PriceWaterhouseCoopers & Associados - Sociedade de Revisores Oficiais de Contas Lda.

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Banco de Portugal ārējiem revidentiem 2022.–2026. finanšu gadam iecelt PriceWaterhouseCoopers & Associados - Sociedade de Revisores Oficiais de Contas Lda.

         Frankfurtē pie Mainas, 2022. gada 17. maijā

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE