               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 506 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Igaunijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Igaunijas 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Igaunijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Igaunijas 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Igaunija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Igauniju
                  2
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Igaunija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  3
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Igaunijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  4
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  5
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīzes gatavības plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi plašāku krīzes gatavības plānu izstrādei.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  6
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Igaunija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas atšķirīgu specializācijas modeļu dēļ dažādās nozarēs un reģionos izpaudīsies nevienmērīgi. Tas Igaunijā rada nevienlīdzības palielināšanās risku. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Igaunija savu 2020. gada valsts reformu programmu iesniedza 2020. gada 30. aprīlī un 2020. gada stabilitātes programmu – 2020. gada 28. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Uz Igauniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Igaunijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu
                  7
                nominālā pieauguma temps 2019. gadā nepārsniedz 4,1 %, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP gadā. Komisijas vispārīgais vērtējums liecina, ka 2019. gadā bijusi būtiska novirze no ieteiktajām korekcijām, kas vajadzīgas vidēja termiņa mērķa sasniegšanai. Tomēr, ņemot vērā vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu, nav jāveic papildu pasākumi saskaņā ar būtiskas novirzes procedūru.

               (12)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts palielināsies no 0,3 % no IKP 2019. gadā līdz 10,1 % no IKP 2020. gadā. Prognozēts, ka 2021. gadā deficīts samazināsies līdz 3,8 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 8,4 % no IKP, bet 2020. gadā tā saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu palielināsies līdz 21,9 %. Makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

               (13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Igaunija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 4,3 % no IKP. Šie pasākumi ietver veselības aprūpes pakalpojumu stiprināšanu, ārkārtas palīdzību grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, pagaidu algu subsīdijas un lielākas publiskās investīcijas. Igaunija turklāt ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Šie pasākumi ietver aizdevumu garantijas un aizdevumus uzņēmumiem 8,7 % apmērā no IKP.  Kopumā Igaunijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Igaunijas vispārējās valdības bilance tiek prognozēta –8,3 % apmērā no IKP 2020. gadā un –3,4 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP gan 2020., gan 2021. gadā joprojām nepārsniegs 60 % – saskaņā ar prognozi 2021. gadā tā būs 22,6 %. Salīdzinājumā ar stabilitātes programmu Komisija 2020. gadam prognozē mazāku valdības budžeta deficītu, kas skaidrojams ar makroekonomikas prognožu atšķirībām.

               (15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Igaunija 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais deficīta kritērijs būtu jāuzskata par neizpildītu.

               (16)Igaunija ārkārtas stāvokli Covid-19 pandēmijas dēļ izsludināja 2020. gada 12. martā, un tas ilga līdz 2020. gada 17. maijam. Valdības sākotnējā reakcija bija vērsta uz to, lai novērstu vīrusa tālāku izplatīšanos un nodrošinātu Igaunijas ekonomikas pēc iespējas normālu darbību. Pandēmijas izplatības apstādināšanai paredzētie ierobežojumi smagi ietekmēja ekonomiku. Kopš ārkārtas stāvokļa izsludināšanas reģistrēto bezdarbnieku skaits pieauga par 35 %. Lielākais jaunreģistrēto bezdarbnieku skaits ir bijis mazumtirdzniecības un klientu apkalpošanas, būvniecības, ēdināšanas, izmitināšanas un pasākumu organizēšanas jomā. Paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā pieaugs līdz 9,2 %, bet 2021. gadā samazināsies līdz 6,5 %. Igaunijas parlaments 2020. gada 15. aprīlī apstiprināja 2020. gada papildu budžetu. Tika ieviesti jauni pasākumi ar mērķi saglabāt darbvietas, novērst masveida atlaišanu un nodrošināt uzņēmumiem likviditāti. Budžetā ir paredzēts plašs pasākumu kopums, ieskaitot atbalstu veselības aprūpes nozarei un pašvaldībām, dažas investīciju programmas un vispārēju likviditātes atbalstu uzņēmumiem (piemēram, garantiju shēmas un nodokļu maksājumu atlikšanu). Mikrouzņēmumiem un tūrisma nozarei paredzēti daži specifiski pasākumi, tajā skaitā daži pasākumi, kas konkrēti mērķēti uz smagāk skartajiem reģioniem. Ir ieviesti papildu pasākumi nodokļu jomā, piemēram, uz laiku samazināts dīzeļdegvielas, dabasgāzes un elektroenerģijas akcīzes nodoklis. Pasākumu kopumā paredzēts arī pagaidu kārtā apturēt valsts iemaksas otrā līmeņa pensiju shēmā.

               (17)Igaunija ir noteikusi vērā ņemamus pasākumus Covid-19 izplatīšanās un ietekmes uz veselību iegrožošanai. Tomēr Covid-19 uzliesmojums ir izgaismojis dažus veselības sistēmas strukturālos trūkumus, kas saistīti ar pieejamo finanšu resursu un cilvēkresursu ierobežotību. Veselības sistēmas noturību ir iedragājis veselības aprūpes darbinieku trūkums un nevienmērīga primārās aprūpes un kritiski svarīgā medicīniskā aprīkojuma pieejamība. Igaunijai būs arī jātiek galā ar problēmu, ka ārkārtas situācijas dēļ uzkrājas gadījumi, kuros ārstēšana tiek atlikta vai nav pieejama. Turklāt jau pirms slimības uzliesmojuma Igaunijas iedzīvotāju norādītās neapmierinātās vajadzības pēc medicīniskās aprūpes bija vienas no lielākajām Savienībā ilgā gaidīšanas laika dēļ gan uz primāro, gan specializēto aprūpi. Šie faktori un ar dzīvesveidu saistītie riski palīdz izskaidrot iedzīvotāju slikto veselības stāvokli. Veselības sistēmas pieejamības un noturības uzlabošana ir priekšnosacījums efektīvai reaģēšanai uz pandēmijas izplatīšanos un ar iedzīvotāju veselības stāvokli saistīto problēmu novēršanai.

               (18)Nepieciešamība uzlabot Igaunijas sociālās drošības tīkla piemērotību ir jau sena problēma. Jau pirms pašreizējās krīzes sociālie pabalsti Igaunijā tika vērtēti kā tādi, kas nabadzības līmeni mazina mazāk efektīvi nekā vidēji ES. Turklāt bezdarbnieka pabalstu sistēmas tvērumā ir trūkumi attiecībā uz personām, kuras strādā nestandarta darbu vai īsus periodus. Covid-19 pandēmijas negatīvā ietekme uz nodarbinātību un ienākumiem apvienojumā ar pienācīga seguma trūkumu varētu palielināt nabadzību, jo īpaši bezdarbnieku mājsaimniecībās. Igaunija ir ieviesusi saīsināta darbalaika shēmu ar speciālām subsīdijām skartajiem uzņēmumiem, lai tie saglabātu darbvietas. Šis pasākums ir paredzēts tikai uz diviem mēnešiem, ar ko krīzes ietekmes mazināšanai varētu nepietikt, jo grūtības var ieilgt un dažās ekonomikas nozarēs parādīties vēlāk. Pandēmija ir saasinājusi grūtības, kas saistītas ar sociālo pakalpojumu pieejamību par samērīgām cenām, ieskaitot ilgtermiņa aprūpes pakalpojumu nodrošinājumu, jo īpaši vecāka gadagājuma cilvēkiem, cilvēkiem ar invaliditāti un personām ar maziem ienākumiem. Šīs problēmas palīdzētu novērst turēšanās pie plāna attīstīt integrētu sociālo un veselības pakalpojumu sniegšanu. Ir svarīgi nodrošināt sociālo partneru jēgpilnu un savlaicīgu iesaisti ierobežojumu atcelšanas un sekojošā atveseļošanas procesa formulēšanā un līdztekus stiprināt to spējas šajā jomā.

               (19)Covid-19 krīze ir skārusi Igaunijas uzņēmumus daudzās nozarēs, taču vissmagāk tā skārusi mazos un vidējos uzņēmumus. Negatīvo ietekmi uz saimniecisko darbību ir izraisījuši ne tikai ierobežojumi, bet arī pieprasījuma samazināšanās eksporta tirgos un globālo vērtības ķēžu pārrāvumi. Ietekmes mazināšanai ir paredzēti valdības noteiktie likviditātes atbalsta pasākumi, taču, lai tie spētu atbalstīt dzīvotspējīgos uzņēmumus visās skartajās nozarēs, noteicoša būs to ātra un efektīva īstenošana, turklāt līdztekus jāsaglabā banku nozares noturība. Mazo un vidējo uzņēmumu naudas plūsmas uzlabošanā var palīdzēt arī nodokļu maksājumu atlikšana un kredītbrīvdienas. Turklāt ekonomikas atveseļošanās norise būs atkarīga arī no tā, cik trāpīgi būs investēts. Pašreizējā krīze ir izcēlusi digitālo un novatorisko risinājumu nozīmi saimnieciskās darbības uzturēšanā. E-pārvalde ir darbojusies labi, taču mazo un vidējo uzņēmumu digitalizācijas turpināšana palielinātu to noturību un palīdzētu paātrināt atveseļošanos, radot produktivitātes pieaugumu vidējā termiņā. Pēdējos gados visa ekonomika ir tikusi arvien vairāk digitalizēta. Tomēr ražošanas nozarē informācijas un komunikācijas tehnoloģiju apguve līdz šim ir bijusi lēna. Lai gan Igaunijas vispārējais sniegums inovācijas jomā 2019. gadā uzlabojās, pētniecībā balstīto inovācijas spēju un darbības līmenis uzņēmējdarbībā joprojām ir zems. Pētniecībā balstītā inovācija un inovatīvu risinājumu ieviešana uzņēmumos varētu uzlabot valsts konkurētspēju un stimulēt ekonomikas izaugsmi. Lai palīdzētu uzņēmumiem atlabt no krīzes, būs svarīgi nodrošināt labu piekļuvi finansējumam, tostarp jaunuzņēmumu piekļuvi pašu kapitāla finansējumam.

               (20)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotībās stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Kā cita starpā atspoguļots Igaunijas Nacionālajā enerģētikas un klimata plānā, valsts ilgtspējīga izaugsme ir atkarīga no progresa virzībā uz dekarbonizāciju, ko paredzēts panākt, mazinot enerģētikas, transporta un ēku sektora oglekļietilpīgumu, pārstrukturējot degslānekļa rūpniecību un uzlabojot resursu produktivitāti, tostarp ieviešot aprites ekonomikas darījumdarbības modeļus. Igaunijas resursu produktivitāte ir viena no mazākajām Savienībā, savukārt energopatēriņa līmenis pārsniedz ES vidējo rādītāju. Visaptveroša aprites ekonomikas stratēģija, kas papildinātu Nacionālo enerģētikas un klimata plānu, varētu palīdzēt pārejā uz dekarbonizāciju, samazināt degslānekļa rūpniecības negatīvo ietekmi uz vidi un stimulēt ekonomiku. Igaunija ir perifēra valsts ar mazu iedzīvotāju blīvumu, tāpēc tās saimnieciskajai darbībai un eksportam ir nozīmīga labi funkcionējoša un savstarpēji savienota transporta sistēma. Igaunijas transporta infrastruktūrai ir daži trūkumi savienojamības un ilgtspējas ziņā. Dzelzceļa transports un intermodālais transports joprojām ir nepietiekami attīstīti. Autotransporta radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas pēdējos gados ir palielinājušās, un atjaunojamo energoresursu enerģijas izmantojums transporta nozarē atpaliek no valsts mērķrādītājiem. Rail Baltica projekts un energotīklu starpsavienojumu projekti Igaunijai ir būtiskas investīciju prioritātes, kuru nolūks ir uzlabot apgādes drošumu un palielināt integrāciju vienotajā tirgū. Lai panāktu ilgtspējīgu ekonomikas atveseļošanos un samazinātu reģionālās atšķirības, ir būtiski sekmēt investīciju projektus, kuros ņemti vērā vidiskie un klimata apsvērumi. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Igaunijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijā, kas ietverta ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Igaunijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (21)Igaunijas banku nozare kopumā ir stabila, taču joprojām pastāv riski saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Ir veikti pasākumi nolūkā ierobežot pakļautību riskiem, mazāk pieņemot nerezidentu noguldījumus, taču valsts risku izvērtējumā nav ietverti citi iespējami riskantie produkti, piemēram, turētājbankas pakalpojumi nerezidentiem. Attiecīgi atjauninot valsts risku izvērtējumu, tiktu nodrošināts, ka riski ir pienācīgi apzināti, un tiktu pavērta iespēja īstenot nepieciešamos riska mazināšanas pasākumus. Lai gan uzraudzības ietvaros ir veikti pasākumi pret noteikumiem neatbilstīgām bankām un maksājumu iestādēm, uzraudzības un izpildes panākšanas efektivitāti vēl varētu uzlabot. Konkrēti, vēl nav pieņemti tiesību akti par preventīvā satvara stiprināšanu, konfiskāciju un administratīvo sodu palielināšanu. Izmeklēšana noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas lietās rit gausi. Vēl nav pietiekami nostiprinātas finansiālā uzrauga spējas un vēl nav pilnībā īstenota uz riskiem balstītā uzraudzības pieeja, jo īpaši attiecībā uz tematiskajām pārbaudēm uz vietas.  Informācijas apmaiņa starp finanšu ziņu vākšanas vienību un tiesībaizsardzības iestādēm nav pietiekami proaktīva.

               (22)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Igaunijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (23)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Igaunija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (24)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Igaunijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika turpina atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (25)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Igaunijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Igaunijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Igaunijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (26)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Igaunijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi ierobežotu pandēmijas izplatību, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Uzlabot veselības sistēmas pieejamību un noturību, tostarp novēršot veselības aprūpes darbinieku trūkumu, stiprinot primāro aprūpi un nodrošinot apgādi ar kritiski svarīgo medicīnisko aprīkojumu.

               2.Stiprināt sociālās drošības tīkla piemērotību, tostarp paplašinot bezdarbnieka pabalstu tvērumu.

               3.Pasteidzināt labā sagatavotībās stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Virzīt investīcijas uz zaļo un digitālo pārkārtošanos, jo īpaši uz uzņēmumu digitalizāciju, pētniecību un inovāciju, tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, resursu efektīvu izmantošanu un ilgtspējīgu transportu, kas sekmētu ekonomikas pakāpenisku dekarbonizāciju. Atbalstīt mazo un vidējo uzņēmumu inovācijas spējas un nodrošināt pietiekamu finansējuma pieejamību.

               4.Aktīvāk nodrošināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas sistēmas efektīvu uzraudzību un izpildi.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD(2020) 505 final.

                     (3)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (7)

                        Valdības neto primārie izdevumi ir valdības kopējie izdevumi, no kuriem atņemti procentu izdevumi, ar Savienības programmām saistītie izdevumi, kurus pilnībā nosedz ieņēmumi no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētās bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu periodā. Ir ņemti vērā diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi, kas paredzēti tiesību aktos. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 501 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Beļģijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Beļģijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Beļģija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Beļģiju
                  2
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Beļģija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  3
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Beļgijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  4
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  5
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze ir parādījusi, ka veselības aprūpes nozarē ir vajadzīgi gatavības krīzei plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, dažādotas piegādes ķēdes un svarīgāko piegāžu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi, lai izstrādātu plašākus gatavības krīzēm plānus.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  6
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Šie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Beļģija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Iespējams, ka dažādu specializācijas modeļu dēļ pandēmijas sociālekonomiskās sekas dažādos reģionos būs nevienmērīgi sadalītas. Tas ir saistīts ar ievērojamu risku, ka palielināsies atšķirības starp Beļģijas reģioniem un reģionu iekšienē. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Beļģija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Uz Beļģiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu.

               (12)Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Beļģijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps
                  7
                nepārsniedz 1,8 % pieaugumu 2019. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Tā kā Beļģija kvalificējas pieprasītajai īslaicīgajai novirzei 0,5 % apmērā no IKP saskaņā ar strukturālo reformu klauzulu, vajadzīgo strukturālo korekciju 2019. gadam samazināja līdz 0,1 % no IKP, kura atbilst primāro neto izdevumu nominālajam pieauguma tempam, kas 2019. gadā nepārsniedz 2,8 %. Komisijas kopējais novērtējums apstiprina būtisku novirzi no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2018. un 2019. gadā, aplūkojot abus kopā. Tas ir būtisks faktors Komisijas ziņojumā, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, novērtējot Beļģijas atbilstību parāda kritērijam 2019. gadā.

               (13)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no deficīta 1,9 % apmērā no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 7,5 % apmērā no IKP 2020. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 98,6 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz aptuveni 115 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

               (14)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Beļģija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 2,3 % no IKP. Pasākumi ietver federālu pagaidu bezdarbnieka pabalstu shēmu, ienākumu aizvietojumu pašnodarbinātām personām, federālos noteikumus ar krīzi saistītiem izdevumiem, dažādus reģionālos pabalstus uzņēmumiem un nozaru subsīdijas. Deficītu palielinošo pasākumu kvantificēšana lielā mērā sakrīt ar Komisijas aplēsēm pēc tam, kad ir ņemts vērā automātisko stabilizatoru atšķirīgais režīms. Turklāt Beļģija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Šie pasākumi attiecas gan uz federālajām, gan reģionālajām aizdevumu garantijām uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām, kas saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir 11,8 % no IKP. Ir īstenoti arī nodokļu atlikšanas pasākumi, jo īpaši attiecībā uz iedzīvotāju un uzņēmumu ienākuma nodokļiem un sociālajām iemaksām, bet 2020. gada stabilitātes programmā tie nav kvantificēti. Kopumā Beļģijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (15)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Beļģijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta -8,9 % apmērā no IKP 2020. gadā un -4,2 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 113,8 % .

               (16)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Beļģija 2019. gadā nebija izpildījusi noteikumu par parādu un 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktie deficīta un parāda kritēriji nav izpildīti.

               (17)Reaģējot uz COVID-19 pandēmijas uzliesmojumu, Beļģijas iestādes ir pieņēmušas visaptverošu pasākumu kopumu, lai mazinātu straujās ekonomikas lejupslīdes sociālo un ekonomisko ietekmi. Ir izveidota garantiju shēma 50 miljardu EUR apmērā jauniem īstermiņa kredītiem, ko piešķir dzīvotspējīgiem uzņēmumiem. Reģioni un kopienas ir arī ieviesušas garantijas pagaidu un regulāriem aizdevumiem uzņēmējdarbībai, likviditātes atbalstu uzņēmumiem tiešo aizdevumu veidā un pasākumus, lai finansiāli atbalstītu krīzes visvairāk skartos uzņēmumus. Esošo hipotekāro kredītu un uzņēmējdarbības aizdevumu atmaksu var pagarināt. Grūtībās nonākušiem uzņēmumiem ir pieejams pagaidu moratorijs bankrota procedūrām. Ir ieviesti dažādi stimuli, lai mudinātu vairāk darba ņēmēju palikt darbā vai atsākt strādāt, lai nodrošinātu darbības nepārtrauktību. Sociālās apdrošināšanas iemaksas un nodokļu maksājumus, piemēram, pievienotās vērtības nodokļa, uzņēmumu ienākuma nodokļa un iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksājumus, var atlikt vai dažos gadījumos ir piemērojams atbrīvojums no šiem nodokļiem. Federālā valdība krīzes skartajiem uzņēmumiem ir darījusi pieejamu pagaidu bezdarba shēmu nepārvaramas varas dēļ, turklāt pabalsti ir palielināti. Pašnodarbinātajiem, kuru darbība ir pārtraukta vismaz septiņas dienas pēc kārtas, ir pieejams ikmēneša ienākumu aizvietojums. Bezdarbnieka pabalstu pakāpeniskā samazināšana uz laiku ir iesaldēta. Federālā valdība arī gatavo papildu pasākumu kopumu, lai novērstu uzņēmumu maksātnespēju, piemēram, atbrīvojumu no uzņēmumu un iedzīvotāju ienākuma nodokļa 2020. fiskālajam gadam.

               (18)Beļģijas veselības aprūpes sistēma labi nodrošina akūto gadījumu aprūpi slimnīcās. Tomēr Covid-19 uzliesmojums ir atklājis vairākus trūkumus veselības aprūpes sistēmas noturībā, saskaroties ar smagu sabiedrības veselības krīzi. Tas ir parādījis, ka Beļģijā ir strukturāls veselības aprūpes darbinieku trūkums, kas ir jānovērš. Tuvākajā nākotnē ļoti svarīgi būs nodrošināt pietiekamu daudzumu kritiski svarīgu zāļu, tostarp aizsardzības līdzekļu, jo īpaši veselības aprūpes darbiniekiem un darbiniekiem citās eksponētās profesijās. Lai nodrošinātu tādu sabiedrības veselības krīžu kā Covid-19 gadījumā efektīvu pārvaldību, īstermiņā un vidējā termiņā joprojām būtiska būs valsts veselības aprūpes stratēģija, kas ir pilnībā saskaņota ar profilakses un ilgtermiņa aprūpes rīcībpolitikām. Svarīgs elements šajā kontekstā ir ministriju konferences vienošanās par valsts veselības aprūpi raita īstenošana, lai slimnīcu personālu un infrastruktūru (federālā kompetence) darītu pieejamu ilgtermiņa aprūpes iestādēm (kopienu kompetence).

               (19)Pēc tam, kad 2019. gadā un 2020. gada sākumā tika sasniegts rekordaugsts nodarbinātības līmenis, Covid-19 krīze pēkšņi apturēja nodarbinātības pieaugumu Beļģijā. Beļģijas pašreizējās valsts shēmas ienākumu atbalstam, piemēram, pagaidu bezdarba sistēma darba ņēmējiem un pārejas tiesības pašnodarbinātām personām, nodrošina daļēju kompensāciju par ienākumu zaudējumiem, kas radušies saīsināta darba laika dēļ. Šīm saīsinātā darba laika shēmām ir būtiska nozīme, lai samazinātu ražošanas apjoma samazināšanās ietekmi uz nodarbinātības līmeni. Tomēr paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā palielināsies līdz 7 % un 2021. gadā nedaudz samazināsies līdz 6,6 %. Lai novērstu to, ka bezdarba pieaugums kļūst strukturāls, būs vajadzīgi turpmāki centieni, lai stiprinātu pašreizējās aktīvā darba tirgus politikas efektivitāti, kas joprojām ir zema, jo līdztekus tam, ka liela daļa bezdarbnieku piedalās aktīvos darba tirgus pasākumos, pāreja no bezdarba uz nodarbinātību ir neliela. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai nodrošinātu visaptverošu pieeju tiem, kuri ir vistālāk no darba tirgus un kurus visticamāk krīzes negatīvās sociālekonomiskās sekas skars visvairāk. Pie neaizsargātām grupām jo īpaši pieder mazkvalificētas personas, migrantu izcelsmes personas un personas ar invaliditāti. Turklāt nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās joprojām kopumā ir augsts visu līmeņu atalgojuma saņēmējiem, izņemot ļoti zema atalgojuma saņēmējus (50 % apmērā no vidējās algas). Tas ir svarīgs iemesls salīdzinoši augstajām darbaspēka izmaksām, kas var negatīvi ietekmēt darbaspēka pieprasījumu, jo īpaši attiecībā uz zemas produktivitātes darbvietām.

               (20)Būtu jāveicina darbaspēka mobilitāte uz nozarēm, kurās ir liels darbaspēka trūkums, tostarp veselības aprūpes, informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) jomā, kā arī tehnisko un profesionālo profesiju jomā. Tas radīs īpašas vajadzības pārkvalificēšanās un prasmju pilnveides ziņā, un būs jāpalielina pieaugušo līdzdalības līmenis izglītībā un apmācībā, tostarp izmantojot saīsinātu darba laiku. Pastāv bažas, ka pašreizējās shēmas apmācības stimulēšanai nesasniedz tos, kuriem tās sniegtu vislielāko labumu, proti, mazkvalificētos darba ņēmējus, gados vecākos darba ņēmējus un migrantu izcelsmes personas. Vājas valodu prasmes ir būtisks šķērslis, jo īpaši divvalodu Briselē. Kopienas veic pasākumus, lai palielinātu zinātnes, tehnoloģiju, inženierzinātņu un matemātikas studiju uzsākšanu, taču šeit pastāv plašāks rīcības lauks izstrādāt visaptverošākas stratēģijas, lai apmierinātu nākotnes darba tirgus pieprasījumu. Vispārējais digitālo prasmju līmenis ir labs, bet tas neuzlabojas. Jauniešu un jo īpaši to jauniešu vidū, kuriem ir zems izglītības līmenis, digitālo prasmju līmenis ir zemāks nekā vidēji ES un pēdējos gados ir pasliktinājies. Lai nodrošinātu piekļuvi tālmācībai, būtiska nozīme ir atbilstoša aprīkojuma un interneta pieslēguma pieejamībai visiem studentiem, turklāt to nepieciešams papildināt ar skolotāju apmācības un darbaudzināšanas shēmām. Tas turklāt ir nepieciešams, lai nodrošinātu, ka krīzes dēļ nesaasinās jau esošā nevienlīdzība izglītības sistēmā.

               (21)Beļģija ir pieņēmusi daudzas shēmas, lai atbalstītu uzņēmumu likviditāti, tostarp valsts garantiju shēmu aizdevumiem un vairākas reģionālās shēmas, kas paziņotas saskaņā ar valsts atbalsta pasākumu pagaidu shēmu ekonomikas atbalstam pašreizējā Covid-19 uzliesmojuma laikā. Šādu shēmu efektīva un optimāla īstenošana, tostarp ar starpnieku palīdzību, ir būtiska, lai nodrošinātu, ka uzņēmumi, jo īpaši mazie un vidējie uzņēmumi un pašnodarbinātie, gūst labumu no tām, lai tos aizsargātu un ļautu ātrāk atgūties. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku sektora, tostarp starpnieku, noturība.

               (22)Neraugoties uz valdības centieniem, administratīvais slogs uzņēmumiem ir aptuveni 7 miljardi EUR gadā (1,6 % no IKP), no kuriem lielāko daļu rada nodokļu un darba tiesību ievērošana. Nodokļu sistēma ir sarežģīta dažādu nodokļu izdevumu dēļ. Uzņēmuma algu pārvaldība ir sarežģīta, jo īpaši uzņēmumiem, kuriem jāpārvalda dažādas reģionālās sistēmas. Uzņēmumi aizvien biežāk saskaras ar valsts iestāžu maksājumu kavējumiem, kas papildus apgrūtina uzņēmumus un veicina uzņēmējdarbības vides pasliktināšanos. Būvatļauju izsniegšana, elektroenerģijas un ūdens pieslēgšana būtiski kavējas. Īpašuma nodošanas process ir viens no lēnākajiem un visdārgākajiem ES. Prasības ienākšanai tirgū amatniecības/būvniecības pakalpojumu jomā būtiski atšķiras starp reģioniem. Noteikumi par veikalu darba laiku, pārdošanas veicināšanu, atlaidēm un bezrecepšu zāļu izplatīšanas kanāliem apgrūtina mazumtirgotāju darbības vidi. 5G ieviešanu cita starpā kavē strikti radiācijas ierobežojumi (jo īpaši Briselē), kas atšķiras katrā reģionā, dārgie antenu nodokļi Briselē un garais antenu izvietošanas atļauju izsniegšanas laiks. Maksātnespējas jomā nav īpašas vienkāršotas ārpustiesas strīdu izšķiršanas procedūras maziem un vidējiem uzņēmumiem, un tikai parādnieki var sākt maksātnespējas procedūras. Neraugoties uz pakāpeniskiem uzlabojumiem, nepietiekama digitalizācija un resursu trūkums joprojām sagādā problēmas tiesu sistēmai. Ilgstoša tiesvedība administratīvajās tiesās rada ievērojamus kavējumus publiskā iepirkuma un būvatļauju lietās. Galvenajiem tirgus uzraudzības, konkurences un dzelzceļa transporta noteikumu īstenotājiem trūkst darbinieku, lai veiktu savus uzdevumus.

               (23)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Kā norādīts Beļģijas Nacionālajā enerģētikas un klimata plānā (NECP) 2021.–2030. gadam, Beļģijai ir vajadzīgas ievērojamas investīcijas ilgtspējīgā transportā, jo īpaši, lai risinātu sastrēgumu un elektromobilitātes problēmas. Pirms krīzes Beļģijas reģioni bija paziņojuši par nozīmīgiem daudzgadu transporta infrastruktūras plāniem. Lieli ieguldījumi tiek veikti piepilsētas dzelzceļā ap Briseli, signālu, ostu un pārrobežu dzelzceļa savienojumos. NECP ir noteikta vajadzība pēc investīcijām tādās jomās kā atjaunojamas elektroenerģijas ražošana un elektroenerģijas ražošanas elastība, starpsavienojumi, viedtīkli, uzglabāšana un energoefektivitāte, lai sasniegtu Eiropas mērķus enerģētikas jomā, īstenotu Beļģijas saistības līdz 2025. gadam pilnībā pārtraukt kodolenerģijas izmantošanu un atjaunot 80 % ēku fondu, kas tika uzbūvēts pirms enerģijas normu ieviešanas. Atšķirībā no salīdzinoši augstās privātās pētniecības un izstrādes intensitātes (R&D), publiskā sektora pētniecības un izstrādes intensitāte joprojām ir nedaudz zemāka nekā lielākajā daļā dalībvalstu ar līdzīgu ekonomikas attīstības līmeni. Pastāv risks, ka Beļģija atpaliks 5G ieviešanas jomā, jo tā neplāno piešķirt 5G pirmjoslas Savienības tiesību aktos noteiktajos termiņos. Beļģijas iestādes 2020. gada martā sāka sabiedrisko apspriešanu par pagaidu valsts licencēm 200 MHz pieejamā spektra frekvenču joslā 3,6-3,8 GHz kā pagaidu risinājumu. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Beļģijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Beļģijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (24)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Beļģijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (25)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Beļģija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (26)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Beļģijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika joprojām atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (27)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Beļģijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu un 2020. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Beļģijai adresētajiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Beļģijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (28)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               AR ŠO IESAKA Beļģijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Nostiprināt veselības aprūpes sistēmas vispārējo noturību un nodrošināt kritiski svarīgu zāļu piegādi.

               2.Mazināt krīzes ietekmi uz nodarbinātību un sociālo jomu, jo īpaši veicinot efektīvus aktīvā darba tirgus pasākumus un veicinot prasmju attīstību.

               3.Nodrošināt efektīvu likviditātes nodrošināšanas pasākumu īstenošanu, lai palīdzētu maziem un vidējiem uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām un uzlabotu uzņēmējdarbības vidi. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Ievirzīt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz ilgtspējīga transporta infrastruktūru, tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, digitālo infrastruktūru, piemēram, 5G un gigabitu tīkliem, un pētniecību un inovāciju.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD (2020) 500 final.

                     (3)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (7)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 507 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Īrijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Īrijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Īrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Īriju
                  3
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Īrija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  4
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Īrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Īrijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Nelīdzsvarotība jo īpaši attiecas uz ievērojamiem valsts parāda, privātā sektora parāda un neto ārējo saistību uzkrājumiem.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi milzīgu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  5
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Visiem ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt pilnībā samērīgiem, nepieciešamiem, ierobežotiem laikā un atbilst Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  6
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas būtu piemērojamas parastā situācijā, vienlaikus ļaujot Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus saskaņā ar paktu.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīzes gatavības plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi plašāku krīzes gatavības plānu izstrādei.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  7
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Šie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī drīkst 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Īrija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas valsts reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir dažādi specializācijas modeļi. Tas rada būtisku risku, ka reģionālās atšķirības Īrijā palielināsies. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Īrija savu 2020. gada valsts reformu programmu iesniedza 2020. gada 21. aprīlī, bet 2020. gada stabilitātes programmu – 2020. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Īrija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu.

               (12)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma, kas bija 0,4 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 7,4 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka 2021. gadā deficīts samazināsies līdz 4,1 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 58,8 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 69,1 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

               (13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Īrija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz apmēram 2,0 % no IKP. Pasākumi ietver nodarbinātības un bezdarba atbalstu trīs mēnešu periodam (aptuveni 1,4 % no IKP) un papildu izdevumus veselības aprūpes sistēmas kapacitātes un pieejamības palielināšanai (aptuveni 0,6 % no IKP). Turklāt Īrija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, lai gan bez tūlītējas ietekmes uz budžetu, palīdzēs nodrošināt uzņēmumu likviditāti; saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmas prognozi tie sasniegs apmēram 0,3 % no IKP. Šie pasākumi ietver kredītgarantijas un dažādas aizdevumu shēmas, procentu un soda naudu apturēšanu par konkrētiem darba devēju novēlotiem maksājumiem, parādu piedziņas darbību apturēšanu un uzņēmējdarbības aizdevumu maksājumu pārtraukšanu uz laiku līdz trim mēnešiem. Valdība 2020. gada 2. maijā paziņoja par jaunu tādu parāda un pašu kapitāla atbalsta pasākumu kopumu uzņēmumiem aptuveni 2 % apmērā no IKP, kuri nebija iekļauti ne 2020. gada stabilitātes programmā, ne Komisijas prognozē. Kopumā Īrijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi nemainīgas politikas apstākļos Īrijas vispārējās valdības bilance tiek prognozēta -5,6 % apmērā no IKP 2020. gadā un -2,9 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs 66,4 % 2020. gadā un 66,7 % 2021. gadā.

               (15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Īrija 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (16)Covid-19 pandēmija smagi skāra Īriju 2020. gada pirmajā pusē, stipri ietekmējot veselības aprūpes sistēmu. Īrija ieviesa steidzamus pasākumus veselības aprūpes sistēmas stiprināšanai, kā arī ierobežošanas pasākumus, lai mazinātu pandēmiju, kas ir smagi skārusi saimniecisko darbību konkrētās nozarēs. Valdība ieviesa arī plašu ekonomikas pasākumu klāstu, lai pēc iespējas mazinātu Covid-19 krīzes sekas. Starp tiem bija algu subsīdiju shēmas darbvietu aizsardzībai, sociālie maksājumi, pagaidu aizliegumi īres maksas palielināšanai un izlikšanai no mājokļa, kā arī likviditātes un kredītu atbalsta pasākumi uzņēmumiem. Lai gan šo pasākumu mērķis ir mazināt pandēmijas radīto ekonomisko satricinājumu, joprojām augsts ir ražošanas apjoma būtiska krituma, bankrotu un maksātnespējas risks, kā arī bezdarba un nabadzības riskam pakļauto cilvēku skaita pieaugums.

               (17)Pirms Covid-19 pandēmijas slimnīcas jau bija noslogotas gandrīz pilnībā, un akūtās aprūpes gultu aizņemtības rādītājs bija viens no augstākajiem ESAO valstīs. Tas galvenokārt bija saistīts ar to, ka nebija vispārējas piekļuves primārajai aprūpei un lielā mērā notika paļaušanās uz stacionāro aprūpi. Ar darbinieku pieņemšanu un darbā paturēšanu saistītās problēmas bija izraisījušas māsu trūkumu dažos reģionos un slimnīcās. Ilgtermiņa aprūpe mājās netika nodrošināta pienācīgā apjomā un nebija pietiekami paredzēta tiesību aktos, jo tika īstenota politika, kas stimulē institucionālās aprūpes izmantošanu. Covid-19 ir radījis nepieredzētu spiedienu uz veselības aprūpes sistēmu. Ir ieviesti savlaicīgi ārkārtas pasākumi, lai palielinātu slimnīcu kapacitāti un sniegtu pagaidu vispārējas veselības aprūpes pakalpojumus.  Tomēr vidējā termiņā Īrijai tik un tā būs jārisina jautājums par savas veselības aprūpes sistēmas strukturālajiem trūkumiem efektivitātes, elastības, noturības un pieejamības ziņā. Vērienīgās Sláintecare reformas mērķis ir izveidot vispārēji pieejamu un ilgtspējīgu veselības aprūpes sistēmu. Tomēr tās īstenošanas plāni joprojām ir neskaidri. Skaidru starpposma mērķu un termiņu noteikšana un stabila uzraudzības sistēma, iespējams, palīdzētu savlaicīgi panākt sistēmas pieejamību visiem iedzīvotājiem. Lai īstenotu ilgtermiņa aprūpes reformas, tostarp jaunus darba veidus kopienā, atbalstot aprūpi mājās un reorganizējot māsu resursus, iespējams, būtu jāizvērtē esošās iespējas, jāprognozē pieprasījuma pieaugums nākotnē un jāveic attiecīga “nepietiekamības” analīze, bet pēc tam jāizstrādā īstenošanas plāns.

               (18)Saskaņā ar Komisijas jaunāko prognozi paredzams, ka bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 7,4 %, bet 2021. gadā nedaudz saruks līdz 7 %. Lai cīnītos ar pandēmiju, valdība ir plaši izmantojusi ienākumu un nodarbinātības atbalsta politiku, proti, saīsināta darbalaika shēmas, kas būtu ātri jāievieš un jāpapildina. Salīdzinoši lielais to cilvēku skaits, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar zemu darba intensitāti, liek turpināt centienus individualizētu aktivizācijas stratēģiju veicināšanai. Problēmas, ar kurām Īrija saskaras saistībā ar nabadzību un nodarbinātības kvalitāti un atbalstu, tostarp cilvēkiem ar invaliditāti, joprojām pastāv, un pandēmija tās, visticamāk, saasinās. Pašreizējā situācijā sadarbībā ar sociālajiem partneriem ir jāturpina prasmju pilnveides un pārkvalificēšanas centieni, lai apmierinātu darba tirgus mainīgās vajadzības un sagatavotu darbaspēku klimata, enerģētikas un aprites ekonomikas pārejai. Prasmju trūkums ir konstatēts mājokļu nozarē, bet sagaidāms, ka pārejas gaitā tas parādīsies arī citās nozarēs. Saistībā ar Covid-19 pandēmiju ir būtiski panākt, lai izglītības un darba digitalizācija nepalielinātu izglītības un sociālo nevienlīdzību.

               (19)Valdība ir īstenojusi dažādus pasākumus, lai atbalstītu mājokļu piedāvājumu, kas divos gados līdz 2019. gada septembrim ir palīdzējis palielināt ekspluatācijā nodoto mājokļu skaitu gadā par gandrīz 40 %. Apvienojumā ar efektīviem makrouzraudzības instrumentiem tas, šķiet, ir palīdzējis samazināt mājokļu cenu inflāciju. Tomēr ekspluatācijā nodoto mājokļu skaits joprojām neatbilst pieprasījumam. Mājokļu pieejamība ir daudzu mājsaimniecību problēma, un inflācija īres sektorā ir nemainīgi augsta. Labāka infrastruktūra apvienojumā ar telpisko plānošanu varētu būt svarīgs veicinošs faktors mājokļu piedāvājuma uzlabošanai. Turklāt administratīvo trūkumu novēršana saistībā ar neapbūvēto platību nodevu galu galā varētu palīdzēt vidējā termiņā uzlabot mājokļu cenu pieejamību. Sociālo mājokļu piedāvājuma trūkums joprojām ir būtiska problēma, kas neveicina iekļautību, arī attiecībā uz visneaizsargātākajām iedzīvotāju grupām. Nesenie politikas pasākumi ir paātrinājuši iedzīvotāju nodrošināšanu ar sociālajiem mājokļiem, bet 2019. gada decembrī Īrijā to saņemšanu joprojām gaidīja aptuveni 68 700 mājsaimniecību. Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai apmierinātu to mājsaimniecību vajadzības, kuras joprojām ir gaidītāju sarakstā, kā arī potenciālo jaunu pieteikumu iesniedzēju vajadzības. 3500 no apmēram 10 000 Īrijā reģistrētajiem bezpajumtniekiem ir bērni. Tas rada bažas par iespējamiem riskiem saistībā ar nevienlīdzības padziļināšanos, iesakņojušos nabadzību un sociālo atstumtību. Vientuļie vecāki ar bērniem ir viena no grupām, kurās ir visvairāk bezpajumtnieku. Joprojām pastāv būtiskas atšķirības starp reģioniem un pilsētām, un 69 % no visiem bezpajumtniekiem ir koncentrēti Dublinā un tās apkārtnē.

               (20)Vietējā banku sistēma ir svarīgs likviditātes avots Īrijas uzņēmumiem. Maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) un uzņēmumiem bez nodrošinājuma vai jau esošām attiecībām ar aizdevēju savlaicīga piekļuve aizdevumiem var izrādīties sarežģīta. Turklāt MVU piekļuvi banku aizdevumiem vēl nesen kavēja augstās procentu likmes. Lai mazinātu finansiālās grūtības, ar kurām saskaras uzņēmumi un mājsaimniecības, Īrijas iestādes un bankas ir ieviesušas vairākus pasākumus. Svarīgi, lai šie pasākumi nodrošinātu nepieciešamo likviditāti un ilgtspējīgus pārstrukturēšanas risinājumus aizņēmējiem, kuru finansiālās grūtības ir cieši saistītas ar epidēmijas uzliesmojumu un kuriem tāpēc būtu jāatgūst dzīvotspēja pēc pārejas perioda. Tikai šāda līdzsvarota pieeja var palīdzēt uzņēmumiem un mājsaimniecībām pārvarēt pagaidu problēmas, neapdraudot Īrijas jau tā vājo rentabilitāti un pēdējos gados panākto progresu banku nozares finanšu stabilitātes uzlabošanā. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, jāņem vērā banku nozares noturība.

               (21)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Lai ekonomika spētu atlabt, Īrijai būtu jāvirza uz priekšu savas vērienīgās investīcijas vides, klimata, enerģētikas un infrastruktūras jomā. Īrija līdz šim ir atpalikusi dekarbonizācijas jautājuma risināšanā. Siltumnīcefekta gāzu emisijas no transporta un ēkām ir apjomīgas, un tām joprojām ir tendence pieaugt. Īrija nesasniegs 2020. gada energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas mērķus. Valsts ir atkarīga no enerģijas importa, un tā ir viena no dalībvalstīm ar augstākajām elektroenerģijas cenām, kas varētu negatīvi ietekmēt gan vidi, gan uzņēmumu konkurētspēju. Īrijas pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku ilgākā laika periodā prasīs apjomīgas privātās un publiskās investīcijas, piemēram, tādās jomās kā atjaunojamie energoresursi, elektroenerģijas infrastruktūra, energoefektivitāte un ilgtspējīgs transports. Klimata rīcības plāns ir ticama iniciatīva, kas varētu mainīt emisiju profilu. Būs vajadzīga efektīva un ilgtspējīga tajā minētās politikas un pasākumu īstenošana, lai vērienīgos mērķus pārvērstu konkrētos rezultātos. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Īrijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijā, kas ietverta valsts ziņojuma D pielikumā. Tas ļautu Īrijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (22)Īrijas centieni samazināt produktivitātes atšķirības starp ārvalstu un iekšzemes nozarēm joprojām ir kūtri. Ir vēlams ar Revolucionāro tehnoloģiju inovāciju fonda starpniecību sniegt tiešu atbalstu sadarbībai starp uzņēmumiem un publiskiem pētniecības centriem, piemēram, īstenojot sadarbības projektus starp rūpniecības uzņēmumiem, tostarp MVU, un pētniecības iestādēm. Īrija gan sniedz salīdzinoši lielu valsts atbalstu uzņēmumiem, taču to īsteno, izmantojot pētniecības un izstrādes nodokļu kredīta shēmu, kas drīzāk dod priekšroku lielākiem, ārvalstu īpašumā esošiem uzņēmumiem un tikai ierobežotā mērā ļauj uzlabot vietējo Īrijas uzņēmumu produktivitāti. Īrijas nākotnes nodarbinātības programmā Future Jobs Ireland ir noteikti galvenie pasākumi, kas varētu palīdzēt novērst iekšzemes ekonomikas trūkumus, sevišķi iniciatīvas vietējo uzņēmumu, īpaši MVU, produktivitātes stiprināšanai. Ir svarīgi efektīvi īstenot šos pasākumus. Krīze arī izgaismoja MVU digitalizācijas vajadzības, kas īpaši saistītas ar attālinātā darba risinājumiem, darba ņēmēju apmācību un kiberdrošību. Digitālajai infrastruktūrai ir liela nozīme MVU produktivitātes palielināšanā un uzņēmējdarbības veicināšanā. Īpaši ātrdarbīgs platjoslas interneta pieslēgums ir pieejams tikai 5 % lauku teritoriju, kas ir krietni zem ES vidējā rādītāja – 29 %, un Īrija ir arī viena no dārgākajām valstīm ES fiksēto platjoslas pieslēgumu ziņā. Tā kā ir parakstīts līgums par lielām publiskajām investīcijām saskaņā ar valsts platjoslas plānu infrastruktūras nepilnību novēršanai, ir svarīgi cieši uzraudzīt un nodrošināt valsts atbalstītā īpaši ātrdarbīgā platjoslas tīkla izbūves savlaicīgu īstenošanu, sevišķi lauku apvidos.

               (23)Kā atzīts 2020. gada eurozonai adresētajā ieteikumā, cīņa pret agresīvu nodokļu plānošanu ir būtiska, lai uzlabotu nodokļu sistēmu efektivitāti un taisnīgumu. Nodokļu maksātāju agresīvās nodokļu plānošanas stratēģiju blakusietekme uz citām dalībvalstīm nozīmē, ka papildus Savienības tiesiskajam regulējumam ir nepieciešama koordinēta politiskā rīcība valsts līmenī. Īrija ir spērusi soļus, lai novērstu agresīvas nodokļu plānošanas praksi – īstenojusi starptautiski un Eiropas līmenī saskaņotas iniciatīvas un veikusi dažus papildu pasākumus valsts līmenī. Tomēr procentuāli augstais autoratlīdzības maksājumu un dividenžu līmenis attiecībā pret IKP liecina, ka Īrijas nodokļu noteikumus izmanto uzņēmumi, kas nodarbojas ar agresīvu nodokļu plānošanu, un valsts pasākumu efektivitāte būs jāizvērtē. Nodokļu bāzes paplašināšana padarītu ieņēmumus noturīgākus pret ekonomikas svārstībām un specifiskiem satricinājumiem un veicinātu automātisko stabilizatoru darbību. Uzņēmumu ienākuma nodokļu augstā koncentrācija (proti, desmit lielākie uzņēmumi veido 45 % no uzņēmumu ienākuma nodokļiem), to svārstīgums un, iespējams, pārejošais raksturs, kā arī to pieaugošā daļa kopējos nodokļu ieņēmumos (rekords – 18,7 % 2018. gadā) norāda uz risku, kas rodas, pārmērīgi paļaujoties uz šiem ieņēmumiem pastāvīgo kārtējo izdevumu finansēšanā.

               (24)Neraugoties uz centieniem stiprināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējumu, Īrija joprojām saskaras ar riskiem, ko rada tās starptautiski orientētā ekonomika, kas nozīmē ārvalstu tiešo investīciju ievērojamu pieplūdumu un sarežģītas juridiskās struktūras, kuras tiek finansētas no ārvalstīm. Valsts riska novērtējums tiek pārskatīts, lai labāk atspoguļotu to speciālistu faktisko pakļautību riskam, kuri iesaistīti pakalpojumu sniegšanā uzņēmumiem un trastiem. Nepietiekama šo speciālistu izpratne par pakļautību riskam noved pie tā, ka maz tiek ziņots par aizdomīgiem darījumiem. Uzraudzības intensitāte nav pietiekama, lai risinātu šīs problēmas, un nav pamatota uz risku balstītā pieejā, līdz ar to samazinās nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējuma efektivitāte. Ir izveidots uzņēmumu faktisko īpašnieku valsts reģistrs, lai ierobežotu slepenību un identificētu faktiskos īpašniekus. Turpmāk ir jāseko sniegtās informācijas kvalitātei un reģistra efektivitātei.

               (25)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Īrijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (26)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā, un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Īrija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (27)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Īrijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika joprojām atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (28)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Īrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Īrijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Īrijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (29)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (30)Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Šajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka pandēmijas apkarošana un ekonomiskās atlabšanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. Ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomisko nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1., 2. un 4. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Īrijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Uzlabot veselības aprūpes sistēmas pieejamību un stiprināt tās noturību, tostarp reaģējot uz veselības aprūpes darbaspēka vajadzībām un nodrošinot primārās aprūpes vispārēju segumu.

               2.Atbalstīt nodarbinātību, attīstot prasmes. Novērst digitālās plaisas risku, tostarp izglītības nozarē. Uzlabot sociālo un cenas ziņā pieejamu mājokļu nodrošinājumu.

               3.Turpināt sniegt atbalstu uzņēmumiem, īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, sevišķi ar pasākumiem to likviditātes nodrošināšanai. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, ilgtspējīgu sabiedrisko transportu, ūdensapgādi un attīrīšanu, pētniecību un inovāciju un digitālo infrastruktūru.

               4.Paplašināt nodokļu bāzi. Intensīvāk strādāt pie tā, lai novērstu nodokļu sistēmas iezīmes, kas veicina agresīvu nodokļu plānošanu, tostarp attiecībā uz izejošajiem maksājumiem. Nodrošināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējuma efektīvu uzraudzību un izpildi attiecībā uz speciālistiem, kas sniedz trasta vai uzņēmumu pakalpojumus.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        SWD(2020) 506 final.

                     (4)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis) ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.)

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.