title: Komisijas Ieteikums (ES) 2016/688 (2016. gada 2. maijs) par Baltijas reģionā iegūtās zivīs un zivsaimniecības produktos esošo dioksīnu un PHB monitoringu un pārvaldību (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  4.5.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 118/16

            KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2016/688
      (2016. gada 2. maijs)
      par Baltijas reģionā iegūtās zivīs un zivsaimniecības produktos esošo dioksīnu un PHB monitoringu un pārvaldību
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisijas Regula (EK) Nr. 1881/2006 (1) nosaka maksimāli pieļaujamo dioksīna, dioksīnu un dioksīnam līdzīgo PHB summas, kā arī PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, līmeni zivīs un zivsaimniecības produktos. Minētajā regulā Somijai, Zviedrijai un Latvijai ir noteiktas atkāpes attiecībā uz savvaļā nozvejotu lašu, savvaļā nozvejotu reņģu, kas lielākas par 17 cm, savvaļā nozvejotu paliju, savvaļā nozvejotu upes nēģu, savvaļā nozvejotu foreļu un minēto zivju produktu, kuru izcelsmes vieta ir Baltijas jūras reģions un kuros ir pārsniegtas maksimālās pieļaujamās koncentrācijas, laišanu vietējā tirgū un patēriņu šo valstu teritorijā.

                  (2)

                  Dažos zivju un zivsaimniecības produktos no Baltijas reģiona šī koncentrācija regulāri pārsniedz maksimāli pieļaujamo. Nav iespējams kontrolēt katras atsevišķas zivju un zivsaimniecības produktu partijas atbilstību maksimāli pieļaujamajām koncentrācijām. Tādēļ un lai nodrošinātu, ka tirgū tiek laisti tikai tādi zivju un zivsaimniecības produkti, kuri atbilst ES tiesību aktu prasībām, ir izveidots saraksts ar Baltijas jūras reģiona zivīm, kurās var būt sagaidāma neatbilstība. Šis saraksts ir izveidots, pamatojoties uz pieejamajiem datiem, un tas ir regulāri jāatjaunina. Attiecībā uz zivju un zivsaimniecības produktiem no Baltijas jūras reģiona, kuru atbilstība prasībām, ņemot vērā pieejamos datus par sastopamību, nevar tikt nodrošināta, ir noteikti īpaši riska pārvaldības pasākumi, lai tādā veidā nodrošinātu, ka tirgū tiek laistas tikai zivis un zivsaimniecības produkti, kas atbilst ES tiesību aktu prasībām.

                  (3)

                  Ir nepieciešams turpināt dioksīnu un PHB monitoringu zivīs un zivsaimniecības produktos no Baltijas jūras reģiona. Ir lietderīgi ieteikt minimālo zivju un zivsaimniecības produktu paraugu skaitu, kuri jāanalizē koordinētā veidā, pamatojoties uz nozvejas apjomu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  Dānijai, Vācijai, Polijai, Latvijai, Igaunijai, Lietuvai, Somijai un Zviedrijai, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem aktīvi līdzdarbojoties, būtu jāveic monitorings dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, noteikšanai zivīs un zivju produktos, piemēram, zivju aknās no Baltijas reģiona, saskaņā ar šī ieteikuma I pielikumu.

                  2.

                  Lai nodrošinātu, ka no partijas ņemtie paraugi ir reprezentatīvi, dalībvalstīm un pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem būtu jāievēro Komisijas Regulā (ES) Nr. 589/2014 (2) noteiktās paraugu ņemšanas procedūras.

                  3.

                  Analīzes metodēm, kas tiek izmantotas dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, monitoringam, ir jāatbilst Regulā (ES) Nr. 589/2014 noteiktajiem kritērijiem.

                  4.

                  Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka analīzes rezultātus regulāri (reizi sešos mēnešos) iesniedz EFSA tās datu iesniegšanas formātā, ievērojot EFSA norādījumus par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu (EFSA's Guidance on Standard Sample Description (SSD) for Food and Feed
                      (3)) un EFSA specifiskās papildprasības.

                              —

                              Paraugi var būt atsevišķas zivis vai apvienoti paraugi, bet apvienoto paraugu gadījumā zivīm jābūt vienāda izmēra un jābūt no vienas un tās pašas ICES zonas/reģiona.

                        Uz reņģēm, (jūras) forelēm un brētliņām attiecas specifiskas papildu ziņošanas prasības (ja tās nav skaidri paredzētas parastajā pārskata formātā):

                              —

                              Nozvejas zona, vēlams ICES zona (cita norāde, piemēram, FAO zona vai Baltijas jūras daļas nosaukums, ir pieņemama, ja ICES zona nav zināma). Ezeru vai upju zivju gadījumā jānorāda ezera vai upes nosaukums.
                              Datus bez precīzas norādes par zonu, kurā veikta nozveja, var papildināt ar pēc iespējas precīzāku norādi par nozvejas vietu.

                              —

                              Nozvejas datums

                              —

                              Zivs izmērs/vecums/svars

                                          —

                                          Zivs izmēra noteikšana jāveic, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 2187/2005 (4). Izmērs un svars ir vissvarīgākie parametri. Vecumu var norādīt, ja tas ir zināms.

                              —

                              Informācija par analizēto substanci (muskuļaudi, aknas, …)

                              —

                              Tauku saturs zivs/zivju paraugā

                              —

                              Informācija par apstrādi (daļēji apstrādātas, kūpinātas, vai citādi apstrādātas zivis)

                              —

                              Jebkāda cita atbilstoša informācija (piemēram, par parauga īpašībām gadījumā, ja parastās kolonnas nesniedz pietiekamu informāciju: piemēram, rezultāts, kas iegūts no vienas zivs).

                  5.

                  Pieejamie dati no paraugiem, kas ņemti kopš 2009. gada un kas vēl nav iesniegti EPNI datubāzē, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādē (EFSA) būtu jāiesniedz, iespēju robežās ievērojot EFSA datu iesniegšanas formātu.

                  6.

                  Pamatojoties uz pašlaik pieejamiem datiem, II pielikumā ir sniegta informācija par dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, koncentrāciju noteiktu sugu zivīs, kas sasniegušas noteiktu vecumu, izmēru un ir no noteikta ģeogrāfiskā apgabala (ICES zonas), un jo īpaši attiecībā uz atbilstību Regulā (EK) Nr. 1881/2006 noteiktajam maksimālajam līmenim.

                  7.

                  Lai nodrošinātu, ka tirgū tiek laisti tikai tādi zivju un zivsaimniecības produkti, kas atbilst ES tiesību aktu prasībām, attiecībā uz Baltijas reģiona zivīm tiek ieteikts piemērot riska pārvaldības pasākumus, kā norādīts III pielikumā. Iepriekš 1. punktā minētās dalībvalstis drīkst veikt valsts pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu III pielikumā ieteiktos riska pārvaldības pasākumus.

         Briselē, 2016. gada 2. maijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Vytenis ANDRIUKAITIS

         (1)  Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.).

         (2)  Komisijas 2014. gada 2. jūnija Regula (ES) Nr. 589/2014, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorbifenilu (PCB) un PCB, kuri nav līdzīgi dioksīniem, koncentrācijas kontrolei konkrētos pārtikas produktos un atceļ Regulu (ES) Nr. 252/2012 (OV L 164, 3.6.2014., 18. lpp.).

         (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm

         (4)  Padomes 2005. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 2187/2005, ar ko nosaka tehniskus pasākumus zvejas resursu saglabāšanai Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1434/98, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 88/98 (OV L 349, 31.12.2005., 1. lpp.).

         I PIELIKUMS

                     1)

                     Minimālais reņģes (Clupea harengus membras) paraugu skaits, ko ieteikts ņemt 2016. gadā dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kuri nav līdzīgi dioksīniem, noteikšanai, vēlams ICES 28-1., 28-2., 29., 30., 31. un 32. zonā

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Kopā

                                 Reņģe

                                 7

                                 5

                                 7

                                 20

                                 4

                                 4

                                 9

                                 14

                                 70

                     2)

                     Minimālais brētliņas (Sprattus sprattus) paraugu skaits, ko ieteikts ņemt 2017. gadā dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kuri nav līdzīgi dioksīniem, noteikšanai, vēlams ICES 29., 30., 31. un 32. zonā

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Kopā

                                 Brētliņa

                                 5

                                 8

                                 8

                                 5

                                 5

                                 9

                                 18

                                 12

                                 70

                     3)

                     Minimālais laša (Salmo salar) un foreļu (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss) paraugu skaits, ko ieteikts ņemt 2018. gadā dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kuri nav līdzīgi dioksīniem, noteikšanai

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Kopā

                                 Lasis/forele

                                 5

                                 12

                                 5

                                 15

                                 5

                                 5

                                 11

                                 12

                                 70

                     4)

                     Minimālais paraugu skaits, ko ieteikts ņemt katru gadu no 2016. līdz 2018. gadam dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kuri nav līdzīgi dioksīniem, noteikšanai

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Kopā

                                 Vairākas zivju sugas (*)

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 80

            (*)  Atlantijas menca (Gadus morhua), jūras zeltplekste (Pleuronectes platessa), upes nēģis (Lampetra fluviatilis), palijas (Salvelinus sp.) plicis (Blicca bjoerkna), zutis (Anguilla anguilla), plaudis (Abramis brama), plekste (Platichthys flesus), asaris (Perca fluviatilis), līdaka (Esox lucius), zandarts (Sander lucioperca), rauda (Rutilus rutilus), repsis (Coregonus albula), vējzivs (Belone belone), salaka (Osmerus eperlanus), akmeņplekste (Psetta maxima), vimba (Vimba vimba), sīgas (Coregonus sp.) un merlangs (Merlangius merlangus).

         II PIELIKUMS

            Informācija par dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, koncentrāciju noteiktu sugu zivīs, kas sasniegušas noteiktu vecumu, izmēru un ir no noteikta ģeogrāfiskā apgabala (ICES zonas), un jo īpaši attiecībā uz to atbilstību maksimāli pieļaujamajai koncentrācijai, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 1881/2006

         1.   Zivju izmērs

         Visas šajā pielikumā minētās zivis mēra no purna līdz astes spuras beigām, kā norādīts turpmāk attēlā.
         2.   Minimālie izmēri dažu sugu zivīm, kuras drīkst nozvejot Baltijas reģionā ilgstspējas apsvērumu dēļ (Regula (EK) Nr. 2187/2005)

                     —

                     Lasis (Salmo salar) (viss Baltijas reģions, izņemot ICES 31. zonu): minimālais izmērs ir 60 cm (līdz ar to zivis < 2 kg nav atļauts nozvejot)

                     —

                     Lasis (Salmo salar) (ICES 31. zona): minimālais zivju izmērs ir 50 cm (līdz ar to zivis < 2 kg nav atļauts nozvejot)

                     —

                     Jūras forele (Salmo trutta) (ICES 22., 23., 24. un 25. zona un ICES 29., 30., 31. un 32. zona): minimālais izmērs ir 40 cm (līdz ar to zivis < 2 kg nav atļauts nozvejot)

                     —

                     Jūras forele (Salmo trutta) (ICES 26., 27. un 28. zona): minimālais izmērs ir 50 cm (līdz ar to zivis < 2 kg nav atļauts nozvejot)

               3.   Informācija par dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, koncentrāciju noteiktu sugu zivīs, kas sasniegušas noteiktu vecumu, izmēru un ir no noteikta ģeogrāfiskā apgabala (ICES zonas)

         3.1.   Reņģes

            ICES 22., 23., 24., 25., 26. un 27. zonā: reņģes neatkarīgi no to lieluma uzskata par atbilstošām maksimālajai koncentrācijai.

            ICES 28-1., 29., 30., 31. un 32. zonā: reņģes ≤ 17 cm uzskata par prasībām atbilstošām, un par reņģu > 17 cm atbilstību pastāv aizdomas.

            ICES 28-2. zonā: reņģes ≤ 21 cm uzskata par prasībām atbilstošām, un par reņģu > 21 cm atbilstību pastāv aizdomas.
         3.2.   Laši

         Laši ICES 22. un 23. zonā nāk no Atlantijas okeāna ziemeļu daļas un nevis no Baltijas reģiona, un tāpēc attiecībā uz dioksīnu un PHB koncentrācijām un kopējiem riska pārvaldības pasākumiem uz tiem šie secinājumi neattiecas.
         Lašus < 2 kg uzskata par prasībām atbilstošiem (bet tos nav atļauts nozvejot ilgtspējības iemeslu dēļ saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2187/2005); minimālais izmērs 60 cm, bet ICES 31. zonā: 50 cm).

            ICES 24., 25., 26. zonā:

                     —

                     laši, kas sver no 2 kg līdz 5,5 kg: atbilstīgi pēc daļējas apstrādes (par 30 % samazina dioksīna un dioksīniem līdzīgu PHB saturu – konstatēts tikai zivīm no ICES 24., 25., 26. zonas),

                     —

                     mazāki laši (2–4 kg), kas nav daļēji apstrādāti: aizdomas par neatbilstību, lai gan lielākā daļa lašu ir atbilstīgi,

                     —

                     lielāki laši (4–5,5 kg): aizdomas par neatbilstību attiecībā uz lielāko daļu lašu,

                     —

                     daļēji apstrādāti laši < 5,5 kg: atbilstīgi,

                     —

                     daļēji apstrādāti laši ar atdalītu vēdera daļu < 7,9 kg: atbilstīgi;

            ICES 27., 28., 29., 30., 31., 32. zonā:

                     —

                     laši > 2 kg (lielāki par 60 cm): aizdomas par neatbilstību.

               3.3.   Foreles

         (Jūras) foreles < 2 kg uzskata par prasībām atbilstošām (bet tās nav atļauts nozvejot ilgtspējības iemeslu dēļ saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2187/2005); ICES 22., 23., 24., 25., 29., 30., 31. un 32. zonā: 40 cm, un ICES 26., 27. un 28. zonā: 50 cm).

            ICES 22., 23., 24., 25., 26. zonā:

                     —

                     (jūras) foreles, kas sver no 2 kg līdz 4,5 kg: atbilstīgas pēc daļējas apstrādes un vēdera daļas atdalīšanas,

                     —

                     mazākas (jūras) foreles (2–4 kg): aizdomas par neatbilstību, lai gan lielākā daļa ir atbilstīgas,

                     —

                     lielākas (jūras) foreles: aizdomas par lielākās daļas neatbilstību.

            ICES 27., 28., 29., 30., 31., 32. zonā:

                     —

                     visas (jūras) foreles > 2 kg (lielākas par 40/50 cm): aizdomas par neatbilstību.

               3.4.   Brētliņas

            ICES 22., 23., 24., 25., 26., 27. un 28. zonā: uzskatāmas par atbilstīgām.

            ICES 29., 30., 31. un 32. zonā: ja brētliņas ir mazākas par 12,5 cm un nav sasniegušas 5 gadu vecumu, tad tās uzskata par atbilstīgām. Ja tās ir lielākas par 12,5 cm, tad par to atbilstību ir aizdomas.
         3.5.   Mencu aknas

         Ir aizdomas par neatbilstību.
         3.6.   Upes nēģi

            ICES 28. zonā: ir aizdomas par neatbilstību.

            ICES 32. zonā: uzskatāmi par atbilstīgiem.
         3.7.   Citu sugu zivis

         Palijas netiek tirgotas un uz vietējo nozveju attiecas atkāpe (Zviedrija/Somija).
         Citu sugu zivis ir uzskatāmas par atbilstīgām.

         III PIELIKUMS

            Ieteiktie riska pārvaldības pasākumi, kas jāveic kompetentajām iestādēm, lai nodrošinātu to, ka ES tirgū laistas Baltijas jūras reģiona izcelsmes zivis atbilst maksimāli pieļaujamajai koncentrācijai, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 1881/2006

         1.   Vispārējie ieteiktie riska pārvaldības pasākumi

                     —

                     Izsekojamībai ir liela nozīme.

                     —

                     Attiecībā uz reņģu, lašu, jūras foreļu un brētliņu tirdzniecību uz citām ES dalībvalstīm vai laišanu iekšzemes tirgū, uz ko neattiecas atkāpe, pavaddokumentos jānorāda ICES zona, kur zivis nozvejotas. Vajadzības gadījumā būtu skaidri jānorāda, ka zivju partijas paraugos ir veikta dioksīnu, dioksīnu un dioksīniem līdzīgu PHB summas un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, analīze un ka partija ir atzīta par atbilstīgu ES tiesību aktu prasībām. Analītiskais ziņojums var tikt pievienots vai tam jābūt pieejamam pēc pieprasījuma.

                     —

                     Ja nav iespējams sniegt precīzu informāciju par ICES zonu, kurā zivis nozvejotas, reņģu > 17 cm, lašu, jūras foreļu un brētliņu > 12,5 cm tirdzniecībai uz citām ES dalībvalstīm vai laišanai iekšzemes tirgū, uz ko neattiecas atkāpe, vienmēr būtu jāanalizē zivju partijas paraugi attiecībā uz dioksīniem, dioksīnu un dioksīnam līdzīgo PHB summu, un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, lai noteiktu, vai zivis atbilst ES tiesību aktu prasībām. Tam būtu jābūt skaidri norādītam pavaddokumentos. Analītiskais ziņojums var tikt pievienots vai tam jābūt pieejamam pēc pieprasījuma.

                     —

                     Iestāde izkraušanas ostā atbild par to pārbaužu veikšanu, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu atbilstību.

                     —

                     Jābūt pieejamiem dokumentāriem pierādījumiem attiecībā uz to zivju tālāko “likteni”, kuras nevar laist tirgū lietošanai pārtikā.

               2.   Īpaši ieteiktie riska pārvaldības pasākumi

         2.1.   Reņģes

                     —

                     Reņģes no ICES 22., 23., 24., 25., 26., un 27. → zonas var laist tirgū lietošanai pārtikā.

                     —

                     Reņģes no ICES 28-1., 29., 30., 31., 32. zonas:

                                 —

                                 Zviedrija un Somija:

                                             —

                                             Nešķirotas reņģes var laist tikai vietējā tirgū.

                                             —

                                             Tirdzniecība ar citām ES dalībvalstīm: obligāta šķirošana reņģēs ≤ 17 cm un > 17 cm pirms laišanas tirgū (tā kā šķirošanu veic pēc garuma, tā ir aptuvena, bet tas nerada problēmas):

                                                         —

                                                         Reņģes ≤ 17 cm var laist tirgū lietošanai pārtikā;

                                                         —

                                                         Reņģes > 17 cm var laist tirgū vai apstrādāt lietošanai pārtikā tikai vietējam tirgum, vai tās var tikt laistas tirgū ārpus vietējā tirgus tikai tad, ja konkrētās partijas analīze liecina par atbilstību.

                                 —

                                 Vācija, Dānija, Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija:

                                             —

                                             obligāta šķirošana reņģēs ≤ 17 cm un > 17 cm pirms laišanas tirgū (tā kā šķirošanu veic pēc garuma, tā ir aptuvena, bet tas nerada problēmas):

                                                         —

                                                         Reņģes ≤ 17 cm var laist tirgū lietošanai pārtikā;

                                                         —

                                                         Reņģes > 17 cm nevar laist tirgū vai apstrādāt lietošanai pārtikā, ja vien konkrētās partijas analīze nav pierādījusi atbilstību.

                     —

                     Reņģes no ICES 28-2. zonas:

                                 —

                                 Zviedrija un Somija:

                                             —

                                             Nešķirotas reņģes var laist tikai vietējā tirgū.

                                             —

                                             Tirdzniecība ar citām ES dalībvalstīm: obligāta šķirošana reņģēs ≤ 21 cm un > 21 cm (tā kā šķirošanu veic pēc garuma, tā ir aptuvena, bet tas nerada problēmas):

                                                         —

                                                         Reņģes ≤ 21 cm var laist tirgū vai apstrādāt lietošanai pārtikā;

                                                         —

                                                         Reņģes > 21 cm var laist tirgū vai apstrādāt lietošanai pārtikā tikai vietējam tirgum, vai tās var tikt laistas tirgū ārpus vietējā tirgus tikai tad, ja konkrētās partijas analīze liecina par atbilstību.

                                 —

                                 Vācija, Dānija, Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija:

                                             —

                                             obligāta šķirošana reņģēs ≤ 21 cm un > 21 cm (tā kā šķirošanu veic pēc garuma, tā ir aptuvena, bet tas nerada problēmas):

                                                         —

                                                         Reņģes ≤ 21 cm var laist tirgū lietošanai pārtikā;

                                                         —

                                                         Reņģes > 21 cm nevar laist tirgū vai apstrādāt lietošanai pārtikā, ja vien konkrētās partijas analīze nav pierādījusi atbilstību.

               2.2.   Laši

                     —

                     Laši no ICES 24., 25. un 26. zonas:

                                 —

                                 Zviedrija, Somija un Latvija:

                                             —

                                             Lašus var laist iekšzemes tirgū (atkāpe);

                                             —

                                             Tirdzniecība ar citām ES dalībvalstīm: tikai tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                                 —

                                 Vācija, Dānija, Igaunija, Lietuva un Polija:

                                             —

                                             Lašus, kas sver vairāk nekā 2 kg, var laist tirgū lietošanai pārtikā tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                                             —

                                             Laši, kas sver mazāk par 5,5 kg, ir atbilstīgi pēc daļējas apstrādes (procedūru izmanto Dānijā un Polijā tikai zivīm no ICES 24., 25. un 26. zonas), un laši, kas sver no 5,5 kg līdz 7,9 kg, ir atbilstīgi pēc daļējas apstrādes un vēdera daļas atdalīšanas (procedūru izmanto Polijā zivīm no ICES 24., 25. un 26. zonas);

                                             —

                                             daļēji apstrādātus lašus > 5,5 kg un daļēji apstrādātus lašus ar atdalītu vēdera daļu > 7,9 kg var laist tirgū lietošanai pārtikā tikai tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                     —

                     Laši no ICES 27., 28., 29., 30., 31. un 32. zonas:

                                 —

                                 Zviedrija, Somija un Latvija:

                                             —

                                             Lašus var laist iekšzemes tirgū (atkāpe);

                                             —

                                             Tirdzniecība ar citām ES dalībvalstīm: tikai tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                                 —

                                 Vācija, Dānija, Igaunija, Lietuva un Polija:

                                             —

                                             Lašus var laist tirgū lietošanai pārtikā tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

               2.3.   (Jūras) foreles

                     —

                     (Jūras) foreles no ICES 22., 23., 24., 25. un 26. zonas:

                                 —

                                 Zviedrija un Somija:

                                             —

                                             (jūras) foreles var laist vietējā tirgū (atkāpe);

                                             —

                                             tirdzniecība ar citām ES dalībvalstīm: tikai tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                                 —

                                 Vācija, Dānija, Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija:

                                             —

                                             (jūras) foreles, kas sver vairāk nekā 2 kg: var laist tirgū lietošanai pārtikā tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām;

                                             —

                                             daļēji apstrādātas (jūras) foreles ar atdalītu vēdera daļu < 4,5 kg: atbilstīgas (procedūru pielieto Polijā zivīm no ICES 22., 23., 24., 25., 26. zonas);

                                             —

                                             daļēji apstrādātas (jūras) foreles ar atdalītu vēdera daļu > 4,5 kg var laist tirgū lietošanai pārtikā tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                     —

                     (Jūras) foreles no ICES 27., 28., 29., 30., 31. un 32. zonas:

                                 —

                                 Zviedrija un Somija:

                                             —

                                             (jūras) foreles var laist vietējā tirgū (atkāpe);

                                             —

                                             tirdzniecība ar citām ES dalībvalstīm: tikai tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

                                 —

                                 Vācija, Dānija, Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija:

                                             —

                                             (jūras) foreles var laist tirgū lietošanai pārtikā tad, ja konkrētās partijas analīze ir pierādījusi atbilstību ES tiesību aktu prasībām.

               2.4.   Brētliņas

                     —

                     Brētliņas no ICES 22., 23., 24., 25., 26., 27., 28. zonas var laist tirgū lietošanai pārtikā.

                     —

                     Brētliņas no ICES 29., 30., 31., 32. zonas:

                                 —

                                 Obligāta šķirošana brētliņās ≤ 12,5 cm un brētliņās > 12,5 cm;
                                 Brētliņas ≤ 12,5 cm var laist tirgū lietošanai pārtikā;
                                 Brētliņas > 12,5 cm nevar laist tirgū vai apstrādāt lietošanai pārtikā, ja vien konkrētās partijas analīze nav pierādījusi atbilstību.

               2.5.   Mencu aknas

         Ir aizdomas par Baltijas reģionā iegūtu mencu aknu neatbilstību, tāpēc pirms laišanas ES tirgū katra partija būtu jāanalizē, lai pierādītu tās atbilstību.


				|

		52013DC0384

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Francijā /* COM/2013/0384 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valsts budžeta
deficīta situācijas novēršanu Francijā

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta
7. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts
budžeta deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt
priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai,
ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu
radīšanai.
(3)       Saskaņā ar Eiropas
Kopienas dibināšanas līguma (EK līguma) 104. panta
6. punktu Padome 2009. gada 27. aprīlī nolēma, ka
Francijā ir pastāvējis pārmērīgs budžeta
deficīts, un sagatavoja ieteikumus, lai novērstu
pārmērīgo deficītu ne vēlāk kā līdz
2012. gadam[1]
saskaņā ar EK līguma 104. panta 7. punktu un
3. pantu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
īstenošanu[2].

(4)       Padome 2009. gada
2. decembrī atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam
nolēma, ka, lai gan Francijas iestāžu rīcība bijusi
efektīva, pēc ieteikuma pieņemšanas notikuši negaidīti
nelabvēlīgi ekonomikas notikumi, kas lielā mērā
negatīvi ietekmējuši valdības finanses. Tādēļ
Padome ieteica Francijai novērst pārmērīgo deficītu ne
vēlāk kā līdz 2013. gadam. Lai ticamā un
ilgtspējīgā veidā vispārējās valdības
deficītu samazinātu zem 3 % no IKP, Francijas iestādēm
tika ieteikts: a) 2010. gadā ieviest konsolidācijas
pasākumus, kā plānots, un no 2011. gada un turpmāk
pastiprināt fiskālos pasākumus; b) nodrošināt, lai
ikgadējo fiskālo pasākumu apmērs 2010.–2013. gadā
vidēji būtu virs 1 % no IKP; c) precizēt pasākumus,
kas vajadzīgi pārmērīga budžeta deficīta
novēršanai līdz 2013. gadam, ja to pieļauj cikliskie
nosacījumi, un paātrināt budžeta deficīta samazināšanu,
ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos
labvēlīgāks, nekā paredzams ieteikuma pieņemšanas
brīdī. Savos ieteikumos Padome noteica, ka termiņš, līdz
kuram jāveic pasākumi saskaņā ar Regulas (EK)
Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu, ir 2010. gada
2. jūnijs.
(5)       Komisija 2010. gada 15.
jūnijā secināja – balstoties uz Komisijas dienestu
2010. gada pavasara prognozi, Francija ir veikusi efektīvus
pasākumus saskaņā ar Padomes 2009. gada 2. decembra
ieteikumu, lai tās vispārējās valdības deficītu
samazinātu zem atsauces vērtības 3 % no IKP, un
uzskatīja, ka tādēļ papildu pasākumi
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūrā nav vajadzīgi.
(6)       Saskaņā ar
Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome,
pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, var nolemt pieņemt
pārskatītu ieteikumu saskaņā ar LESD 126. panta
7. punktu, ja ir veikti efektīvi pasākumi un ja pēc
minētā ieteikuma pieņemšanas notiek negaidīti
nelabvēlīgi ekonomiski notikumi, kas lielā mērā
negatīvi ietekmē valsts finanses. To, vai ir runa par
negaidītiem nelabvēlīgiem ekonomikas notikumiem, kas lielā
mērā negatīvi ietekmē valsts finanses, pārbauda,
ņemot vērā Padomes ieteikuma pamatā esošo ekonomikas
prognozi.
(7)       Saskaņā ar LESD
126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97
3. pantu Padomes pienākums ir attiecīgajai dalībvalstij
sniegt ieteikumus ar mērķi novērst pārmērīgu
budžeta deficītu noteiktā laikā. Ieteikumā jānosaka
maksimāli sešu mēnešu termiņš, kurā attiecīgajai
dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, koriģējot
pārmērīgu budžeta deficītu. Turklāt ieteikumā
novērst pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu
jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz
prognozi, kas ir ieteikuma pamatā, atbilstu strukturālās
bilances, t. i., cikliski koriģētās bilances, atskaitot
vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam
ikgadējam uzlabojumam par vismaz 0,5 % no IKP.
(8)       Saskaņā ar
Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozi, kas bija pamatā
Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumam saskaņā ar LESD
126. panta 7. punktu, Francijas ekonomikai tika prognozēts
pieaugums par 1,2 % 2010. gadā un par 1,5 % 2011. gadā.
2012. un 2013. gads prognozē nebija ietverts, bet, ievērojot
pieņēmumu par negatīvas izlaides lielās starpības
pakāpenisku mazināšanos līdz 2015. gadam, 2012. un
2013. gadā tika paredzēta lielāka izaugsme nekā
2011. gadā. IKP pieaugums 2010. gadā ievērojami
pārsniedza to, kas bija paredzēts Komisijas dienestu 2009. gada
rudens prognozē, 2011. gadā tas bija mazliet virs
prognozētajiem 1,5 %, bet 2012. gadā Francijas ekonomika
stagnēja.
(9)       Saskaņā ar
Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi IKP šogad
samazināsies par 0,1 %, kas tādējādi liecina par daudz
sliktāku scenāriju 2013. gadam, nekā bija Padomes
2009. gada ieteikuma pamatā. Mājsaimniecību reālā
izmantojamā ienākuma zemo līmeni, kas jo īpaši
saistīts ar bezdarba pieaugumu un nodokļu palielinājumu, tikai
daļēji kompensēs inflācijas samazināšanās, bet
zemais uzņēmēju uzticības līmenis nozīmē
arī turpmāku ieguldījumu samazināšanos. Tiek
prognozēts, ka zināma atlabšana ārējos tirgos varētu
nedaudz uzlabot ekonomikas izlaidi otrajā pusgadā. Pamazām
augošs uzticības līmenis un reālā izmantojamā
ienākuma līmeņa palielināšanās (pieņemot, ka
turpmāku konsolidācijas pasākumu nebūs) varētu
pārvērsties pozitīvā izaugsmē 2014. gadā
(1,1 %). Neraugoties uz valdības centieniem sekmēt
nodarbinātību, īpaši starp jauniešiem un gados vecākiem
cilvēkiem, tiek prognozēts, ka bezdarba līmenis turpinās
pieaugt, sasniedzot 10,6 % 2013. gadā un 10,9 %
2014. gadā. Paredzams, ka inflācija 2013. gadā
samazināsies līdz 1,2 %, ņemot vērā zemākas
enerģijas cenas, taču tā atkal pieaugs nākamajā
gadā sakarā ar plānoto PVN pieaugumu.
(10)     Ekonomikas krīze
ievērojami ietekmēja arī vispārējās valdības
bilanci. Deficīts no tā jau augstajiem 3,3 %
2008. gadā pieauga līdz nepieredzētiem 7,5 % no IKP
2009. gadā sakarā ar automātisko stabilizatoru izmantošanu
un diskrecionārajiem fiskālās stimulēšanas pasākumiem,
ko iestādes īstenoja kā daļu no Eiropas ekonomikas
atveseļošanas plāna (EERP). Vispārējās
valdības deficīts 2010. gadā samazinājās
līdz 7,1 % no IKP, atspoguļojot gan ciklisko ietekmi, gan
strukturālās bilances uzlabošanos (ko daļēji
kompensēja deficītu palielinoši vienreizēji pasākumi).
Strukturālā bilance uzlabojās par 0,3 % no IKP.
Deficīts 2011. gadā samazinājās ievērojami,
sasniedzot 5,3 % no IKP. Lai gan IKP izaugsme salīdzinot ar
2010. gadu saglabājās nemainīga (1,7 %), uzlabojums
galvenokārt bija radies no pastiprinātajiem konsolidācijas
centieniem un EERP pakāpeniskās izbeigšanas pilnībā.
Fiskālie pasākumi, raugoties no strukturālās bilances
izmaiņu viedokļa, bija 1,2 % apjomā no IKP. Nominālais
deficīts 2012. gadā bija 4,8 % no IKP – virs
iestāžu noteiktā mērķa 4,5 % apmērā,
neraugoties uz apjomīgajiem jaunajiem pasākumiem. Daļa starpības
skaidrojama ar banku grupai Dexia sniegtā atbalsta izmaksām
(0,1 % no IKP). Strukturālā bilance uzlabojās par
1,1 % no IKP.
(11)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi nominālais deficīts šogad
turpinās samazināties sakarā ar pasākumiem, kas
pieņemti jo īpaši kā daļa no budžeta. Starp ieņēmumu
pasākumiem ir tiešo nodokļu un sociālo iemaksu turpmāks
palielinājums. Ir atjaunināti kārtējo izdevumu noteikumi
(centrālās valdības un veselības aprūpes jomā),
un tas palīdzēs arī turpmāk nodrošināt izdevumu
ierobežošanu. Izdevumus ierobežot palīdzēs arī inflācijas
līmenis, kas būs zemāks, nekā iepriekš prognozēts, un
otrā līmeņa pensiju indeksācijas daļējā
atlikšana pēc vienošanās ar sociālajiem partneriem. Tomēr
nominālo deficītu negatīvi ietekmēs IKP izaugsme, kas tiek
prognozēta ievērojami mazāka par potenciālo. Kopumā
sagaidāms, ka deficīts sasniegs 3,9 % no IKP.
Strukturālā bilance saskaņā ar prognozi uzlabosies vēl
par 1,3 % no IKP. Deficīts 2014. gadā tiek prognozēts
4,2 % no IKP, kā parasti pieņemot, ka stratēģija
netiks mainīta, kas nozīmē, ka ir ņemti vērā
tikai pietiekami detalizēti zināmie pasākumi. Vēl
jāprecizē jo īpaši daļa pasākumu, kuru
mērķis ir finansēt nesen ieviesto uzņēmumu
ienākuma nodokļa atlaidi konkurētspējas un
nodarbinātības uzlabošanai, un 2013. gada beigās beigsies
arī virkne vienreizēju nodokļu maksājumu. Kopumā
paredzams, ka strukturālā bilance nākamajā gadā
lielā mērā saglabāsies stabila.
(12)     Atbilstīgi Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozei strukturālais deficīts no
6,1 % 2009. gadā šogad samazināsies līdz 2,2 % no
IKP, t. i., vidēji 1,0 % no IKP atsauces periodā no 2010.
līdz 2013. gadam. Ja ņem vērā potenciālā
izlaides pieauguma (+0,1 % no IKP) un neparedzētu ieņēmumu
(−0,2 % no IKP) korekciju uz leju, salīdzinājumā ar
Padomes ieteikuma pieņemšanas brīdi vidējais fiskālo
pasākumu apjoms ir 0,9 % no IKP gadā – mazliet zem
ieteiktā apjoma, kas bija virs 1 % no IKP. Tomēr, visaptveroši
novērtējot diskrecionāros pasākumus, ko Francijas
iestādes īstenojušas 2010.–2013. gadā, jāsecina, ka to
kumulatīvā ietekme uz budžetu sasniedz apmēram 5¼ % no IKP,
t. i., vidēji 1,3 % no IKP gadā. Papildus panāktajam
strukturālās bilances uzlabojumam individuālo diskrecionāro
pasākumu ietekme šajā periodā ir ļāvusi kompensēt
publiskā sektora izdevumu autonoma pieauguma tendenci, kas vērojama
tādu faktoru dēļ kā iedzīvotāju novecošanās,
un tādēļ augšupejoša analīze sniedz pozitīvāku
ainu nekā lejupejošā pieeja, kas balstīta uz strukturālo
bilanci. Pasākumi ietver personu un uzņēmumu ienākuma
nodokļu ievērojamu palielinājumu, ko papildina netiešo
nodokļu un sociālā nodrošinājuma iemaksu
paaugstinājums, ierēdņu pamatalgu iesaldēšanu, kā
arī ietaupījumus saistībā ar valsts stratēģiju
vispārēju pārskatīšanu (RGPP), 2010. gada
pensiju reformu un faktu, ka sistemātiski tiek sasniegta (un
pārsniegta) veselības aprūpes tēriņu norma (ONDAM).
Ņemot to vērā, var uzskatīt, ka Francijas iestādes ir
veikušas efektīvus pasākumus.
(13)     Valsts parāda
attiecība pret IKP, kas 2009. gadā bija 79,2 %,
pagājušajā gadā pārsniedza 90 %. Saskaņā ar
Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi parāda attiecība
pret IKP prognozē apskatītajā laikposmā turpinās
pieaugt (94 % no IKP 2013. gadā un 96,2 % no IKP
2014. gadā) sakarā ar joprojām salīdzinoši augstu
vispārējās valdības deficītu un lēnu
nominālā IKP izaugsmi. Valsts parāda pieaugumu veicinās
arī atlikumu un plūsmu korekcija, tostarp iemaksas Eiropas
Stabilizācijas mehānismā un tieši aizdevumi eurozonas programmas
valstīm.
(14)     Ievērojamā budžeta
stāvokļa pasliktināšanās sakarā ar sliktāku
ekonomikas stāvokli kopumā, salīdzinot ar to, kas bija Padomes
2009. gada ieteikuma pamatā, liecina, ka pārskatītie
ieteikumi Francijai atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam,
pagarinot termiņu pārmērīga deficīta novēršanai,
ir pamatoti un saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta
noteikumiem.
(15)     Ņemot vērā
lielo neskaidrību attiecībā uz ekonomikas un budžeta
attīstības tendencēm, budžeta deficīta novēršanas
perioda pēdējam gadam ieteiktais budžeta mērķis būtu
jānosaka tādā līmenī, kas ir nedaudz zem atsauces
vērtības, lai garantētu efektīvu un ilgtspējīgu
budžeta deficīta novēršanu noteiktajā termiņā.
(16)     Pārmērīga
deficīta novēršanas termiņa pagarināšana tikai par vienu
gadu nozīmē, ka 2014. gadā būs nepieciešami
fiskālie pasākumi krietni virs Padomes 2009. gada
2. decembra ieteikumā noteiktā vidējā
ikgadējā fiskālo pasākumu līmeņa 2010.–2013. gadam,
kas nākamajā gadā ievērojami kavētu prognozēto
ekonomikas atgūšanos. Pagarināšana par diviem gadiem ļautu
samazināt nominālo deficītu zem 3 % no IKP
2015. gadā, vienlaikus ierobežojot ietekmi uz izaugsmi 2014. un
2015. gadā. Pagarinājums par diviem gadiem Francijai būtu
saskaņā ar nominālā deficīta mērķiem –
3,9 % no IKP 2013. gadā, 3,6 % 2014. gadā un
2,8 % 2015. gadā. Attiecīgais gada strukturālās
budžeta bilances uzlabojums būtu 1,3 % no IKP 2013. gadā un
0,8 % gan 2014., gan 2015. gadā. Tāpat, ņemot
vērā iespējamo strukturālās bilances
pasliktināšanās tendenci, tas nozīmētu, ka 2014. un
2015. gadā būtu vajadzīgi diskrecionārie pasākumi
par vairāk nekā 1 % no IKP gadā.
(17)     Lai sasniegtu budžeta
mērķus, pārvaldes iestādēm noteikti pilnībā
jāīsteno jau pieņemtie 2013. gadam paredzētie
pasākumi (kas šobrīd tiek lēsti 1½ % no IKP) un
jāidentificē, jāpieņem un steidzami jāīsteno
ietaupījumi izdevumu jomā un/vai pasākumi ieņēmumu
jomā tādā apjomā, kas pārsniedz 1 % no IKP
gadā 2014. un 2015. gadā (līdz šim attiecībā uz
2014. un 2015. gadu pieņemto/pietiekami detalizēto pasākumu
kopējā ietekme pagaidām ir ļoti neliela). Jo īpaši
vēl jākonkretizē lielākā daļa plānoto
ietaupījumu, kas ir pamatā dažādajām izdevumu normām
2014. un 2015. gadā. Nav skaidri apstiprināta pamatalgu
iesaldēšanas turpināšana arī pēc 2013. gada, kas
attiecas uz visām vispārējās valdības
apakšnozarēm. Turklāt, notiekot MAP (modernisation de
l'action publique) tēriņu pārskatīšanai, joprojām
nav skaidrs, vai tas nozīmēs taustāmus (un viegli
izmērāmus) ietaupījumus. Attiecībā uz pensiju
sistēmu joprojām nav paziņoti faktiskie pasākumi, kas ir
reformas pamatā. Tāpat trūkst konkrētākas
informācijas par plānoto pašvaldību izdevumu samazināšanu.
Ieņēmumu jomā 2013. gada beigās beigsies virkne
vienreizēju nodokļu maksājumu, un līdz šim nav
paziņoti nekādi konkrēti pasākumi, lai to kompensētu.
Arī Francijas pārvaldes iestāžu nākamā gada
makroekonomikas scenārijā viennozīmīgi ir vairāk
negatīvu risku. Ja IKP pieaugums tiek plānots 1,2 %
apmērā, kas ir ļoti tuvu Komisijas dienestu 2013. gada
pavasara prognozei (1,1 %), attiecīgie fiskālie scenāriji
ir pretrunīgi: pirmajā 2014. gadā iekļauti
strukturālie pasākumi 1 % apmērā, kamēr otrais
sastādīts, ievērojot mazliet pasliktinošos strukturālo
bilanci. Jaunizveidotā Fiskālā padome (Haut Conseil des
finances publiques) arī uzskata makroekonomisko scenāriju, kas ir
pašreizējā 2014. gada budžeta deficīta mērķa
pamatā, par ļoti optimistisku. Kopumā situācija cieši
jāuzrauga un pārvaldes iestādēm būtu jābūt
gatavām veikt koriģējošus pasākumus, ja izdevumi pieaug vai
ieņēmumi samazinās.
(18)     Komisijas 2012. gada
ziņojumā par fiskālo stabilitāti redzams, ka Francijai
īstermiņā varētu nedraudēt fiskālās
problēmas. Vidējā termiņā un ilgtermiņā šis
risks ir vidējs un zems. Tomēr vairāk bažas raisa nesenie
notikumi, kas skar pensiju sistēmu. Jo īpaši Pensiju padomdevēju
padomes (Conseil d'orientation des retraites) jaunākās
prognozes liecina par pastāvīgu deficītu šajā
sistēmā 2020. gadā. Tas apliecina steidzamo vajadzību
veikt papildu pensiju reformu, lai pilnībā atjaunotu valsts finanšu
ilgtspējību ilgtermiņā.
(19)     Francija izpilda
nosacījumus pārmērīga vispārējās
valdības deficīta novēršanas termiņa pagarinājumam,
kā noteikts 3. panta 5. punktā Regulai (EK) Nr. 1467/97
par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
(1)
Francijai ne vēlāk kā līdz
2015. gadam būtu jānovērš pašreiz pastāvošais
pārmērīgais budžeta deficīts.
(2)
Francijai būtu jāsasniedz nominālais
deficīts 3,9 % no IKP 2013. gadā, 3,6 %
2014. gadā un 2,8 % 2015. gadā, kas ļauj uzlabot
strukturālo bilanci par 1,3 % no IKP 2013. gadā, 0,8 %
no IKP 2014. gadā un 0,8 % no IKP 2015. gadā,
pamatojoties uz Komisijas dienestu paplašināto 2013. gada pavasara
prognozi.
(3)
Francijai būtu pilnībā
jāīsteno jau pieņemtie pasākumi attiecībā uz
2013. gadu (1½ % no IKP) un jāidentificē,
jāpieņem un steidzami jāīsteno vajadzīgie konsolidācijas
pasākumi 2014. un 2015. gadam, lai panāktu ieteikto
strukturālās bilances uzlabojumu, vienlaikus veicot, kā patlaban
plānots, visu vispārējās valdības apakšnozaru izdevumu
kategoriju rūpīgu pārskatīšanu, tostarp attiecībā
uz sociālo nodrošinājumu un pašvaldībām.
(4)
Francijai būtu jāizmanto visi
neparedzētie ieņēmumi deficīta samazināšanai. Budžeta
konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina
vispārējās valdības strukturālās bilances
ilgtspējīga uzlabošanās tādā veidā, kas
netraucē izaugsmei.
(5)
Padome nosaka termiņu līdz
2013. gada 1. oktobrim, līdz kuram Francijai jāveic
efektīvi pasākumi un saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1467/97 3. panta 4.a punktu jāsniedz detalizēts
ziņojums par konsolidācijas stratēģiju, kas ir
paredzēta šo mērķu sasniegšanai.
Francijas pārvaldes iestādēm
būtu arī jāstiprina pensiju sistēmas ilgtspējība
ilgtermiņā, turpinot pielāgot visus attiecīgos parametrus.
Jo īpaši līdz šā gada beigām, kā patlaban
paredzēts, būtu jāpieņem plānotā reforma un
sistēmā ilgtspējīgi jānodrošina līdzsvars ne
vēlāk kā 2020. gadā, vienlaikus izvairoties no
turpmākiem darbaspēka izmaksu palielinājumiem. Tāpat, lai
nodrošinātu fiskālās konsolidācijas stratēģijas
izdošanos, tās pamatā jābūt visaptverošām
strukturālām reformām atbilstīgi Padomes ieteikumiem, kas
Francijai sniegti Eiropas semestrī, kā arī, jo īpaši,
ieteikumiem saistībā ar makroekonomikas nelīdzsvarotības
novēršanas procedūru.
Papildus 5) ieteikumā
paredzētajam ziņojumam Francijas iestādēm vismaz reizi
sešos mēnešos būtu jāziņo par panākumiem šo ieteikumu
īstenošanā, kā arī tas jāapraksta atsevišķā
nodaļā stabilitātes programmās, līdz
pārmērīgais deficīts ir pilnībā novērsts.
Šis ieteikums ir adresēts Francijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               Visi dokumenti saistībā ar
pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas
novēršanu Francijā atrodami šeit: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.
[2]               OV L 209, 2.8.1997.,
6. lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2013. gada 21. marts ) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (astotais EAF) darbību īstenošanu 2011. finanšu gadā

text:
               26.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 88/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2013. gada 21. marts)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (astotais EAF) darbību īstenošanu 2011. finanšu gadā
   2013/C 88/01
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Ceturto ĀKK un EEK konvenciju, kas parakstīta 1989. gada 15. decembrī Lomē (1) un grozīta ar 1995. gada 4. novembrī Maurīcijā parakstīto nolīgumu (2),
   ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas atbalsta finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar Ceturtās ĀKK un EK konvencijas Otro finanšu protokolu (3) (“Iekšējais nolīgums”), ar ko izveido, cita starpā, astoto Eiropas Attīstības fondu (astotais EAF), un jo īpaši tā 33. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu regulu (1998. gada 16. jūnijs), kas attiecas uz sadarbību attīstības finansēšanas jomā atbilstīgi Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai (4), un jo īpaši tās 66. līdz 74. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar astotā EAF darbībām laikposmā līdz 2011. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no astotā, devītā un desmitā Eiropas Attīstības fonda (EAF) (5), attiecībā uz 2011. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 33. panta 3. punktu Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par astotā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Astotā EAF darbības 2011. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par astotā EAF darbību īstenošanu 2011. finanšu gadā.

      Briselē, 2013. gada 21. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. HOGAN

      (1)  OV L 229, 17.8.1991., 3. lpp.

      (2)  OV L 156, 29.5.1998., 3. lpp.

      (3)  OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp.

      (4)  OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp.

      (5)  OV C 344, 12.11.2012., 243. lpp.


title: 2004/704/EK:Komisijas Ieteikums (2004. gada 11. oktobris) par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu (PCB) fona līmeņu kontroli dzīvnieku barībā (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 3461)Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               22.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 321/38

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2004. gada 11. oktobris)
   par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu (PCB) fona līmeņu kontroli dzīvnieku barībā
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 3461)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2004/704/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 211. panta otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Noteikumos, kas iekļauti Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvā 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (1), ir paredzēti dioksīnu maksimālie pieļaujamie līmeņi barības līdzekļos un barības maisījumos.

               (2)

               Lai gan no toksikoloģiskā viedokļa jebkurš pieļaujamais līmenis jāpiemēro gan dioksīniem un furāniem, gan dioksīnu tipa polihlordifeniliem, pagaidām maksimālie pieļaujamie līmeņi ir noteikti vienīgi dioksīniem un furāniem, bet nav noteikti dioksīnu tipa polihlordifeniliem, jo par to izplatību ir pieejama ļoti ierobežota informācija. Iepriekš minētā direktīva paredz maksimālos pieļaujamos līmeņus pirmo reizi pārskatīt vēlākais līdz 2004. gada 31. decembrim, ņemot vērā jaunu informāciju par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni produktos, jo īpaši apsverot iespēju iekļaut dioksīnu tipa polihlordifenilus pieļaujamo līmeņu sarakstā.

               (3)

               Direktīvā 2002/32/EK ir paredzēts turpināt maksimālo pieļaujamo līmeņu pārskatīšanu vēlākais līdz 2006. gada 31. decembrim, lai panāktu ievērojamu šo līmeņu samazināšanos.

               (4)

               Eiropas Kopienā jārada ticami dati par dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni iespējami plašā dzīvnieku barības produktu klāstā (kā noteikts Direktīvā 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā), lai iegūtu pilnīgu informāciju par laika tendencēm attiecībā uz šo vielu fona klātbūtni dzīvnieku barībai paredzētajos produktos.

               (5)

               Ir svarīgi noteikt attiecības starp dioksīniem, furāniem un dioksīnu tipa polihlordifeniliem, kas veidojas no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenilu klātbūtnē, bet par tām nav pieejama pilnīga informācija. Tāpēc, kad vien iespējams, ir noderīgi analizēt arī atlasītos no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenilu paraugus.

               (6)

               Komisijas 2002. gada 4. marta Ieteikumā 2002/201/EK par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtnes samazināšanu dzīvnieku barībā un pārtikas produktos (2) paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina izlases veida uzraudzību attiecībā uz dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni dzīvnieku barībai paredzētos produktos proporcionāli to veidošanās līmenim un dzīvnieku barībai paredzēto produktu izlietojuma un patēriņa līmenim. Šī uzraudzība jāveic saskaņā ar pamatnostādnēm, ko izstrādājusi Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Lai nodrošinātu vienotību Eiropas Savienībā, šajās pamatnostādnēs, cita starpā, jāiekļauj noteikumi par rezultātu ziņošanas formātu un minimālo biežumu.

               (7)

               Svarīgi, lai šie dati regulāri tiktu iesniegti Komisijai. Komisija nodrošina šo datu apkopošanu datu bāzē, kas ir pieejama publiskai apspriešanai.

               (8)

               Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija pievienojās Eiropas Kopienai 2004. gada 1. maijā. Ieteicams, ka jaunās dalībvalstis, cik vien ātri iespējams, piedalās uzraudzības programmā. Tomēr ir atzīts, ka jaunajām dalībvalstīm ieteicams paredzēt pārejas posma pasākumus, un tām šobrīd netiek izvirzīti sīki izstrādāti priekšlikumi par izlases veida uzraudzības minimālo biežumu attiecība uz dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni dzīvnieku barībā,

         IESAKA TURPMĀK IZKLĀSTĪTO.

               1)

               Dalībvalstīm no 2004. gada līdz 2006. gada 31. decembrim veikt dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu fona klātbūtnes uzraudzību dzīvnieku barībai paredzētajā pārtikā, izmantojot analizējamo paraugu ņemšanas ieteikto biežumu gadā, kas orientējoši paredzēts I pielikumā. Paraugu ņemšanas biežumu pārskata katru gadu, ņemot vērā iegūto pieredzi.

               2)

               Čehijas Republikai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai, cik vien ātri iespējams, piedalīties uzraudzības programmā par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni dzīvnieku barībā. Ieteiktais analizējamo paraugu ņemšanas biežums gadā Čehijas Republikai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai tiks noteikts no 2005. gada un turpmāk.

               3)

               Dalībvalstīm regulāri iesniegt Komisijai datus to apkopošanai vienā datu bāzē, ietverot tādu informāciju un formātu, kāds paredzēts II pielikumā. Ieteicams iesniegt arī tādus pēdējo gadu datus, kas iegūti, izmantojot analīzes metodi saskaņā ar Komisijas 2002. gada 26. jūlija Direktīvas 2002/70/EK prasībām par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu līmeņu noteikšanu dzīvnieku barībā (3), un kas atspoguļo fona līmeņus.

               4)

               Dalībvalstīm, ja iespējams, veikt arī no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenilu analīzi, izmantojot tos pašus paraugus.

      Briselē, 2004. gada 11. oktobrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         David BYRNE

      (1)  OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2003. gada 31. oktobra Direktīvu 2003/100/EK (OV L 285, 1.11.2003., 33. lpp.)

      (2)  OV L 67, 9.3.2002., 69. lpp.

      (3)  OV L 209, 6.8.2002., 15.lpp.

      I PIELIKUMS

         Tabula. Pārskats par ieteikto analizējamo barības paraugu minimālo skaitu gadā. Paraugu sadale veikta, ņemot vērā attiecīgās valsts ražošanu un/vai izlietojumu. Īpaša uzmanība ir pievērsta tādiem barības līdzekļiem un kombinētai dzīvnieku barībai, kam prognozējamas ievērojamas dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu fona līmeņu svārstības.

                  Ieteiktais kopējais paraugu skaits attiecīgajai valstij

                  Barības līdzekļi, piemaisījumi, premiksi

                  Kombinētā barība

                  Augu izcelsmes

                  Minerālbarība

                  Mikroelementi, saistvielas un pretsalipes vielas

                  Premiksi – visas sugas

                  Dzīvnieku izcelsmes

                  Kopā

                  Sauszemes dzīvnieki

                  Zivis

                  Kopā

                  Valsts (1)

                  Skaits

                  Graudaugi, graudi, to produkti un blakusprodukti

                  Eļļas augu sēklas un augļi, to produkti un blakusprodukti/dārzeņu sēklas, to produkti un blakusprodukti

                  Lopbarība un rupjā barība

                  Citi augu izcelsmes barības līdzekļi

                  Dzīvnieku tauki/dzīvnieku izcelsmes produkti (iesk. piena pulveri un olu produktus)

                  Zivju eļļa

                  Zivju milti

                  Skaits

                  Liellopu

                  Cūku

                  Mājputnu

                  Citu (trušu, zirgu, lolojumdzīvnieku barība)

                  Zivju

                  Skaits

                  Beļģija

                  60

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  37

                  4

                  10

                  5

                  2

                  2

                  23

                  Dānija

                  107

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  24

                  23

                  78

                  4

                  10

                  3

                  2

                  10

                  29

                  Vācija

                  163

                  20

                  12

                  11

                  9

                  9

                  9

                  8

                  10

                  3

                  3

                  94

                  24

                  19

                  14

                  4

                  8

                  69

                  Grieķija

                  53

                  5

                  5

                  3

                  2

                  2

                  2

                  3

                  3

                  4

                  3

                  32

                  2

                  2

                  2

                  1

                  14

                  21

                  Spānija

                  135

                  8

                  6

                  5

                  7

                  8

                  8

                  8

                  6

                  5

                  9

                  70

                  12

                  21

                  14

                  8

                  10

                  65

                  Francija

                  232

                  28

                  19

                  28

                  11

                  11

                  11

                  12

                  7

                  4

                  5

                  136

                  15

                  19

                  32

                  15

                  15

                  96

                  Īrija

                  56

                  5

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  7

                  3

                  3

                  3

                  5

                  21

                  Itālija

                  117

                  10

                  7

                  12

                  5

                  5

                  5

                  7

                  5

                  4

                  3

                  63

                  12

                  6

                  14

                  7

                  15

                  54

                  Luksemburga

                  33

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  2

                  1

                  1

                  19

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Nīderlande

                  111

                  5

                  5

                  5

                  7

                  8

                  8

                  7

                  5

                  3

                  3

                  56

                  14

                  19

                  13

                  6

                  3

                  55

                  Austrija

                  47

                  5

                  5

                  5

                  2

                  2

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Portugāle

                  50

                  3

                  5

                  5

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  4

                  3

                  5

                  2

                  3

                  17

                  Somija

                  48

                  5

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  3

                  3

                  3

                  2

                  4

                  15

                  Zviedrija

                  49

                  5

                  3

                  6

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  34

                  4

                  3

                  3

                  2

                  3

                  15

                  Apvienotā Karaliste

                  158

                  10

                  10

                  10

                  6

                  6

                  6

                  10

                  4

                  10

                  8

                  80

                  15

                  7

                  13

                  10

                  33

                  78

                  Kopā ES

                  1 417

                  122

                  96

                  113

                  65

                  70

                  70

                  79

                  64

                  76

                  76

                  831

                  126

                  131

                  130

                  68

                  131

                  586

                  Islande

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norvēģija

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

                  Kopā EEZ

                  1 611

                  130

                  104

                  121

                  70

                  74

                  74

                  86

                  70

                  108

                  107

                  944

                  132

                  137

                  136

                  72

                  190

                  667

         (1)  Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija pievienojās Eiropas Kopienai 2004. gada 1. maijā. Ieteicams, ka jaunās dalībvalstis piedalās uzraudzības programmā, cik vien ātri iespējams. Tomēr ir atzīts, ka jaunajām dalībvalstīm ieteicams paredzēt pārejas posma pasākumus, tāpēc tām netiek izvirzīti sīki izstrādāti priekšlikumi par izlases veida uzraudzības minimālo biežumu attiecībā uz dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni dzīvnieku barībā.

      II PIELIKUMS
      A.   Paskaidrojumi attiecībā uz formu, kāda jāpiemēro analītiskajiem rezultātiem par dioksīniem, furāniem un dioksīnu tipa polihlordifeniliem un citiem polihlordifeniliem dzīvnieku barībā
      1.   Vispārēja informācija par analizētajiem paraugiem
      Valsts: dalībvalsts nosaukums, kurā veikta uzraudzība.
      Gads: gads, kad veikta uzraudzība.
      Produkts: analizētās barības vienība – ja iespējams, barības līdzekļu nosaukumiem izmantot terminoloģiju, kas noteikta Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvā 1996/25/EK par barības līdzekļu apriti un izmantošanu (1). Ja tiek minēta kombinētā barība, ir būtiski sniegt informāciju par tās sastāvu.
      Tirdzniecības posms: vieta, kurā tika ņemts produkts (paraugs).
      Rezultātu izteiksme: rezultāti jāziņo, balstoties uz produktu. Tos izsaka pēc tāda principa, kas izmantots, nosakot maksimālos pieļaujamos līmeņus (attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 % – Direktīva 2002/32/EK). Ja tiek analizēti no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenili, koncentrācijas līmeņus ļoti ieteicams izteikt pēc tā paša principa.
      Paraugu ņemšanas veids: paraugu ņemšana izlases veidā – var ziņot arī mērķveida ņemto paraugu analītiskos rezultātus, bet šajā gadījumā skaidri jānorāda, ka paraugu ņemšana bijusi vērsta uz mērķi un ne vienmēr nodrošina normālu fona līmeņu atspoguļojumu.
      Metodes: atsauce uz izmantoto metodi.
      Akreditācija: precizēt, vai izmantotā analītiskā metode ir vai nav akreditēta.
      Neprecizitāte (%): analītiskajai metodei raksturīgais neprecizitātes procents.
      2.   Konkrēta informācija par analizētajiem paraugiem
      Paraugu skaits: viena veida analizētā produkta paraugu skaits. Ja paraugu rezultātu skaits pārsniedz iezīmēto kolonu skaitu, vienkārši pievienojiet jaunu kolonu ar attiecīgo skaitli veidlapas beigās.
      Ražošanas metode: standarta/organiskā (sniegt pēc iespējas sīku informāciju).
      Vieta: ciktāl atbilstoši, apvidus vai rajons, kurā tika ņemts paraugs, ja iespējams, norādot, vai šī vieta attiecas uz lauku apvidu, pilsētas teritoriju, rūpniecības zonu, ostu, atklātu jūru u.c. Piemēram, Brisele – pilsētas teritorija, Vidusjūra – atklāta jūra.
      Apakšparaugu skaits: ja analizētais paraugs ir kopparaugs, jānorāda apakšparaugu (indivīdu) skaits. Ja analītiskais rezultāts balstās tikai uz vienu paraugu, jānorāda skaitlis 1. Ņemot vērā, ka apakšparaugu skaits saliktā paraugā var būt mainīgs, lūdzu šo skaitu norādīt katram paraugam atsevišķi.
      Tauku saturs (%): tauku satura procents paraugā (ja pieejams).
      Mitruma saturs (%): mitruma satura procents paraugā (ja pieejams).
      3.   Rezultāti
      Dioksīni, furāni, dioksīnu tipa polihlordifenili: rezultāti par katru radniecīgo vielu ir jāizsaka ppt – nanogrami/kilogramu (ng/kg).
      No dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenili: rezultāti par katru radniecīgo vielu ir jāizsaka ppb – mikrogrami/kilogramu (μg/kg).
      Kvantitatīvās noteikšanas robeža (LOQ): kvantitatīvās noteikšanas robežlielums, kas izteikts ng/kg vai μg/kg (no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifeniliem).
      Kvalitatīvās noteikšanas robeža (LOD): kvalitatīvās noteikšanas robežlielums, kas izteikts ng/kg vai μg/kg (no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifeniliem).
      Analizētajām radniecīgām vielām zem LOD līmeņa (kvalitatīvās noteikšanas robeža), rezultātu ailītē jāieraksta < LOD (kur LOD izteikts kā lielums). Analizētajām radniecīgām vielām zem LOQ līmeņa (kvantitatīvās noteikšanas robeža), rezultātu ailītē jāieraksta < LOQ (kur LOQ izteikts kā lielums).
      Polihlordifeniliem radniecīgām vielām, kas ir analizētas papildus PCB-7 un dioksīnu tipa polihlordifeniliem, veidlapā jāpievieno šo polihlordifeniliem radniecīgo vielu skaits (piemēram, 31, 99, 110, utt.). Ja paraugā analizēto radniecīgo vielu skaits pārsniedz iezīmēto rindu skaitu, vienkārši pievienojiet jaunu rindiņu veidlapas beigās.
      4.   Piezīmes
      Bez norādes par izmantoto lipīdu ekstrakcijas metodi šo vietu arī izmanto, lai izdarītu būtiskas papildu piezīmes par iesniegtajiem datiem.
      B.   Veidlapa konkrētu analītisko rezultātu ziņošanai par dioksīnu, furānu, dioksīnu tipa un citu polihlordifenilu radniecīgām vielām barībā

         (1)  OV L 125, 23.5.1996., 35. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).


Eiropas Parlamenta 2007. gada 21. jūnija ieteikums Padomei par sarunu norisi saistībā ar pamatlīgumu par rasisma un ksenofobijas apkarošanu (2007/2067(INI))


title: EBTA uzraudzības iestādes Ieteikums Nr. 143/06/COL ( 2006. gada 11. maijs ) par uzraudzības programmu 2006. gadam, lai nodrošinātu pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamā līmeņa ievērošanu graudaugos un uz tiem, kā arī dažos citos augu izcelsmes produktos, un par nacionālām uzraudzības programmām 2007. gadam

text:
               21.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 366/87

      EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES IETEIKUMS

   Nr. 143/06/COL
   2006. gada 11. maijs
   par uzraudzības programmu 2006. gadam, lai nodrošinātu pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamā līmeņa ievērošanu graudaugos un uz tiem, kā arī dažos citos augu izcelsmes produktos, un par nacionālām uzraudzības programmām 2007. gadam
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) un jo īpaši tā 109. pantu un 1. protokolu,
   ņemot vērā Līgumu starp EBTA valstīm par uzraudzības iestādes un Eiropas Kopienu Tiesas izveidošanu un jo īpaši tā 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 1. protokolu,
   ņemot vērā tiesību aktu, kas minēts EEZ Līguma II. pielikuma XII. nodaļas 38. punktā (Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīva 86/362/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās)
       (1), kurā pēdējie grozījumi izdarīti un kas pielāgota EEZ līgumam ar 1. protokolu, un jo īpaši tā 7. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   ņemot vērā tiesību aktu, kas minēts EEZ Līguma II. pielikuma XII. nodaļas 54. punktā (Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīva 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamā daudzuma noteikšanu konkrētos augu izcelsmes produktos un uz tiem, ieskaitot augļus un dārzeņus)
       (2), kurā pēdējie grozījumi izdarīti un kas pielāgota EEZ līgumam ar 1. protokolu, jo īpaši tā 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               EBTA Uzraudzības iestādei pakāpeniski jāizveido sistēma, kas ļautu noteikt konkrētā pesticīda iedarbību uz uzturu. Lai varētu veikt ticamu novērtējumu, jāiegūst monitoringa dati par pesticīdu atliekām tajos pārtikas produktos, kas Eiropā ir svarīgākās uztura sastāvdaļas. Ir vispāratzīts, ka Eiropā svarīgākās uztura sastāvdaļas veido 20 – 30 pārtikas produkti.
               Ņemot vērā valstu līmenī pieejamos resursus pesticīdu atliekvielu uzraudzībai, EBTA valstis saskaņotas uzraudzības programmas ietvaros katru gadu var analizēt tikai astoņu produktu paraugus. Pesticīdu lietojums uzrāda izmaiņas triju gadu ciklos. Tāpēc katrs pesticīds jākontrolē 20 – 30 pārtikas produktos vairākos triju gadu ciklos.

               (2)

               Visu šajā ieteikumā ietverto pesticīdu atliekvielas 2006. gadā ir jāpārbauda, jo pēc šiem datiem būs iespējams novērtēt to faktisko iedarbību, lietojot uzturu.

               (3)

               Jāievēro sistemātiska statistiska pieeja paraugiem visos uzraudzības pasākumos. Šādu pieeju ir noteikusi Pārtikas kodeksa (Codex Alimentarius) komisija (3). Pamatojoties uz binomiālu varbūtības sadalījumu, var aprēķināt, ka, analizējot 613 paraugus, ar pārliecību lielāku par 99 % var atklāt vienu paraugu, kurā pesticīdu atliekvielu saturs pārsniedz kvantitatīvās noteikšanas robežu (KNR), ja mazāk nekā 1 % augu izcelsmes produktos atliekvielu saturs ir lielāks par šo robežu. Šie paraugi ir jāņem visā Eiropas Ekonomikas zonā, vienmērīgi sadalot paraugu skaitu atbilstoši iedzīvotāju skaitam un patēriņa rādītājiem tā, lai tiktu paņemti mazākais 12 viena produkta paraugi gadā.

               (4)

               Norādījumi, kas attiecas uz dokumentu “Kvalitātes kontroles procedūras pesticīdu atliekvielu analīzei”, ir publicēti Eiropas Komisijas mājaslapā (4). Panākta vienošanās, ka EBTA valstu analīžu laboratorijās pēc iespējas jāīsteno šie norādījumi un tie pastāvīgi jāpārskata, ņemot vērā uzraudzības programmās iegūto pieredzi.

               (5)

               Pārtikas kodeksa komisijas ieteiktās metodes un procedūras ir arī paraugu ņemšanas metožu un procedūru vidū, kas noteiktas saskaņā ar aktu, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54. zz punktā (Komisijas 2002. gada 11. jūlija Direktīva 2002/63/EK, ar ko nosaka Kopienas paraugu ņemšanas metodes pesticīdu atlieku oficiālajai kontrolei augu un dzīvnieku izcelsmes produktos un uz to virsmas un ar ko atceļ Direktīvu 79/700/EEK) (5).

               (6)

               Saskaņā ar Direktīvas 90/642/EEK 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu un Direktīvas 86/362/EEK 7. panta 2. punkta a) apakšpunktu EBTA valstīm jānosaka kritēriji, kurus tās izmanto savu pārbaudes programmu izstrādāšanai. Šajā informācijā jāiekļauj kritēriji, ko izmanto, nosakot ņemamo paraugu skaitu, veicamās analīzes un līmeņus, par kuriem jāziņo, kā arī kritērijus, pēc kuriem nosaka līmeņus, par kuriem jāziņo, kā arī ziņas par to laboratoriju akreditāciju, kuras veic analīzes, saskaņā ar aktu, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54. n punktā (Padomes 1993. gada 29. oktobra Direktīva 93/99/EEK par papildu pasākumiem attiecībā uz pārtikas produktu oficiālo pārbaudi)
                   (6), un tā grozījumiem. Tāpat arī jānorāda pārkāpumu skaits un veids, kā arī veiktie pasākumi.

               (7)

               Maksimālie atliekvielu daudzumi zīdaiņu pārtikā ir noteikti saskaņā ar 6. pantu aktā, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54. a punktā (Komisijas 1991. gada 14. maija Direktīvā 91/321/EEK par mātes piena aizstājējiem zīdaiņiem un maziem bērniem) (7), ar grozījumiem, un 6. pantu aktā, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54. zl punktā (Komisijas 1996. gada 16. februāra Direktīvā 96/5/EK par apstrādātu graudaugu pārtiku un bērnu pārtiku zīdaiņiem un maziem bērniem) (8), ar grozījumiem.

               (8)

               Informāciju par uzraudzības programmu rezultātiem ir īpaši lietderīgi apstrādāt, glabāt un pārraidīt elektroniski. Ir izstrādāti formāti, lai ES dalībvalstis pa elektronisko pastu nosūtītu datus Komisijai. EBTA valstis varētu izmantot to pašu formātu un tāpēc tām jāspēj nosūtīt savus ziņojumus EBTA Uzraudzības iestādei standarta formātā. Vadlīniju izstrāde visefektīvāk sekmē šā standarta formāta uzlabojumus.

               (9)

               Šajā ieteikumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi EBTA Pārtikas komiteja, kas palīdz EBTA Uzraudzības iestādei.

         AR ŠO IESAKA EBTA VALSTĪM:

               1.

               Ņemt paraugus un analizēt šā ieteikuma I pielikumā noteiktās produkta/pesticīda atliekvielu kombinācijas, pamatojoties uz paraugu skaitu, kas attiecīgā gadījumā atbilst valsts, EEZ un trešo valstu daļai EBTA valsts tirgū.
               Paraugu ņemšanas procedūrai, tostarp vienību skaitam, jāatbilst aktam, kas minēts EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54. zz punktā Direktīva 2002/63/EK,

               2.

               No akūta riska pesticīdiem, t.i., tādiem, kuriem noteikta akūta standartdeva (piemēram, OP-esteri, endosulfāns un N-metilkarbamāti), paraugi jāņem tā, lai varētu atlasīt divus laboratorijas paraugus. Ja pirmajā laboratorijas paraugā meklējamo pesticīdu atliekas ir konstatējamā daudzumā, otrā parauga vienības jāanalizē atsevišķi. Tas attiecas uz šādiem produktiem:

                           —

                           baklažāniem,

                           —

                           vīnogām (9),

                           —

                           banāniem,

                           —

                           pipariem.

                     Pirmajā paraugā konstatējot šādus pesticīdus, otrajā laboratorijas paraugā jāveic atsevišķo vienību individuāla analīze pietiekami lielam skaitam šo produktu paraugu, īpaši tad, ja tie ir viena ražotāja produkti.

               3.

               No kopējā skaita paraugu, kas norādīts saskaņā ar I un II pielikumu, ikviena EBTA valsts ņem un analizē:

                           a)

                           vismaz desmit paraugus no zīdaiņu barības, kuras pamatā ir lielākoties dārzeņi, augļi vai graudaugi;

                           b)

                           tādu skaitu paraugu (mazākais viens paraugs, ja tāds pieejams) no bioloģiskās lauksaimniecības produktiem, kas atbilst bioloģiskās lauksaimniecības produktu tirgus daļai katrā EBTA valstī.

               4.

               Vēlākais līdz 2007. gada 31. augustam ziņot par paraugu analīžu rezultātiem, kas iegūti, pārbaudot šā ieteikuma I pielikumā noteikto produkta/pesticīda atliekvielu kombinācijas, norādot:

                           a)

                           izmantotās analītiskās metodes un sasniegtos nosakāmos līmeņus saskaņā ar kvalitātes kontroles procedūrām, kuras paredzētas pesticīdu atlieku analīžu kvalitātes kontroles procedūrām;

                           b)

                           pārkāpumu skaitu, veidu un veiktos pasākumus.

               5.

               Ziņojums, tostarp arī elektroniskā veidā, ir jāsagatavo formātā atbilstoši EBTA valstīm sniegtajiem norādījumiem (10) par ieteikumu īstenošanu par uzraudzības programmām.
               Rezultāti attiecībā uz paraugiem, kas ņemti no bioloģiskās lauksaimniecības produkcijas, jāiekļauj atsevišķā datu lapā.

               6.

               Dalībvalstis tiek aicinātas vēlākais līdz 2006. gada 31. augustam nosūtīt EBTA Uzraudzības iestādei un pārējām EBTA valstīm informāciju saskaņā ar Direktīvas 86/362/EEK 7. panta 3. punkta un Direktīvas 90/642/EEK 4. panta 3. punkta prasībām par uzraudzību 2005. gadā, lai vismaz ar izlases pārbaudi nodrošinātu, ka tiek ievēroti maksimāli pieļaujamais pesticīdu atliekvielu daudzums, tostarp:

                           a)

                           dalībvalstu programmu rezultāti par pesticīdu atliekām;

                           b)

                           informācija par to laboratoriju kvalitātes kontroles procedūrām un jo īpaši informācija par norādījumu aspektiem, kuri attiecas uz kvalitātes kontroles procedūrām pesticīdu atlieku analīzēm un kurus tās nav spējušas ievērot vai kuru ievērošana ir radījusi grūtības;

                           c)

                           informācija par laboratoriju, kuras veic analīzes, akreditāciju saskaņā ar Direktīvas 93/99/EEK 3. panta noteikumiem (norādot akreditācijas veidu, akreditācijas iestādi un pievienojot akreditācijas apliecības kopiju);

                           d)

                           informācija par kvalifikācijas pārbaudēm un gada pārbaudēm, kurās laboratorija ir piedalījusies.

               7.

               Vēlākais līdz 2006. gada 30. septembrim nosūtīt EBTA Uzraudzības iestādei paredzēto valsts programmu 2007. gadam par Direktīvās 90/642/EEK un 86/362/EEK noteiktā maksimāli pieļaujamā pesticīdu atliekvielu daudzuma uzraudzību, iekļaujot informāciju par:

                           a)

                           kritērijiem, pēc kuriem noteikts ņemamo paraugu skaits un veicamās analīzes;

                           b)

                           izmantotajiem nosakāmajiem līmeņiem un kritērijiem, pēc kuriem šie nosakāmie līmeņi iegūti;

                           c)

                           ziņas par to laboratoriju akreditāciju, kuras veic analīzes, saskaņā ar Direktīvu 93/99/EEK.

      Šis ieteikums ir adresēts Islandei, Lihtenšteinai un Norvēģijai.
      Briselē, 2006. gada 11. maijā.

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Kolēģijas loceklis

         Niels FENGER

            Direktors

      (1)  OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/92/EK (OV L 311, 10.11.2006., 31. lpp.).

      (2)  OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/92/EK.

      (3)  Codex Alimentarius, Pesticīdu atliekvielas pārtikas produktos, Roma, 1994., ISBN 92-5-203271-1; 2. sējums, 372. lpp.

      (4)  Dokuments Nr. SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm

      (5)  OV L 187, 16.7.2002., 30. lpp.

      (6)  OJ L 290, 24.11.1993., 14. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (7)  OV L 175, 4.7.1991., 35. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/14/EK (OV L 41, 14.2.2003, 37. lpp.).

      (8)  OV L 49, 28.2.1996., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/13/EK (OV L 41, 14.2.2003., 33. lpp.).

      (9)  Uzskata, ka vīnogām šī vienība (t.i., standarta ķekars) atbilst aptuveni 555 g.

      (10)  Katru gadu tiek iesniegts un izskatīts Pastāvīgajā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejā.

      I PIELIKUMS
      Uzraugāmās pesticīdu/produktu kombinācijas

                  Pesticīdu atliekvielas, ko analizē

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Acefāts

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Acetamiprīds

                      (5)

                      (3)

                  Aldikarbs

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Azinfosmetils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Azoksistrobīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Benomila grupa

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Bifentrīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Brompropilāts

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Bupirimāts

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Buprofezīns

                      (5)

                      (3)

                  Kaptāns + Folpets
                  Kaptāns
                  Folpets

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Karbarils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Hlormekvats (2)

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Hlortalonils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Hlorprofāms

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Hlorpirifoss

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Hlorpirifosmetils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Cipermetrīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Ciprodinils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Deltametrīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Diazinons

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Dihlofluanīds

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Dihlorvoss

                      (5)

                      (3)

                  Dikofols

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Dimetoāts + Ometoāts
                  Dimetoāts
                  Ometoāts

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Difenilamīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Endosulfāns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Fenheksamīds

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Fenitrotions

                      (5)

                      (3)

                  Fludioksinils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Imazalils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Imidakloprīds

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Indoksakarbs

                      (5)

                      (3)

                  Iprodions

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Iprovalikarbs

                      (5)

                      (3)

                  Krezoksimmetils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Lambda-cihalotrīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Malations

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Maneba grupa

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Mepanipirīms

                      (5)

                      (3)

                  Metamidofoss

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metalaksils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metidations

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metiokarbs

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metomils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Miklobutanils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Oksidemetonmetils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Parations

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Penkonazols

                      (5)

                      (3)

                  Fozalons

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pirimikarbs

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pirimifosmetils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Prohlorazs

                      (5)

                      (3)

                  Procimidons

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Profenofoss

                      (5)

                      (3)

                  Propargīts

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Piretrīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pirimetanils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Piriproksifēns

                      (5)

                      (3)

                  Kvenoksifēns

                      (5)

                      (3)

                  Spiroksamīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Tebukonazols

                      (5)

                      (3)

                  Tebufenozoīds

                      (5)

                      (3)

                  Tiabendazols

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Tolkloflosmetils

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Tolilfluanīds

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Triademefons + Triadimenols Triademefons Triadimenols

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Vinklozolīns

                      (4)

                      (5)

                      (3)

         (1)  Orientējoši 2007. un 2008. gadam, saskaņā ar programmām, kuras šiem gadiem tiks ieteiktas.

         (2)  Hlormekvāts jānosaka tikai bumbieros un graudaugos.

         (3)  Bumbieri, pupas un pupiņas (svaigas vai saldētas), kartupeļi, burkāni, apelsīni vai mandarīni, spināti (svaigi vai saldēti), rīss un gurķi.

         (4)  Puķkāposti, pipari, kvieši, baklažāni, vīnogas, zirņi (svaigi/saldēti, bez pākstīm), banāni un apelsīnu sula. Apelsīnu sulai EBTA valstīm jānorāda tās iegūšanas avots (koncentrāti vai svaigi augļi).

         (5)  Āboli, tomāti, lapu salāti, zemenes, puravi, galviņkāposti, rudzi vai auzas, persiki, tostarp nektarīni, un tiem līdzīgi hibrīdi.