title: Padomes Ieteikums (2018. gada 13. jūlijs) par Igaunijas 2018. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Igaunijas 2018. gada stabilitātes programmu

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/24

      PADOMES IETEIKUMS
      (2018. gada 13. jūlijs)
      par Igaunijas 2018. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Igaunijas 2018. gada stabilitātes programmu
      (2018/C 320/06)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 (2) pamata arī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Igaunija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Padome ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (3) (“eurozonai adresētais ieteikums”) pieņēma 2018. gada 14. maijā.

                  (2)

                  Ņemot vērā to, ka Igaunija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā ekonomikas ir savstarpēji cieši saistītas, Igaunijai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots eurozonai adresētais ieteikums, kurš atspoguļots turpmāk sniegtajos ieteikumos, jo īpaši 1. ieteikumā.

                  (3)

                  2018. gada ziņojums par Igauniju tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā tika izvērtēts, kā Igaunija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā (4), tika izvērtēti turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Igaunijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. No Komisijas veiktās analīzes tika secināts, ka Igaunijā nepastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība.

                  (4)

                  Igaunija 2018. gada 26. aprīlī iesniedza savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (5)

                  Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu, Komisija ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

                  (6)

                  Uz Igauniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība plāno, ka notiks pāreja no vispārējās valdības budžeta deficīta, kas 2017. gadā bija 0,3 % apmērā no IKP, uz pārpalikumu 0,2 % apmērā no IKP 2018. gadā, 0,5 % apmērā no IKP 2019. gadā, virzībā uz līdzsvarotāku budžetu pēc tam. Igaunijas vidējā termiņa budžeta mērķis ir panākt strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP. Saskaņā ar 2018. gada stabilitātes programmu, tiek prognozēts, ka pārrēķinātais (6) strukturālais deficīts sasniegs 0,8 % no IKP 2018. gadā, 0,4 % no IKP 2019. gadā un arī pēc tam nedaudz saglabāsies. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP saglabāsies mazāka par 9 % no IKP 2018. un 2019. gadā, samazinoties līdz 5,3 % no IKP 2022. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir minētās budžeta prognozes pamatā, ir labvēlīgs. Ar pieņēmumiem galvenokārt par to, kādus ieņēmumus radīs dažādie jaunie nodokļu pasākumi, kas vēl nav skaidri precizēti un kas skar visus programmas laikposma gadus, ir saistīti negatīvi riski.

                  (7)

                  Attiecībā uz 2018. gadu Igaunijai tika ieteikts turpināt virzību uz vidēja termiņa budžeta mērķi. Tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālajam pieauguma tempam (7) 6,1 % apmērā, kas atbilst strukturālās bilances pieļaujamam pasliktinājumam 0,2 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2018. gadā būs neliela novirze no minētās prasības. Ņemot vērā Igaunijas prognozēto izlaides starpību 2,7 % apmērā no IKP un prognozēto IKP pieaugumu, kas būs zemāks par aprēķināto potenciālo pieauguma tempu, valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam 2019. gadā nebūtu jāpārsniedz 4,1 % atbilstoši strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP, kas izriet no kopīgi pieņemtās prasību korekcijas matricas saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi nemainīgas politikas apstākļos, pastāv risks zināmai novirzei no minētās prasības 2019. gadā un 2018. un 2019. gadā, abus aplūkojot kopā. Kopumā Padome uzskata, ka Igaunijai jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai 2018. un 2019. gadā nodrošinātu atbilstību prasībām.

                  (8)

                  Nodrošināt atbilstošu sociālās drošības tīklu, ko atbalsta labāku pakalpojumu nodrošināšana, Igaunijā joprojām ir liela problēma. Igaunija tērē mazāk sociālās aizsardzības jomā (apmēram 16 % no IKP), nekā ir vidēji citās Savienības dalībvalstīs (apmēram 28 % no IKP). Sociālo pārskaitījumu ietekme uz nabadzības samazināšanu uzlabojas, bet tā joprojām ir vāja un zemāka par Savienības vidējo rādītāju. Igaunijai joprojām ir augsts nabadzības riska rādītājs, jo īpaši attiecībā uz personām ar invaliditāti, bezdarbnieku mājsaimniecībām un vecāka gadagājuma cilvēkiem, jo īpaši tiem, kuri dzīvo vieni. Neraugoties uz nesenajiem uzlabojumiem, ienākumu nevienlīdzība (5,6 % 2016. gadā) joprojām ir augstāka par Savienības vidējo līmeni (5,2 % 2016. gadā). Tiek veikti daži pasākumi, lai nodrošinātu pienācīgus ģimenes pabalstus lielākām ģimenēm, kas ir vēl vairāk samazinājuši relatīvo nabadzību bērnu vidū. Minimālo ienākumu pabalsta līmenis tika paaugstināts, papildinot to ar stimuliem atgriezties darbā. Maksāt pabalstu EUR 115 apmērā personām, kurām ir maza pensija un kuras dzīvo vienas, bija pirmais solis ceļā uz to, lai novērstu ļoti augsto nabadzības riska rādītāju šajā grupā. Attiecībā uz to cilvēku īpatsvaru, kuriem draud nabadzība un sociālā atstumtība, – starpība starp personām ar invaliditāti un bez tās (20,9 % 2016. gadā) arī pārsniedza Savienības vidējo rādītāju (10,1 %). Ilgtermiņa aprūpes pakalpojumu finansēšana neatbilst sabiedrības novecošanas vajadzībām. Pašlaik notiekošās administratīvās reformas ietekme uz augstas kvalitātes pakalpojumu īstenošanu vēl nav zināma.

                  (9)

                  Vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība joprojām ir viena no augstākajām Savienībā – 25,3 %, kaut arī tā mazinās. Darba un privātās dzīves līdzsvaru veicina nesenās izmaiņas attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu un pabalstu sistēmu. Gaidāms, ka šīs izmaiņas mudinās sievietes atgriezties darbā agrāk un tādējādi palīdzēs samazināt vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību Igaunijā. Izmaiņas tiks īstenotas laikposmā no 2018. līdz 2020. gadam. Pašlaik tiek apspriests priekšlikums par bērna kopšanas atvaļinājuma reformas otro posmu. No šā un citiem aspektiem joprojām būtiska nozīme būs ilgstošai sadarbībai ar sociālajiem partneriem un to spēju stiprināšanai, ņemot vērā ļoti nelielo biedru skaitu. Dzimumu līdztiesības likuma grozījumi atalgojuma pārredzamības uzlabošanai vēl ir jāpieņem, un, kad tie tiks pieņemti, tie attieksies tikai uz publiskā sektora vienībām. Paredzams, ka vīriešu un sieviešu atalgojuma atšķirību analizēšanas instruments līdz 2019. gadam vēl nebūs izstrādāts.

                  (10)

                  Igaunijas lēnais ražīguma pieaugums ir saistīts ar vidēju sniegumu pētniecības, tehnoloģiju un inovācijas jomā. Mazāk nekā 0,5 % no Igaunijas uzņēmumiem 2016. gadā ziņoja par veiktām darbībām pētniecības jomā, un uzņēmumu pētniecības un izstrādes intensitāte ir tikai 0,7 % apmērā no IKP, proti, puse no Savienības vidējā rādītāja (1,3 %). Turklāt vairāki rādītāji inovācijas mērīšanai, piemēram, mazie un vidējie uzņēmumi, kas rada jaunus produktus un procesus vai kas ievieš iekšēju inovāciju, pēdējo gadu laikā ir ievērojami samazinājušies. Kaut arī ekonomikā tiek veiktas dažas zinātnesietilpīgas darbības ar augstu pievienoto vērtību, saiknes starp zinātni un darījumdarbību un uzņēmumu inovāciju un tehnoloģiskās spējas joprojām ir vājas. Publiskā sektora izdevumi pētniecības, tehnoloģiju un inovācijas jomā tradicionāli ir bijuši augstāki par Savienības vidējo rādītāju. Tomēr problēmas rada nepietiekama prioritāšu noteikšana publiskās pētniecības jomā. Igaunija ir ieviesusi vairākus pasākumus, lai veicinātu ekonomikas sniegumu pētniecības un inovācijas jomā, taču joprojām ir jāpieliek pūles, lai maksimāli palielinātu to ietekmi.

                  (11)

                  Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi visaptverošu Igaunijas ekonomikas politikas analīzi un to publicējusi 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada stabilitātes programmu, 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Igaunijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Igaunijā, bet arī to, cik lielā mērā tās atbilst Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (12)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk.

            AR ŠO IESAKA Igaunijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps nepārsniedz 4,1 % 2019. gadā, kas atbilstu gada strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Uzlabot sociālās drošības tīkla atbilstību, jo īpaši attiecībā uz gados vecākiem cilvēkiem un cilvēkiem ar invaliditāti. Veikt pasākumus, lai mazinātu vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību, jo īpaši uzlabojot darba samaksas pārredzamību privātajā sektorā.

                  2.

                  Veicināt pētniecību un inovāciju, jo īpaši piedāvājot efektīvus stimulus inovācijas bāzes paplašināšanai.

         Briselē, 2018. gada 13. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            H. LÖGER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

         (3)  OV C 179, 25.5.2018., 1. lpp.

         (4)  OV C 261, 9.8.2017., 1. lpp.

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (6)  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

         (7)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2018/334 (2018. gada 1. marts) par pasākumiem efektīvai cīņai pret nelikumīgu saturu tiešsaistē

text:
               6.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 63/50

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2018/334
   (2018. gada 1. marts)
   par pasākumiem efektīvai cīņai pret nelikumīgu saturu tiešsaistē
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Interneta un pakalpojumu sniedzēji, kas darbojas interneta jomā, Savienībā būtiski veicina inovāciju, ekonomikas izaugsmi un darbvietu radīšanu. Daudziem no šiem pakalpojumu sniedzējiem ir ievērojama loma digitālajā ekonomikā, jo tie savieno uzņēmumus un iedzīvotājus, kā arī sekmē publiskas debates un veicina faktos balstītas informācijas, viedokļu un ideju izplatīšanu un saņemšanu. Tomēr dažos gadījumos trešās puses ļaunprātīgi izmanto pakalpojumu sniedzēju piedāvātos pakalpojumus, lai tiešsaistē veiktu nelikumīgas darbības, piemēram, izplatītu konkrētu informāciju, kura saistīta ar terorismu, seksuālu vardarbību pret bērnu, nelikumīgiem naidīgiem izteikumiem tiešsaistē vai patērētāju aizsardzības tiesību aktu pārkāpumiem, kas var graut pakalpojumu lietotāju uzticību un kaitēt šo pakalpojumu sniedzēju darījumdarbības modelim. Dažos gadījumos attiecīgie pakalpojumu sniedzēji varētu pat gūt zināmas priekšrocības no šādām darbībām, kam par iemeslu, piemēram, ir tas, ka ar autortiesībām aizsargāts saturs ir pieejams bez tiesību subjektu atļaujas.

               (2)

               Nelikumīga tiešsaistes satura esamība būtiski negatīvi ietekmē lietotājus, citus skartos cilvēkus un uzņēmumus, kā arī sabiedrību kopumā. Ņemot vērā tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju centrālo lomu un tehnoloģiskos līdzekļus un iespējas, kas saistīti ar to sniegtajiem pakalpojumiem, šiem pakalpojumu sniedzējiem ir īpaša sociālā atbildība, lai palīdzētu apkarot nelikumīgu saturu, kurš tiek izplatīts viņu pakalpojumu izmantošanas rezultātā.

               (3)

               Ņemot vērā to, ka nelikumīga satura ātra izņemšana vai piekļuves liegšana tam bieži vien ir būtiska, lai ierobežotu plašāku izplatīšanu un kaitējumu, minētā atbildība cita starpā nozīmē, ka attiecīgajiem pakalpojumu sniedzējiem būtu jāspēj ātri pieņemt lēmumus par iespējamām darbībām saistībā ar nelikumīgu saturu tiešsaistē. Minētā atbildība arī nozīmē, ka šiem pakalpojumu sniedzējiem būtu jāievieš efektīvi un pienācīgi drošības pasākumi, jo īpaši nolūkā nodrošināt, ka tie darbojas rūpīgi un samērīgi, un nepieļaut tāda satura nejaušu izņemšanu, kas nav nelikumīgs.

               (4)

               Daudzi tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji ir atzinuši šo atbildību un rīkojas atbilstīgi tai. Kolektīvajā līmenī ir panākts būtisks progress, pateicoties dažādu veidu brīvprātīgiem mehānismiem, tostarp ES Interneta forumam, kas attiecas uz teroristisku saturu tiešsaistē, Rīcības kodeksam cīņai pret nelikumīgiem naidīgiem izteikumiem tiešsaistē un saprašanās memorandam par viltotu preču tirdzniecību. Tomēr, neraugoties uz šo apņemšanos un progresu, nelikumīgs tiešsaistes saturs Savienībā vēl aizvien ir nopietna problēma.

               (5)

               Paužot bažas par vairākiem Eiropas Savienībā notikušajiem teroristu uzbrukumiem un teroristu propagandas izplatīšanos tiešsaistē, Eiropadome 2017. gada 22. un 23. jūnijā paziņoja, ka tā “sagaida, ka nozare .. izstrādās jaunas tehnoloģijas un rīkus, ar ko uzlabot tāda satura automātisku atklāšanu un tā dzēšanu, kurā kūda uz terora aktiem.” Eiropas Parlaments savā rezolūcijā 2017. gada 15. jūnijā mudināja tiešsaistes platformas “stiprināt pasākumus cīņai pret nelikumīgu un kaitīgu saturu.” ES Interneta foruma ietvaros dalībvalstu ministri atkārtoti aicināja uzņēmumus īstenot proaktīvāku pieeju, lai aizsargātu savus lietotājus pret teroristiska rakstura saturu. Attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesībām Padome 2014. gada 4. decembra secinājumos par šādu tiesību izpildi aicināja Komisiju apsvērt pieejamo instrumentu izmantošanu, lai apzinātu intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpējus un starpnieku lomu, tādējādi palīdzot cīnīties ar intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem.

               (6)

               Komisija 2017. gada 28. septembrī pieņēma paziņojumu, kurā izklāstītas norādes par tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju atbildību attiecībā uz nelikumīgu saturu tiešsaistē (1). Minētajā paziņojumā Komisija izklāstīja, ka tā, citstarp uzraugot uz brīvprātīgu mehānismu pamata gūto progresu, novērtēs, vai ir vajadzīgi papildu pasākumi. Šis ieteikums izvērš minēto paziņojumu, atspoguļojot tajā izklāstīto vērienīguma pakāpi un to īstenojot, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā minēto brīvprātīgo mehānismu ietvaros panākto, būtisko progresu un balstoties uz tā.

               (7)

               Šajā ieteikumā atzīts, ka būtu pienācīgi jāņem vērā īpatnības dažāda veida nelikumīgā tiešsaistes satura apkarošanā, kā arī specifiska rīcība, kas varētu būt vajadzīga, tostarp īpaši šim nolūkam paredzētu likumdošanas pasākumu veidā. Piemēram, Komisija, atzīstot nepieciešamību pēc šādiem specifiskiem likumdošanas pasākumiem, 2016. gada 25. maijā pieņēma priekšlikumu, ar ko, ņemot vērā mainīgos tirgus apstākļus, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/13/ES (2). 2016. gada 14. septembrī Komisija arī pieņēma priekšlikumu direktīvai par autortiesībām digitālajā vienotajā tirgū (3), kurā noteikts, ka konkrētiem pakalpojumu sniedzējiem sadarbībā ar tiesību subjektiem jāveic pasākumi, kas nodrošinātu, ka darbojas ar tiesību subjektiem noslēgtie nolīgumi par viņu darbu vai citu tiesību objektu izmantošanu vai ka pakalpojumos nav pieejami darbi vai citi tiesību objekti, ko sadarbībā ar pakalpojumu sniedzējiem apzinājuši tiesību subjekti. Šis ieteikums neskar šādus likumdošanas pasākumus un priekšlikumus.

               (8)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/31/EK (4) ir ietverti atbrīvojumi no atbildības, kuri ar konkrētiem nosacījumiem ir pieejami noteiktiem tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, tostarp “glabāšanas” (mitināšanas) pakalpojumu sniedzējiem direktīvas 14. panta nozīmē. Lai varētu izmantot minēto atbrīvojumu no atbildības, mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem ir ātri jārīkojas, lai pēc tam, kad tie faktiski uzzinājuši par to glabātās informācijas nelikumīgumu un – attiecībā uz kaitējuma atlīdzību – par faktiem vai apstākļiem, kas liecina par nelegālu darbību vai informāciju, izņemtu minēto nelikumīgo informāciju vai liegtu piekļuvi tai. Pakalpojumu sniedzēji par to var uzzināt cita starpā ar tiem iesniegtu paziņojumu starpniecību. Tādējādi Direktīva 2000/31/EK ir pamats tam, lai izstrādātu procedūras, ar kurām izņem nelikumīgu informāciju un liedz piekļuvi tai. Minētajā direktīvā arī paredzēta iespēja, ka dalībvalstis pieprasa no attiecīgajiem pakalpojumu sniedzējiem ievērot pārziņas pienākumus saistībā ar nelikumīgu saturu, ko tie varētu glabāt.

               (9)

               Dalībvalstīm, veicot pasākumus attiecībā uz nelikumīgu saturu tiešsaistē, ir jāievēro Direktīvā 2000/31/EK noteiktais izcelsmes valsts princips. Tāpēc tādu apsvērumu dēļ, kuri ietilpst koordinētajā jomā, kas norādīta minētajā direktīvā, dalībvalstis nevar ierobežot brīvību citā dalībvalstī reģistrētiem pakalpojumu sniedzējiem sniegt informācijas sabiedrības pakalpojumus, tomēr paredzot iespēju konkrētos, minētajā direktīvā noteiktos apstākļos pieļaut atkāpes.

               (10)

               Turklāt vairākos citos Savienības tiesību aktos ir noteikts tiesiskais regulējums attiecībā uz konkrētiem nelikumīga satura veidiem, kas ir pieejams un tiek izplatīts tiešsaistē. Jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/93/ES (5) ir noteikts, ka dalībvalstīm jāveic pasākumi, lai izņemtu tīmekļa vietnes, kurās ir bērnu pornogrāfija vai caur kurām to izplata, un atļauts dalībvalstīm bloķēt piekļuvi šādām tīmekļa vietnēm, ievērojot konkrētus drošības pasākumus. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2017/541 (6), kas līdz 2018. gada 8. septembrim ir jātransponē valstu tiesību aktos, ir ietverti līdzīgi noteikumi attiecībā uz tiešsaistes saturu, kas ir publiska provokācija izdarīt teroristu nodarījumu. Direktīvā (ES) 2017/541 arī paredzēti minimālie noteikumi par noziedzīgu nodarījumu definīciju teroristu nodarījumu jomā, kā arī par nodarījumiem, kas saistīti ar teroristu grupu, un par nodarījumiem, kuri saistīti ar teroristu darbībām. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/48/EK (7) kompetentās tiesu iestādes var izdot izpildrakstus pret starpniekiem, kuru pakalpojumus izmanto trešā persona, lai pārkāptu intelektuālā īpašuma tiesības.

               (11)

               Jo īpaši ņemot vērā iepriekš minēto, papildus brīvprātīgajiem pasākumiem, ko veikuši konkrēti tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji, kopš Direktīvas 2000/31/EK pieņemšanas dažas dalībvalstis ir pieņēmušas noteikumus par “paziņošanas un rīcības” mehānismiem. Citas dalībvalstis apsver iespēju pieņemt šādus noteikumus. Minēto mehānismu nolūks parasti ir atvieglot satura, kuru paziņojošā puse uzskata par nelikumīgu, paziņošanu attiecīgajam mitināšanas pakalpojumu sniedzējam (“paziņojums”), pēc kā šis pakalpojumu sniedzējs var lemt, vai tas piekrīt minētajam novērtējumam un vēlas izņemt minēto saturu vai liegt piekļuvi tam (“rīcība”). Atšķirības starp šādiem valsts līmeņa noteikumiem ir arvien lielākas. Rezultātā uz attiecīgajiem pakalpojumu sniedzējiem var attiekties dažādas juridiskās prasības, kas atšķiras to satura un darbības jomas ziņā.

               (12)

               Iekšējā tirgus un nelikumīga tiešsaistes satura apkarošanas efektivitātes interesēs, kā arī lai panāktu to līdzsvaroto pieeju, ko cenšas nodrošināt Direktīva 2000/31/EK, ir jānosaka konkrēti galvenie principi, pēc kuriem šajā sakarā būtu jāvadās dalībvalstu un attiecīgo pakalpojumu sniedzēju darbībām.

               (13)

               Minētie principi būtu jānosaka un jāpiemēro, pilnībā ievērojot Savienības tiesību sistēmā aizsargātās pamattiesības un it īpaši tās, kas garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (“Harta”). Nelikumīgs saturs tiešsaistē būtu jāapkaro, izmantojot pareizus un stingrus drošības pasākumus, lai nodrošinātu visu iesaistīto personu dažādo pamattiesību aizsardzību. Minētās tiesības attiecīgā gadījumā ietver vārda brīvību, tostarp brīvību saņemt un izplatīt informāciju, tiesības uz cilvēka privātās dzīves neaizskaramību un tiesības uz personas datu aizsardzību, kā arī tiesības uz attiecīgo pakalpojumu lietotāju tiesību efektīvu aizsardzību tiesā. Tās var arī ietvert darījumdarbības brīvību, tostarp mitināšanas pakalpojumu sniedzēju līgumslēgšanas brīvību, kā arī bērnu tiesības un tiesības uz īpašuma, tostarp intelektuālā īpašuma, aizsardzību, tiesības uz cilvēka cieņu un tiesības uz konkrētu citu iesaistīto personu nediskrimināciju. Jo īpaši lēmumos, kurus mitināšanas pakalpojumu sniedzēji pieņem par viņu glabātā satura izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam, būtu pienācīgi jāņem vērā pakalpojumu lietotāju pamattiesības un likumīgās intereses, kā arī centrālā loma, kāda minētajiem pakalpojumu sniedzējiem parasti ir publisko debašu sekmēšanā un faktu, viedokļu un ideju izplatīšanā un saņemšanā saskaņā ar tiesību aktiem.

               (14)

               Saskaņā ar horizontālo pieeju, kas ir pamatā Direktīvas 2000/31/EK 14. pantā noteiktajam atbrīvojumam no atbildības, šis ieteikums būtu jāpiemēro visu veidu saturam, kas neatbilst Savienības tiesību aktiem vai dalībvalstu tiesību aktiem, neatkarīgi no precīzā priekšmeta vai minēto tiesību aktu būtības. Ir pietiekami, ja tiek ņemti vērā to dalībvalstu tiesību akti, ko skar attiecīgo pakalpojumu sniegšana, jo īpaši to dalībvalstu tiesību akti, kuru teritorijā mitināšanas pakalpojumu sniedzējs ir reģistrēts vai tiek sniegti pakalpojumi. Turklāt šā ieteikuma īstenošanā būtu pienācīgi jāņem vērā nelikumīgā satura radītā iespējamā kaitējuma smagums un visi šā kaitējuma veidi, kas var būt cieši saistīts ar jebkādas veiktās rīcības ātrumu un ko var pamatoti sagaidīt no mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, vajadzības gadījumā ņemot vērā tehnoloģiju attīstības līmeni un to iespējamo izmantošanu. Būtu arī pienācīgi jāņem vērā konkrētās atšķirības, kas varētu pastāvēt starp dažāda veida nelikumīgu saturu un rīcību, kura jāveic cīņā pret šādu saturu.

               (15)

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem ir īpaši svarīga loma cīņā pret nelikumīgu saturu tiešsaistē, jo viņi glabā savu lietotāju sniegto informāciju un pēc šo lietotāju pieprasījuma sniegto informāciju un – bieži vien lielā mērogā – sniedz citiem lietotājiem piekļuvi tai. Tāpēc šis ieteikums galvenokārt attiecas uz šo pakalpojumu sniedzēju darbībām un pienākumiem. Tomēr paustos ieteikumus attiecīgos gadījumos var arī mutatis mutandis piemērot saistībā ar citiem skartajiem tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem. Tā kā šā ieteikuma nolūks ir novērst riskus, kuri saistīti ar nelikumīgu tiešsaistes saturu, kas skar patērētājus Savienībā, tas attiecas uz visiem mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem neatkarīgi no tā, vai tie ir reģistrēti Savienībā vai kādā trešā valstī, ar nosacījumu, ka tie vērš savu darbību uz Savienībā dzīvojošiem patērētājiem.

               (16)

               Svarīgs līdzeklis cīņā pret nelikumīgu saturu tiešsaistē ir mehānismi, ar kuru palīdzību mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem iesniedz paziņojumus par saturu, kas tiek uzskatīts par nelikumīgu saturu. Šādiem mehānismiem būtu jānodrošina tas, ka visām personām vai vienībām, kas to vēlas, ir vienkāršāk iesniegt paziņojumus. Tāpēc visiem lietotājiem būtu jāspēj viegli piekļūt minētajiem mehānismiem un tos izmantot. Tomēr mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāsaglabā elastība, piemēram, attiecībā uz ziņojumu formātu vai izmantojamo tehnoloģiju, lai tādējādi nodrošinātu efektīvus risinājumus un nepieļautu pārmērīgu slogu šiem pakalpojumu sniedzējiem.

               (17)

               Saskaņā ar Tiesas judikatūru, kas attiecas uz Direktīvas 2000/31/EK 14. pantu, paziņojumiem vajadzētu būt pietiekami precīziem un pienācīgi pamatotiem, lai mitināšanas pakalpojumu sniedzējs, kurš tos saņem, varētu pieņemt uz informāciju balstītu un rūpīgi apsvērtu lēmumu par paziņojuma rezultātā veicamo rīcību. Tāpēc iespēju robežās būtu jānodrošina, ka minētais standarts tiek ievērots. Tomēr tas, vai konkrētais paziņojums ir par iemeslu ziņu saņemšanai vai apstākļu konstatēšanai minētās direktīvas 14. panta nozīmē, ir jānovērtē, ņemot vērā individuālā gadījuma īpatnības un paturot prātā to, ka šāda ziņu saņemšana vai apstākļu konstatēšana ir arī iespējama citos veidos, nevis ar paziņojumu palīdzību.

               (18)

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējam parasti nav nepieciešama paziņojumu sniedzēja kontaktinformācija, lai varētu pieņemt uz informāciju balstītu un rūpīgi apsvērtu lēmumu par saņemtā paziņojuma rezultātā veicamajiem turpmākajiem pasākumiem. Nosakot kontaktinformācijas sniegšanu par priekšnosacījumu paziņojuma iesniegšanai, tiktu radīts šķērslis paziņošanai. Tomēr kontaktinformācijas iekļaušana mitināšanas pakalpojumu sniedzējam ir vajadzīga atgriezeniskās saites nodrošināšanai. Tāpēc būtu vajadzīga iespēja paziņojuma sniedzējam iekļaut savu kontaktinformāciju, taču to nevajadzētu noteikt par pienākumu.

               (19)

               Lai palielinātu paziņošanas un rīcības mehānismu pārredzamību un precizitāti un vajadzības gadījumā ļautu izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, ja tiem ir paziņojuma sniedzēju un/vai satura nodrošinātāju kontaktinformācija, būtu laikus un pienācīgi jāinformē minētās personas par pasākumiem, kas veikti saistībā ar minētajiem mehānismiem, jo īpaši par to lēmumiem par pieprasīto attiecīgā satura izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam. Sniedzamajai informācijai vajadzētu būt samērīgai, proti, tai būtu jāatbilst informācijai, ko attiecīgās personas sniegušas savos paziņojumos vai pretpaziņojumos, vienlaikus tai būtu jāļauj īstenot piemērotus un diferencētus risinājumus, neradot pārmērīgu slogu pakalpojumu sniedzējiem.

               (20)

               Lai nodrošinātu pārredzamību un taisnīgumu un nepieļautu tāda satura nejaušu izņemšanu, kas nav nelikumīgs, satura nodrošinātāji principā būtu jāinformē par lēmumu izņemt pēc viņu pieprasījuma glabāto saturu vai liegt piekļuvi tam, un tiem būtu jāsniedz iespēja apstrīdēt šo lēmumu ar pretpaziņojuma palīdzību nolūkā panākt, ka lēmumu attiecīgā gadījumā atceļ neatkarīgi no tā, vai minētais lēmums tika pieņemts uz paziņojuma vai pieprasījuma pamata vai saskaņā ar proaktīviem pasākumiem, kurus veicis mitināšanas pakalpojumu sniedzējs.

               (21)

               Tomēr, ņemot vērā attiecīgā satura raksturu, šādas pretpaziņojumu procedūras mērķi un papildu slogu, ko šī procedūra uzliek mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, nav nekāda pamatojuma, lai ieteiktu sniegt šādu informāciju par minēto lēmumu un par minēto iespēju apstrīdēt šo lēmumu, ja ir acīmredzams, ka attiecīgais saturs ir nelikumīgs saturs un saistīts ar smagiem noziedzīgiem nodarījumiem, kuri rada apdraudējumu personu dzīvībai vai drošībai, piemēram, tādiem nodarījumiem, kas minēti Direktīvā (ES) 2017/541 un Direktīvā 2011/93/ES. Turklāt sabiedriskās kārtības un sabiedriskās drošības apsvērumi un it īpaši apsvērumi, kas saistīti ar noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu un saukšanu pie atbildības par tiem, konkrētos gadījumos var attaisnot to, ka minētā informācija netiek tieši sniegta attiecīgajam satura nodrošinātājam. Tāpēc tad, ja kompetentā iestāde minētajā nolūkā ir iesniegusi pieprasījumu uz sabiedriskās kārtības un sabiedriskās drošības apsvērumu pamata, mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem tas nebūtu jādara tik ilgi, kamēr šī iestāde to prasa, ņemot vērā minētos apsvērumus. Ciktāl tas ierobežo tiesības būt informētam par personas datu apstrādi, būtu jāievēro attiecīgie nosacījumi, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 2016/679 (8).

               (22)

               Paziņošanas un rīcības mehānismiem nekādā veidā nebūtu jāietekmē iesaistīto personu tiesības vērsties tiesā saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem attiecībā uz jebkādu saturu, kas tiek uzskatīts par nelikumīgu saturu, vai jebkādiem pasākumiem, kurus šajā sakarā veikuši mitināšanas pakalpojumu sniedzēji. Mehānismi tādu strīdu izšķiršanai ārpustiesas kārtībā, kuri rodas šajā saistībā, var būt svarīgs papildinājums tiesvedībām, it īpaši tad, ja tie ļauj izšķirt šādus strīdus efektīvā, izmaksu ziņā pieņemamā un ātrā veidā. Tāpēc būtu jāveicina ārpustiesas izlīgumi ar nosacījumu, ka attiecīgie mehānismi atbilst konkrētiem standartiem, jo īpaši procesa taisnīguma ziņā, ka pušu piekļuve tiesai paliek neskarta un ka netiek pieļauta ļaunprātīga izmantošana.

               (23)

               Lai labāk novērtētu to, cik efektīvi ir paziņošanas un rīcības mehānismi un citas darbības, ko mitināšanas pakalpojumu sniedzēji veic saistībā ar saturu, kurš tiek uzskatīts par nelikumīgu saturu, un lai nodrošinātu pārskatatbildību, būtu jāpanāk pārredzamība sabiedrības priekšā. Tāpēc mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu regulāri jāpublicē ziņojumi par minētajiem mehānismiem un citām darbībām, un šiem ziņojumiem vajadzētu būt pietiekami pilnīgiem un detalizētiem, lai sniegtu pienācīgu ieskatu. Savos pakalpojumu sniegšanas noteikumos tiem arī ex ante būtu jānodrošina skaidrība par savu politiku attiecībā uz jebkāda viņu glabātā satura, tostarp nelikumīga satura, izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam.

               (24)

               Neskarot Direktīvas 2000/31/EK 15. panta 1. punktu, svarīgs elements cīņā pret nelikumīgu saturu tiešsaistē papildus paziņošanas un rīcības mehānismiem var arī būt samērīgi un specifiski proaktīvi pasākumi, kurus brīvprātīgi veic mitināšanas pakalpojumu sniedzēji, tostarp konkrētos gadījumos izmantojot automatizētus līdzekļus. Saistībā ar šādiem proaktīviem pasākumiem būtu jāņem vērā to mitināšanas pakalpojumu sniedzēju situācija, kuriem sava lieluma vai darbības mēroga dēļ ir tikai ierobežoti resursi un īpašās zināšanas, kā arī būtu jāņem vērā nepieciešamība pēc efektīviem un pienācīgiem drošības pasākumiem, kas papildina šādus pasākumus.

               (25)

               Jo īpaši var būt lietderīgi veikt šādus proaktīvus pasākumus tad, ja satura nelikumīgais raksturs jau ir konstatēts vai ja satura veids ir tāds, ka šāda kontekstualizācija nav būtiska. Tas arī var būt atkarīgs no paredzēto pasākumu būtības, mēroga un mērķa, no attiecīgā satura veida, no tā, vai par saturu ir paziņojušas tiesībaizsardzības iestādes vai Eiropols, un no tā, vai attiecībā uz saturu jau ir veiktas darbības, jo šis saturs tiek uzskatīts par nelikumīgu saturu. Jo īpaši attiecībā uz materiāliem saistībā ar seksuālu vardarbību pret bērnu, mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāveic proaktīvi pasākumi, lai atklātu un novērstu šādu materiālu izplatīšanu atbilstīgi saistībām, par kurām ir panākta vienošanās Pasaules aliansē pret seksuālu vardarbību pret bērniem tiešsaistē.

               (26)

               Šajā sakarībā Komisija 2017. gada 28. septembra paziņojumā par cīņu pret nelikumīgu saturu tiešsaistē pauda savu nostāju, ka šādu brīvprātīgu proaktīvu pasākumu veikšana automātiski nenozīmē to, ka attiecīgais mitināšanas pakalpojumu sniedzējs zaudē tiesības uz Direktīvas 2000/31/EK 14. pantā paredzēto atbrīvojumu no atbildības.

               (27)

               Ir būtiski, ka uz visiem pasākumiem, kas tiek veikti cīņā pret nelikumīgu saturu tiešsaistē, attiecas efektīvi un pienācīgi drošības pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt, ka mitināšanas pakalpojumu sniedzēji, nosakot un īstenojot savu politiku attiecībā uz jebkādu viņu glabāto saturu, tostarp nelikumīgu saturu, darbojas rūpīgi un samērīgi, lai tādējādi jo īpaši nodrošinātu, ka lietotāji var brīvi saņemt un izplatīt informāciju tiešsaistē atbilstīgi piemērojamajiem tiesību aktiem. Papildus iespējamiem drošības pasākumiem, kas paredzēti piemērojamajos tiesību aktos, piemēram, attiecībā uz personas datu aizsardzību, būtu jāparedz un vajadzības gadījumā jāpiemēro īpaši drošības pasākumi (proti, cilvēku veikta pārraudzība un pārbaudes) saistībā ar automatizētu līdzekļu izmantošanu, lai nepieļautu nejaušus un kļūdainus lēmumus.

               (28)

               Cīņā pret nelikumīgu saturu tiešsaistē būtu jānodrošina netraucēta, efektīva un pienācīga sadarbība starp kompetentajām iestādēm un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem. Šādai sadarbībai attiecīgā gadījumā varētu nākt par labu Eiropola atbalsts, piemēram, terorisma, seksuālas vardarbības pret bērniem un bērnu seksuālas izmantošanas, bērnu pornogrāfijas un uzmākšanās bērniem seksuālos nolūkos apkarošanā. Lai sekmētu šādu sadarbību, dalībvalstīm un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāizraugās kontaktpunkti, un būtu jāievieš procedūras, ar kuru palīdzību prioritārā kārtā apstrādā minēto iestāžu iesniegtos paziņojumus, nodrošinot pienācīgu uzticamības līmeni attiecībā uz to precizitāti un ņemot vērā šo iestāžu īpašās zināšanas un pienākumus. Lai efektīvi vērstos pret konkrētiem īpaši smagiem noziedzīgiem nodarījumiem, piemēram, Direktīvā (ES) 2017/541 un Direktīvā 2011/93/ES minētajiem nodarījumiem, kas varētu nonākt mitināšanas pakalpojumu sniedzēju uzmanības lokā tad, kad tie veic savu darbību, dalībvalstis būtu jāmudina izmantot Direktīvas 2000/31/EK 15. panta 2. punktā paredzēto iespēju tiesību aktos noteikt ziņošanas pienākumus saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem, jo īpaši ar domes Regulu (ES) 2016/679.

               (29)

               Papildus kompetentajām iestādēm arī konkrētām personām vai vienībām, tostarp nevalstiskām organizācijām un nozares apvienībām, varētu būt īpašas zināšanas un vēlme brīvprātīgi uzņemties noteiktus pienākumus, kas saistīti ar cīņu pret nelegālu saturu tiešsaistē. Ņemot vērā minēto personu vai vienību pievienoto vērtību un attiecīgo paziņojumu dažkārt lielo skaitu, būtu jāsekmē sadarbība starp šādiem uzticamiem signalizētājiem un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, jo īpaši apstrādājot prioritārā kārtā arī viņu iesniegtos paziņojumus un nodrošinot pienācīgu uzticamības līmeni attiecībā uz to precizitāti. Tomēr atbilstīgi šādu personu vai vienību īpašajam statusam minētajai sadarbībai vajadzētu būt atvērtai tikai personām un vienībām, kas ievēro vērtības, uz kuru pamata ir dibināta Savienība un kuras izklāstītas Līguma par Eiropas Savienību 2. pantā, un kas atbilst konkrētiem attiecīgiem nosacījumiem, kuriem turklāt vajadzētu būt skaidriem un objektīviem un kuri būtu jāpublisko.

               (30)

               Cīņai pret nelegālu saturu tiešsaistē ir vajadzīga holistiska pieeja, jo šāds saturs bieži vien ir viegli pārvietojams no viena mitināšanas pakalpojumu sniedzēja uz citu, un tam ir tendence izmantot ķēdes vājāko posmu. Tāpēc ļoti būtiska ir sadarbība, jo īpaši pieredzes, tehnoloģisko risinājumu un paraugprakses brīvprātīgas apmaiņas veidā. Šāda sadarbība ir īpaši svarīga attiecībā uz mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, kuriem sava lieluma vai darbības mēroga dēļ ir tikai ierobežoti resursi un īpašās zināšanas.

               (31)

               Terorisms nozīmē nelikumīgu un neselektīvu vardarbības lietošanu un iebiedēšanu pret iedzīvotājiem. Teroristi aizvien vairāk balstās uz internetu, lai izplatītu teroristu propagandu, un bieži vien izmanto sarežģītas metodes, lai nodrošinātu šādas propagandas ātru un plašu izplatību. Kaut arī ir panākts progress, jo īpaši ES Interneta foruma ietvaros, tomēr joprojām steidzami ir nepieciešams ātrāk un efektīvāk reaģēt uz teroristiska rakstura saturu tiešsaistē, kā arī mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, kas piedalās ES Interneta forumā, ir pilnībā jāpilda savas saistības attiecībā uz efektīvu un visaptverošu ziņošanu.

               (32)

               Ņemot vērā ar cīņu pret teroristiska rakstura saturu tiešsaistē saistītās īpatnības, ieteikumi par nelikumīga satura apkarošanu parasti būtu jāpapildina ar konkrētiem ieteikumiem, kuri tieši attiecas uz cīņu pret teroristiska rakstura saturu tiešsaistē, izvēršot un konsolidējot ES Interneta foruma ietvaros īstenotos centienus.

               (33)

               Ņemot vērā īpaši nopietnos riskus, kas saistīti ar teroristiska rakstura saturu, un mitināšanas pakalpojumu sniedzēju centrālo lomu šāda satura izplatīšanā, mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāveic visi pamatotie pasākumi, lai – atkarībā no to iespējām noteikt savus pakalpojumu sniegšanas noteikumus un panākt to ievērošanu, kā arī atkarībā no nepieciešamības pēc efektīviem un pienācīgiem drošības pasākumiem un neskarot Direktīvas 2000/31/EK 14. pantu, – neatļautu teroristisku saturu un iespēju robežās nepieļautu tā mitināšanu.

               (34)

               Minētajiem pasākumiem būtu jo īpaši jāaptver sadarbība ar kompetentajām iestādēm un Eiropolu attiecībā uz pieprasījumiem, kas ir specifiski līdzekļi paziņojumu iesniegšanai mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem un ir pielāgoti teroristiska satura apkarošanas īpatnībām. Iesniedzot pieprasījumus, kompetentajām iestādēm un Eiropolam būtu jāspēj pieprasīt satura, kas, pēc to uzskata, ir teroristisks saturs, izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam, atsaucoties vai nu uz attiecīgajiem piemērojamajiem tiesību aktiem, vai uz konkrētā mitināšanas pakalpojumu sniedzēja pakalpojumu sniegšanas noteikumiem. Minētajiem pieprasījumu mehānismiem būtu jāpastāv līdztekus mehānismiem, ar kuru palīdzību (cita starpā uzticami signalizētāji) iesniedz ziņojumus un kurus var arī izmantot, lai paziņotu par saturu, kas tiek uzskatīts par teroristiska rakstura saturu.

               (35)

               Ņemot vērā to, ka teroristisks saturs parasti ir viskaitīgākais pirmajā stundā pēc tā parādīšanās tiešsaistē, kā arī ņemot vērā kompetento iestāžu un Eiropola īpašās zināšanas un pienākumus, pieprasījumi parasti būtu jānovērtē vienas stundas laikā un vajadzības gadījumā attiecīgi jārīkojas.

               (36)

               Minētajiem teroristiska satura apkarošanas pasākumiem būtu arī jāaptver samērīgi un specifiski proaktīvi pasākumi, kurus veic (tostarp izmantojot automatizētus līdzekļus), lai, neskarot Direktīvas 2000/31/EK 15. panta 1. punktu, atklātu, identificētu un ātri izņemtu teroristisku saturu vai liegtu piekļuvi tam un nodrošinātu, ka teroristisks saturs neparādās no jauna. Šajā sakarā būtu jāņem vērā nepieciešamība pēc pienācīgiem un efektīviem, šādus pasākumus papildinošiem drošības pasākumiem, jo īpaši tiem, kas ieteikti šā ieteikuma II nodaļā.

               (37)

               Cīņā pret teroristisku saturu tiešsaistē ārkārtīgi svarīga ir sadarbība gan mitināšanas pakalpojumu sniedzēju vidū, gan starp tiem un kompetentajām iestādēm. Konkrēti – tehnoloģiskie rīki, kas ļauj veikt automātisku satura atklāšanu, piemēram, jaucējkodu datubāze, var palīdzēt sasniegt mērķi nepieļaut teroristiska satura izplatīšanu dažādos mitināšanas pakalpojumos. Būtu jāsekmē šāda sadarbība un šādu tehnoloģisko rīku izstrāde, darbība un apmaiņa ar tiem, vajadzības gadījumā izmantojot Eiropola īpašās zināšanas. Minētie sadarbības centieni ir īpaši svarīgi, lai palīdzētu tiem mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, kuriem sava lieluma vai darbības mēroga dēļ ir ierobežoti resursi un īpašās zināšanas, lai efektīvi un nekavējoties reaģētu uz pieprasījumiem un veiktu ieteiktos proaktīvos pasākumus.

               (38)

               Pēc iespējas daudziem attiecīgajiem mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpiedalās minētajos sadarbības centienos, un visiem iesaistītajiem mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpalīdz optimizēt un maksimāli palielināt minēto rīku izmantošanu. Būtu arī jāsekmē tas, ka tiek noslēgtas darba vienošanās starp visām attiecīgajām pusēm, tostarp vajadzības gadījumā ar Eiropolu, ņemot vērā to, ka šādas vienošanās var palīdzēt nodrošināt konsekventu un efektīvu pieeju un ļaut apmainīties ar attiecīgo pieredzi un īpašajām zināšanām.

               (39)

               Lai nodrošinātu pamattiesību ievērošanu attiecībā uz fizisku personu aizsardzību saistībā ar personas datu apstrādi, kā arī saistībā ar personas datu brīvu apriti, personas datu apstrādei, ko veic jebkādu šā ieteikuma īstenošanai paredzēto pasākumu nolūkā, būtu pilnībā jāatbilst noteikumiem par datu aizsardzību, jo īpaši Regulai (ES) 2016/679 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai (ES) 2016/680 (9), un kompetentajām uzraudzības iestādēm būtu jāuzrauga minētā personas datu apstrāde.

               (40)

               Šis ieteikums respektē pamattiesības un ievēro principus, kas jo īpaši ir atzīti Hartā. Šis ieteikums jo īpaši tiecas nodrošināt pilnīgu Hartas 1., 7., 8., 10., 11., 16., 17., 21., 24. un 47. panta ievērošanu.

               (41)

               Komisija plāno cieši uzraudzīt visas darbības, kas veiktas, reaģējot uz šo ieteikumu. Tāpēc dalībvalstīm un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt gataviem pēc Komisijas pieprasījuma iesniegt tai visu attiecīgo informāciju, ko no tiem var pamatoti sagaidīt, lai varētu veikt šādu uzraudzību. Balstoties uz šādi iegūto informāciju un visu pārējo pieejamo informāciju, tostarp ziņojumiem, kas iegūti uz dažādo brīvprātīgo mehānismu pamata, Komisija novērtēs šā ieteikuma īstenošanā veiktos centienus un noteiks, vai ir vajadzīgi papildu pasākumi, tostarp saistošu Savienības tiesību aktu ierosināšana. Ņemot vērā teroristiska rakstura tiešsaistes satura apkarošanas īpatnības un steidzamību, minētā uzraudzība un novērtējums būtu jāveic uz detalizētas informācijas pamata un īpaši strauji, proti, trīs mēnešos pēc šā ieteikuma publicēšanas dienas, savukārt pārējā nelikumīgā satura gadījumā ir lietderīgi šādi rīkoties sešu mēnešu laikā pēc šā ieteikuma publicēšanas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

      I NODAĻA

      Mērķis un terminoloģija

               1.

               Attiecībā uz satura nodrošinātāju sniegto saturu, ko mitināšanas pakalpojumu sniedzēji glabā pēc minēto satura nodrošinātāju pieprasījuma, dalībvalstis un mitināšanas pakalpojumu sniedzēji tiek mudināti veikt efektīvus, pienācīgus un samērīgus pasākumus, lai vērstos pret nelikumīgu saturu tiešsaistē saskaņā ar šajā ieteikumā izklāstītajiem principiem, un pilnībā ievērojot hartu, jo īpaši tiesības uz vārda brīvību un informāciju, un citus piemērojamos Savienības tiesību noteikumus, it īpaši par personas datu aizsardzību, konkurenci un elektronisko komerciju.

               2.

               Šis ieteikums izvērš un konsolidē progresu, kas panākts to brīvprātīgo mehānismu ietvaros, par kuriem vienojušies mitināšanas pakalpojumu sniedzēji un citi skartie pakalpojumu sniedzēji attiecībā uz dažādiem nelikumīga satura veidiem. Terorisma jomā šis ieteikums izvērš un konsolidē ES Interneta foruma ietvaros panākto progresu.

               3.

               Šis ieteikums neskar dalībvalstu tiesības un pienākumus veikt pasākumus attiecībā uz nelikumīgu saturu tiešsaistē saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, tostarp iespēju, ka dalībvalstu tiesas vai administratīvās iestādes saskaņā ar savām tiesību sistēmām pieprasa mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem izņemt nelikumīgu saturu vai liegt piekļuvi tam. Šis ieteikums arī neskar mitināšanas pakalpojumu sniedzēju stāvokli saskaņā ar Direktīvu 2000/31/EK un viņiem paredzēto iespēju saskaņā ar Savienības un dalībvalstu tiesību aktiem noteikt savus pakalpojumu sniegšanas noteikumus un panākt to ievērošanu.

               4.

               Šajā ieteikumā tiek lietoti šādi termini:

                           a)

                           “mitināšanas pakalpojumu sniedzējs” ir to informācijas sabiedrības pakalpojumu sniedzējs, kurus veido pakalpojuma saņēmēja nodrošinātās informācijas glabāšana pēc viņa pieprasījuma Direktīvas 2000/31/EK 14. panta nozīmē neatkarīgi no pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas vietas, un kas vērš savu darbību uz Savienībā dzīvojošiem patērētājiem;

                           b)

                           “nelikumīgs saturs” ir jebkura informācija, kas neatbilst Savienības tiesību aktiem vai attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem;

                           c)

                           “lietotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ir mitināšanas pakalpojumu sniedzēja piedāvāto pakalpojumu saņēmējs;

                           d)

                           “satura nodrošinātājs” ir lietotājs, kurš sniedzis informāciju, ko pēc viņa pieprasījuma ir glabājis vai glabā mitināšanas pakalpojumu sniedzējs;

                           e)

                           “paziņojums” ir jebkāds mitināšanas pakalpojumu sniedzējam adresēts paziņojums, kuru paziņojuma sniedzējs iesniedzis attiecībā uz minētā mitināšanas pakalpojumu sniedzēja glabāto saturu, kas, pēc viņa uzskata, ir nelikumīgs saturs, pieprasot minētajam mitināšanas pakalpojumu sniedzējam brīvprātīgi izņemt minēto saturu vai liegt piekļuvi tam;

                           f)

                           “paziņojuma sniedzējs” ir persona vai vienība, kas iesniegusi paziņojumu mitināšanas pakalpojumu sniedzējam;

                           g)

                           “uzticams signalizētājs” ir persona vai vienība, kurai, pēc mitināšanas pakalpojumu sniedzēja uzskata, ir īpašas zināšanas un pienākumi nelikumīga tiešsaistes satura apkarošanai;

                           h)

                           “teroristisks saturs” ir jebkura informācija, kuras izplatīšana nozīmē nodarījumus, kas uzskatīti Direktīvā (ES) 2017/541, vai teroristu nodarījumus, kas uzskaitīti attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos, tostarp tādas konkrētās informācijas izplatīšana, kuru sagatavojušas Savienības vai Apvienoto Nāciju Organizācijas izveidotajos attiecīgajos sarakstos iekļautās teroristu grupas vai vienības vai kura ir attiecināma uz šīm teroristu grupām vai vienībām;

                           i)

                           “tiesībaizsardzības iestādes” ir kompetentās iestādes, ko dalībvalstis izraudzījušās saskaņā ar saviem tiesību aktiem, lai tās veiktu tiesībaizsardzības uzdevumus nolūkā novērst, izmeklēt un atklāt noziedzīgus nodarījumus saistībā ar nelikumīgu tiešsaistes saturu vai saukt pie atbildības par tiem;

                           j)

                           “kompetentās iestādes” ir kompetentās iestādes, ko dalībvalstis izraudzījušās saskaņā ar saviem tiesību aktiem, lai tās veiktu uzdevumus, kas cita starpā ietver nelikumīga tiešsaistes satura apkarošanu, tostarp tiesībaizsardzības iestādes un administratīvās iestādes, kurām uzdots nodrošināt tiesību aktu ievērošanu neatkarīgi no šo tiesību aktu, kas piemērojami noteiktās īpašās jomās, rakstura vai konkrētā priekšmeta;

                           k)

                           “pieprasījums” ir jebkāds mitināšanas pakalpojumu sniedzējam adresēts paziņojums, kuru kompetentā iestāde vai Eiropols iesnieguši attiecībā uz minētā mitināšanas pakalpojumu sniedzēja glabāto saturu, kas, pēc minētās iestādes vai Eiropola uzskata, ir teroristisks saturs, pieprasot minētajam mitināšanas pakalpojumu sniedzējam brīvprātīgi izņemt minēto saturu vai liegt piekļuvi tam.

      II NODAĻA

      Vispārīgi ieteikumi attiecībā uz visu veidu nelikumīgu saturu

      Paziņojumu iesniegšana un apstrāde

               5.

               Būtu jāparedz paziņojumu iesniegšanas mehānismi. Minētajiem mehānismiem vajadzētu būt viegli pieejamiem, lietotājiem ērtiem un būtu jāļauj iesniegt paziņojumus elektroniskā ceļā.

               6.

               Minētajiem mehānismiem būtu jāļauj iesniegt pietiekami precīzus un pienācīgi pamatotus paziņojumus un jāsekmē šādu paziņojumu iesniegšana, lai attiecīgais mitināšanas pakalpojumu sniedzējs varētu pieņemt uz informāciju balstītu un rūpīgi apsvērtu lēmumu par saturu, uz kuru attiecas paziņojums, jo īpaši par to, vai minētais saturs uzskatāms par nelikumīgu saturu un ir jāizņem vai jāliedz piekļuve tam. Minētajiem mehānismiem vajadzētu būt tādiem, kas atvieglina to paziņojumu sniegšanu, kuros iekļauts skaidrojums par iemesliem, kāpēc paziņojuma sniedzējs minēto saturu uzskata par nelikumīgu saturu, un skaidra norāde par minēta satura atrašanās vietu.

               7.

               Paziņojuma sniedzējiem vajadzētu būt iespējai, bet ne pienākumam brīvprātīgi iekļaut paziņojumā savu kontaktinformāciju. Ja tie nolemj to darīt, būtu jānodrošina viņu anonimitāte attiecībā pret satura nodrošinātāju.

               8.

               Ja mitināšanas pakalpojumu sniedzējam ir zināma paziņojuma sniedzēja kontaktinformācija, mitināšanas pakalpojumu sniedzējam būtu jānosūta paziņojuma sniedzējam saņemšanas apstiprinājums un bez liekas kavēšanās viņš samērīgā veidā jāinformē par mitināšanas pakalpojuma sniedzēja lēmumu par saturu, uz ko attiecas paziņojums.

      Satura nodrošinātāju informēšana un pretpaziņojumi

               9.

               Ja mitināšanas pakalpojumu sniedzējs nolemj izņemt jebkādu paša glabāto saturu vai liegt piekļuvi tam, jo viņš uzskata saturu par nelikumīgu saturu, un ja mitināšanas pakalpojumu sniedzējam ir zināma satura nodrošinātāja kontaktinformācija, tad – neatkarīgi no līdzekļiem, kas izmantoti minētā satura atklāšanai, noteikšanai vai izņemšanai vai piekļuves liegšanai – satura nodrošinātājs bez liekas kavēšanās samērīgā veidā būtu jāinformē par minēto lēmumu un tā pieņemšanas iemesliem, kā arī par 11. punktā izklāstīto iespēju apstrīdēt minēto lēmumu.

               10.

               Tomēr 9. punkts nebūtu jāpiemēro tad, ja ir acīmredzams, ka attiecīgais saturs ir nelikumīgs saturs un saistīts ar smagiem noziedzīgiem nodarījumiem, kuri rada apdraudējumu personu dzīvībai vai drošībai. Turklāt mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem nebūtu jāsniedz minētajā punktā izklāstītā informācija, ja un kamēr kompetentā iestāde to prasa sabiedriskās kārtības un sabiedriskās drošības apsvērumu dēļ un it īpaši saistībā ar noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu un saukšanu pie atbildības par tiem.

               11.

               Būtu jādod iespēja satura nodrošinātājiem samērīgā termiņā apstrīdēt mitināšanas pakalpojumu sniedzēja pieņemto 9. punktā minēto lēmumu, iesniedzot šim mitināšanas pakalpojumu sniedzējam pretpaziņojumu. Šādu pretpaziņojumu iesniegšanas mehānismam vajadzētu būt lietotājiem ērtam un būtu jāļauj iesniegt pretpaziņojumus elektroniskā ceļā.

               12.

               Būtu jānodrošina, ka mitināšanas pakalpojumu sniedzēji pienācīgi ņem vērā visus pretpaziņojumus, kurus tie saņem. Ja pretpaziņojumā ir izklāstīti iemesli, kas mitināšanas pakalpojumu sniedzējam liek uzskatīt, ka saturs, uz kuru attiecas pretpaziņojums, nav uzskatāms par nelikumīgu saturu, tam bez liekas kavēšanās būtu jāmaina savs lēmums par minētā satura izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam, neskarot šā mitināšanas pakalpojumu sniedzēja iespēju saskaņā ar Savienības un dalībvalstu tiesību aktiem noteikt savus pakalpojumu sniegšanas noteikumus un panākt to ievērošanu.

               13.

               Satura nodrošinātājs, kas iesniedza pretpaziņojumu, kā arī attiecīgais paziņojuma sniedzējs gadījumos, kad attiecīgajam mitināšanas pakalpojumu sniedzējam ir zināma to kontaktinformācija, bez liekas kavēšanās būtu jāinformē par lēmumu, ko mitināšanas pakalpojumu sniedzējs ir pieņēmis par attiecīgo saturu.

      Strīdu izšķiršana ārpustiesas kārtībā

               14.

               Dalībvalstis tiek mudinātas vajadzības gadījumā sekmēt ārpustiesas izlīgumu panākšanu, lai izšķirtu strīdus, kas saistīti ar nelikumīga satura izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam. Jebkuram mehānismam šādai strīdu izšķiršanai ārpustiesas kārtībā vajadzētu būt viegli pieejamam, efektīvam, pārredzamam un objektīvam un būtu jānodrošina, ka izlīgumi ir taisnīgi un atbilst piemērojamajiem tiesību aktiem. Mēģinājumiem panākt šādu strīdu izšķiršanu ārpustiesas kārtībā nebūtu jāietekmē attiecīgo pušu piekļuve tiesai.

               15.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzēji tiek mudināti, lai tie atļauj izmantot mehānismus strīdu izšķiršanai ārpustiesas kārtībā, ja šādi mehānismi ir pieejami attiecīgajā dalībvalstī.

      Pārredzamība

               16.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzēji būtu jāmudina publicēt skaidrus, viegli saprotamus un pietiekami detalizētus skaidrojumus par savu politiku attiecībā uz viņu glabātā satura izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam, tostarp par nelikumīgu uzskatīta satura gadījumā.

               17.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzēji būtu jāmudina regulāri – vēlams vismaz reizi gadā – publicēt ziņojumus par savām darbībām saistībā ar tāda satura izņemšanu, kas tiek uzskatīts par nelikumīgu saturu, un piekļuves liegšanu tam. Šajos ziņojumos jo īpaši būtu jāiekļauj informācija par izņemtā satura apjomu un veidu, par saņemto paziņojumu un pretpaziņojumu skaitu un par rīcības veikšanai vajadzīgo laiku.

      Proaktīvi pasākumi

               18.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzēji būtu jāmudina vajadzības gadījumā veikt samērīgus un specifiski proaktīvus pasākumus attiecībā uz nelikumīgu saturu. Šādi proaktīvi pasākumi varētu ietvert automatizētu līdzekļu izmantošanu nelikumīga satura atklāšanai tikai tad, ja tie ir pienācīgi un samērīgi un uz tiem attiecas efektīvi un pienācīgi drošības pasākumi, jo īpaši tādi, kas minēti 19. un 20. punktā.

      Drošības pasākumi

               19.

               Lai, neskarot mitināšanas pakalpojumu sniedzēju iespēju saskaņā ar Savienības un dalībvalstu tiesību aktiem noteikt savus pakalpojumu sniegšanas noteikumus un panākt to ievērošanu, nepieļautu tāda satura izņemšanu, kas nav nelikumīgs saturs, vajadzētu būt efektīviem un pienācīgiem drošības pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka mitināšanas pakalpojumu sniedzēji rūpīgi un samērīgi rīkojas attiecībā uz viņu glabāto saturu, jo īpaši tad, kad viņi apstrādā paziņojumus un pretpaziņojumus un lemj par tāda satura iespējamo izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam, kas tiek uzskatīts par nelikumīgu saturu.

               20.

               Ja mitināšanas pakalpojumu sniedzēji izmanto automatizētus līdzekļus attiecībā uz viņu glabāto saturu, būtu jāievieš efektīvi un pienācīgi drošības pasākumi, lai nodrošinātu, ka attiecībā uz minēto saturu pieņemtie lēmumi, jo īpaši lēmumi izņemt par nelikumīgu uzskatāmo saturu vai liegt piekļuvi tam, ir precīzi un labi pamatoti. Vajadzības gadījumā un jebkurā gadījumā tad, ja ir nepieciešams detalizēts konkrētā konteksta novērtējums, lai noteiktu, vai saturs ir uzskatāms par nelikumīgu saturu, šādiem drošības pasākumiem jo īpaši būtu jāietver cilvēku veikta pārraudzība un pārbaudes.

      Aizsardzība pret ļaunprātīgu rīcību

               21.

               Būtu jāveic efektīvi un pienācīgi pasākumi, lai nepieļautu, ka paziņojumus vai pretpaziņojumus iesniedz ļaunticīgi vai ka pēc ļaunticīgi iesniegtiem paziņojumiem vai pretpaziņojumiem seko rīcība, kā arī lai nepieļautu cita veida ļaunprātīgu rīcību saistībā ar nelikumīga tiešsaistes satura apkarošanai ieteiktajiem pasākumiem, kas izklāstīti šajā ieteikumā.

      Mitināšanas pakalpojumu sniedzēju un dalībvalstu sadarbība

               22.

               Dalībvalstīm un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāizraugās kontaktpunkti, kas izskata jautājumus saistībā ar nelikumīgu saturu tiešsaistē.

               23.

               Būtu jāparedz paātrinātas procedūras, lai apstrādātu kompetento iestāžu iesniegtos paziņojumus.

               24.

               Nolūkā novērst, izmeklēt un atklāt noziedzīgus nodarījumus vai saukt pie atbildības par tiem dalībvalstis tiek mudinātas noteikt mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem juridiskus pienākumus, ievērojot piemērojamās juridiskās prasības, jo īpaši attiecībā uz personas datu aizsardzību, tostarp Regulu (ES) 2016/679, nekavējoties informēt tiesībaizsardzības iestādes par visiem tiem pierādījumiem par iespējamiem personu dzīvībai vai drošībai apdraudējumu radošiem smagiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas iegūti to darbības kontekstā saistībā ar nelikumīga satura izņemšanu vai piekļuves liegšanu tam.

      Mitināšanas pakalpojumu sniedzēju un uzticamo signalizētāju sadarbība

               25.

               Būtu jāsekmē mitināšanas pakalpojumu sniedzēju un uzticamo signalizētāju sadarbība. Konkrēti – būtu jāparedz paātrinātas procedūras, kā apstrādāt uzticamo signalizētāju iesniegtos paziņojumus.

               26.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzēji būtu jāmudina publicēt skaidrus un objektīvus nosacījumus, pēc kuriem nosaka, kuras personas vai vienības tie uzskata par uzticamiem signalizētājiem.

               27.

               Ar minētajiem nosacījumiem būtu jātiecas nodrošināt, ka attiecīgajām personām vai vienībām ir vajadzīgās īpašās zināšanas un ka tie rūpīgi un objektīvi darbojas kā uzticamie signalizētāji, balstoties uz to vērtību ievērošanu, uz kuru pamata ir dibināta Savienība.

      Sadarbība starp mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem

               28.

               Nelikumīga tiešsaistes satura apkarošanas nolūkā mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem vajadzības gadījumā būtu jāapmainās ar pieredzi, tehnoloģiskiem risinājumiem un paraugpraksi – gan savā starpā, gan jo īpaši ar mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, kuriem sava lieluma vai darbības mēroga dēļ ir ierobežoti resursi un īpašās zināšanas –, tostarp darot to pašreizējās mitināšanas pakalpojumu sniedzēju sadarbības kontekstā ar rīcības kodeksu, saprašanās memorandu un citu brīvprātīgo mehānismu palīdzību.

      III NODAĻA

      Konkrēti ieteikumi attiecībā uz teroristisku saturu

      Vispārīgi

               29.

               Šajā nodaļā izklāstītos konkrētos ieteikumus, kas attiecas uz teroristisku saturu, piemēro papildus vispārīgajiem ieteikumiem, kuri izklāstīti II nodaļā.

               30.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem savos pakalpojumu sniegšanas noteikumos būtu skaidri jānosaka, ka viņi neglabās teroristisku saturu.

               31.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāveic pasākumi, lai panāktu, ka viņi neglabā teroristisku saturu, jo īpaši tas attiecas uz pieprasījumiem, proaktīviem pasākumiem un sadarbību saskaņā ar 32.–40. punktu.

      Pieprasījumu iesniegšana un apstrāde

               32.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to kompetentajām iestādēm ir spējas un pietiekami resursi, lai efektīvi atklātu un identificētu teroristisku saturu un iesniegtu pieprasījumus attiecīgajiem mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem, jo īpaši izmantojot valstu vienības ziņošanai par interneta saturu un sadarbojoties ar ES vienību ziņošanai par interneta saturu, kas darbojas Eiropolā.

               33.

               Būtu jāparedz noteikumi par mehānismiem, kas ļauj iesniegt pieprasījumus. Būtu jāievieš paātrinātas procedūras, kā apstrādāt pieprasījumus, jo īpaši tos pieprasījumus, kurus iesniegušas valstu vienības ziņošanai par interneta saturu un ES vienība ziņošanai par interneta saturu, kas darbojas Eiropolā.

               34.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem bez liekas kavēšanās būtu jānosūta apstiprinājumi par pieprasījumu saņemšanu un jāinformē kompetentā iestāde vai Eiropols par saviem lēmumiem par saturu, uz kuru attiecas pieprasījumi, norādot attiecīgajā gadījumā to, kad saturs tika izņemts vai tika liegta piekļuve tam, vai kāpēc minētie mitināšanas pakalpojumu sniedzēji nolēma neizņemt saturu vai neliegt piekļuvi tam.

               35.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem parasti vienas stundas laikā no pieprasījuma saņemšanas būtu jānovērtē un vajadzības gadījumā jāizņem pieprasījumos minētais saturs vai jāliedz piekļuve tam.

      Proaktīvi pasākumi

               36.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāveic samērīgi un specifiski proaktīvi pasākumi (tostarp izmantojot automatizētus līdzekļus), lai atklātu, identificētu un ātri izņemtu teroristisku saturu vai liegtu piekļuvi tam.

               37.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāveic samērīgi un specifiski proaktīvi pasākumi (tostarp izmantojot automatizētus līdzekļus), lai nekavējoties liegtu satura nodrošinātājiem no jauna iesniedz saturu, kurš jau ir izņemts vai piekļuve kuram jau ir liegta, jo tas uzskatāms par teroristisku saturu.

      Sadarbība

               38.

               Lai nepieļautu teroristiska satura izplatīšanu dažādos mitināšanas pakalpojumos, mitināšanas pakalpojumu sniedzēji būtu jāmudina sadarboties, apmainoties ar efektīviem, pienācīgiem un samērīgiem tehnoloģiskiem rīkiem un optimizējot tos, tostarp tādus rīkus, kas ļauj veikt automātisku satura atklāšanu. Ja tas tehnoloģiski ir iespējams, būtu jāietver visi būtiskie formāti, caur kuriem tiek izplatīts teroristisks saturs. Šādā sadarbībā jo īpaši būtu jāiekļauj mitināšanas pakalpojumu sniedzēji, kuriem sava lieluma vai darbības mēroga dēļ ir ierobežoti resursi un īpašās zināšanas.

               39.

               Mitināšanas pakalpojumu sniedzēji būtu jāmudina veikt pasākumus, kas vajadzīgi 38. punktā minēto rīku pareizai darbībai un uzlabošanai, jo īpaši nodrošinot identifikatorus, kuri saistīti ar visu saturu, kas tiek uzskatīts par teroristisku saturu, un pilnībā izmantojot minēto rīku sniegtās iespējas.

               40.

               Kompetentajām iestādēm un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem būtu jānoslēdz darba vienošanās (vajadzības gadījumā arī ar Eiropolu) par jautājumiem, kas saistīti ar teroristisku saturu tiešsaistē, tostarp ar mērķi uzlabot sapratni par teroristu darbībām tiešsaistē, uzlabot konsultāciju mehānismus, novērst centienu lieku dublēšanos un sekmēt tiesībaizsardzības iestāžu pieprasījumu iesniegšanu kriminālizmeklēšanas nolūkos saistībā ar terorismu.

      IV NODAĻA

      Informācijas sniegšana

               41.

               Dalībvalstīm regulāri un vēlams reizi trijos mēnešos būtu jāziņo Komisijai par savu kompetento iestāžu iesniegtajiem pieprasījumiem un par lēmumiem, kurus mitināšanas pakalpojumu sniedzēji pieņēmuši pēc šiem pieprasījumiem, kā arī par savu sadarbību ar mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem saistībā ar cīņu pret teroristisku saturu.

               42.

               Lai varētu uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu attiecībā uz teroristisku saturu, vēlākais trīs mēnešu laikā no šā ieteikuma publicēšanas dienas mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem pēc Komisijas pieprasījuma būtu jāiesniedz tai visa būtiskā informācija, kas ļauj veikt šādu uzraudzību. Minētā informācija jo īpaši var ietvert informāciju par tā satura apjomu, kurš ir izņemts vai piekļuve kuram ir liegta – vai nu uz pieprasījumu vai paziņojumu pamata, vai arī pēc tam, kad ir veikti proaktīvi pasākumi un izmantoti automatizēti līdzekļi. Minētā informācija var arī ietvert datus par saņemto pieprasījumu skaitu un rīcības veikšanai vajadzīgo laiku, kā arī par tā satura apjomu, kura iesniegšana vai atkārtota iesniegšana netika pieļauta, izmantojot automātisku satura atklāšanu vai citus tehnoloģiskos rīkus.

               43.

               Lai varētu uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu attiecībā uz nelikumīgu saturu, kas nav teroristisks saturs, vēlākais sešu mēnešu laikā no šā ieteikuma publicēšanas dienas dalībvalstīm un mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem pēc Komisijas pieprasījuma būtu jāiesniedz tai visa būtiskā informācija, kas ļauj veikt šādu uzraudzību.

      Briselē, 2018. gada 1. martā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Andrus ANSIP

      (1)  COM(2017) 555 final, 2017. gada 28. septembris.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/13/ES (2010. gada 10. marts) par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva) (OV L 95, 15.4.2010., 1. lpp.). COM(2016) 287 final.

      (3)  COM(2016) 593 final, 2016. gada 14. septembris.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/93/ES (2011. gada 13. decembris) par seksuālas vardarbības pret bērniem, bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu un ar kuru aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2004/68/TI (OV L 335, 17.12.2011., 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/541 (2017. gada 15. marts) par terorisma apkarošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2002/475/TI un groza Padomes Lēmumu 2005/671/TI (OV L 88, 31.3.2017., 6. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV L 157, 30.4.2004., 45. lpp.).

      (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2018/464 (2018. gada 19. marts) par metālu un joda monitoringu jūras aļģēs, halofītos un produktos uz jūras aļģu bāzes (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               21.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 78/16

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2018/464
   (2018. gada 19. marts)
   par metālu un joda monitoringu jūras aļģēs, halofītos un produktos uz jūras aļģu bāzes
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Arsēna, kadmija un svina maksimāli pieļaujamā koncentrācija dažādos pārtikas produktos ir noteikta ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1881/2006 (1). Tomēr pašlaik nav noteikta šo vielu maksimāli pieļaujamā koncentrācija jūras aļģēs un halofītos, izņemot ar minēto regulu noteikto maksimāli pieļaujamo koncentrāciju uztura bagātinātājos, kas sastāv tikai vai lielākoties no jūras aļģēm [jūraszālēm] vai produktiem, kuri iegūti no jūras aļģēm.

               (2)

               Attiecībā uz dzīvsudrabu pašlaik saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 396/2005 (2) maksimāli pieļaujamais atlieku līmenis (MAL) aļģēs un prokariotu organismos ir noteikts sākotnējā līmenī 0,01 mg/kg.

               (3)

               2006. gadā Pārtikas zinātniskā komiteja par joda uzņemšanas augšējo robežu noteica 600 μg dienā pieaugušajiem un 200 μg dienā bērniem vecumā no viena līdz trīs gadiem (3). Komiteja norādīja, ka ar jodu bagātu aļģu produktu uzņemšana kopā ar pārtiku, it īpaši ar kaltētiem produktiem, var izraisīt bīstami pārmērīgu joda uzņemšanu, ja šādi produkti satur vairāk nekā 20 mg joda uz kg sausnas un eksponētie iedzīvotāji dzīvo apgabalā, kurā ir endēmisks joda deficīts.

               (4)

               Pieejamie dati par klātbūtni liecina, ka jūras aļģes satur arsēnu, kadmiju, jodu, svinu un dzīvsudrabu ievērojamā koncentrācijā. Arī halofīti aug jūras vidē, tāpēc var pamatoti pieņemt, ka šo vielu uzņemšana tajos notiek līdzīgi un, līdz ar to, tajos rodas arī līdzīgs piesārņojums.

               (5)

               Atsevišķām patērētāju grupām Eiropas Savienībā jūras aļģu un halofītu iekļaušana uzturā kļūst par aizvien nozīmīgāku patēriņa ieradumu sastāvdaļu. Tāpēc ir svarīgi novērtēt, vai arsēns, kadmijs, jods, svins un dzīvsudrabs no jūras aļģēm un halofītiem palielina šo vielu kopējās ekspozīcijas daļu tādā mērā, ka būtu jānosaka arsēna, kadmija un svina maksimāli pieļaujamā koncentrācija šajās precēs vai jāgroza dzīvsudraba MAL attiecībā uz aļģēm un prokariotu organismiem, vai jāveic kādi pasākumi saistībā ar eksponētību jodam no šiem produktiem.

               (6)

               Uz jūras aļģu bāzes izstrādātu pārtikas piedevu specifikācijas ir izklāstītas Komisijas Regulas (ES) Nr. 231/2012 pielikumā (4). Attiecībā uz dažām no šīm piedevām EFSA ieteica pārskatīt toksisko elementu piemaisījumu robežas, lai nodrošinātu, ka šo piedevu lietošana nekļūs par būtisku minēto toksisko elementu ekspozīcijas avotu, it īpaši zīdaiņiem un maziem bērniem (5). Tāpēc būtu jānovērtē eksponētība arsēnam, kadmijam, jodam, svinam un dzīvsudrabam, ko rada pārtikas piedevas, kuru pamatā ir jūraszāles un citas aļģes.

               (7)

               Arsēna, svina, kadmija un dzīvsudraba maksimāli pieļaujamie daudzumi barībā ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/32/EK (6). Tā kā atsevišķas jūras aļģu sugas tiek izmantotas dzīvnieku barībā, būtu jānoskaidro metālu saturs arī šajās sugās – gan dzīvnieku veselības apsvērumu dēļ, gan sakarā ar šo metālu pārnesi uz dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem.

               (8)

               Lai pamatotu uzturekspozīcijas novērtējumu, būtu jāapkopo dati par arsēna, kadmija, joda, svina un dzīvsudraba klātbūtni dažādās jūras aļģu sugās, halofītos un produktos uz jūras aļģu bāzes,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstis sadarbībā ar dzīvnieku barības un pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem 2018., 2019. un 2020. gada laikā veic arsēna, kadmija, joda, svina un dzīvsudraba klātbūtnes monitoringu jūras aļģēs, halofītos un produktos uz jūras aļģu bāzes. Lai iegūtu precīzu eksponētības aplēsi, monitoringā būtu jāiekļauj ēdamie halofīti, tostarp Salicorna europaea un Tetragonia tetragonoides, kā arī plašs jūras aļģu sugu klāsts, kas atspoguļo patēriņa ieradumus un barības lietojuma veidus, ieskaitot Ecklonia bicyclis, Fucus vesiculosus, Palmaria palmata, Hizikia fusiforme, Chondrus crispus, Laminaria digitata, Laminaria japonica, Saccharina japonica, Porphyra un Pyropia spp., Ascophyllum nodosum, Ulva sp., Himanthalia elongata, Fucus serratus, Codium sp., Sacharina latissima, Undaria pinnatifida un Alaria esculenta. Būtu jāapkopo arī dati par klātbūtni pārtikas piedevās uz jūras aļģu bāzes, tostarp piedevās E400, E401, E403, E404, E405, E406, E407, E407a un E160a(iv).

               2.

               Attiecībā uz pārtikas monitoringu būtu jāievēro paraugu ņemšanas procedūras, kas noteiktas Komisijas Regulā (EK) Nr. 333/2007 (7), lai nodrošinātu, ka paņemtie paraugi ir reprezentatīvi attiecībā uz partiju, no kuras tie ņemti.

               3.

               Attiecībā uz barības monitoringu būtu jāievēro noteikumi, kuri paredzēti Komisijas Regulā (EK) Nr. 152/2009 (8).

               4.

               Analīzes būtu jāveic saskaņā ar III pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 882/2004 (9), izmantojot analīzes metodi, kura ir atzīta par tādu, kas sniedz ticamus rezultātus.

               5.

               Dzīvsudraba analīzi būtu vēlams veikt, nosakot metildzīvsudraba un kopējā dzīvsudraba saturu, un arsēna analīze būtu jāveic, nosakot neorganiskā un kopējā arsēna saturu un, ja iespējams, citus attiecīgos arsēna veidus.

               6.

               Būtu jāziņo par sugu vai piedevu skaitu un to, vai analizēti tika svaigi, kaltēti vai pārstrādāti produkti. Ja iespējams, būtu jāziņo arī par produktu izcelsmi (savvaļas augi vai kultūraugi), ražas novākšanas datumu un vietu, jūras aļģu daļu, kas analizēta, kā arī par iespējamo informāciju uz gatavo produktu etiķetes.

               7.

               Izmantojot EFSA noteikto elektronisko ziņošanas formātu, monitoringa dati kopā ar informāciju, kura paredzēta apkopošanai vienā datubāzē, būtu regulāri jāsniedz EFSA.

      Briselē, 2018. gada 19. martā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.).

      (3)  Tolerable upper intake levels for vitamins and minerals – Scientific Committee on Food – Scientific Panel on Dietetic Products, Nutrition and Allergies. 2006. gada februāris. http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/efsa_rep/blobserver_assets/ndatolerableuil.pdf

      (4)  Komisijas 2012. gada 9. marta Regula (ES) Nr. 231/2012, ar ko nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu specifikācijas (OV L 83, 22.3.2012., 1. lpp.).

      (5)  Re-evaluation of agar (E406) as a food additive. EFSA Journal 2016; 14(12): 4645.

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīva 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp.).

      (7)  Komisijas 2007. gada 28. marta Regula (EK) Nr. 333/2007, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba, neorganiskās alvas, 3-MHPD un benzopirēna koncentrācijas oficiālajai kontrolei pārtikas produktos (OV L 88, 29.3.2007., 29. lpp.).

      (8)  Komisijas 2009. gada 27. janvāra Regula (EK) Nr. 152/2009, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes barības oficiālajai kontrolei (OV L 54, 26.2.2009., 1. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).