title: Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums (2020. gada 27. maijs) par parādu moratoriju, valsts garantiju shēmu un citu fiskāla rakstura pasākumu ietekmes uz finanšu stabilitāti monitorēšanu, kas reālās tautsaimniecības aizsardzībai veikti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju (ESRK/2020/8) 2020/C 249/01

text:
               29.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/1

      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
      (2020. gada 27. maijs)
      par parādu moratoriju, valsts garantiju shēmu un citu fiskāla rakstura pasākumu ietekmes uz finanšu stabilitāti monitorēšanu, kas reālās tautsaimniecības aizsardzībai veikti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju
      (ESRK/2020/8)
      (2020/C 249/01)
      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 3. panta 2. punkta b), d) un f) apakšpunktu, kā arī 16.–18. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmumu ESRK/2011/1 (2011. gada 20. janvāris), ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (2), un jo īpaši tā 15. panta 3. punkta e) apakšpunktu un 18.–20. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Koronavīrusa izraisītās slimības (Covid-19) pandēmijas uzliesmojums un tam sekojošā ierobežošanas pasākumu īstenošana ir smags šoks Eiropas tautsaimniecībām. Lai aizsargātu nefinanšu sabiedrības un mājsaimniecības no pandēmijas sekām, dalībvalstis ievieš parādu moratorijus, valsts garantiju shēmas un citus fiskāla rakstura pasākumus. Lai gan šie pasākumi attiecas uz nefinanšu sektoru, tie tomēr ietekmē finanšu stabilitāti.

                  (2)

                  Šo pasākumu efektivitāte finanšu stabilitātes saglabāšanā būs atkarīga no to lieluma un funkcionālajām īpatnībām. Tie rūpīgi jāmonitorē nacionālajā līmenī, lai laikus varētu veikt korekcijas, izmantojot elastīgumu, ko nodrošina Eiropas Savienības pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta tautsaimniecību saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu (3).

                  (3)

                  Ņemot vērā dalībvalstu tautsaimniecību augsto integrācijas pakāpi, vienas dalībvalsts īstenotajiem pasākumiem būs pozitīvi vai negatīvi blakus efekti citās dalībvalstīs. Šādi blakus efekti būtu jāņem vērā visaptverošā novērtējumā par ietekmi uz finanšu stabilitāti Eiropas Savienības līmenī, ko rada pasākumi, kurus nacionālās iestādes veikušas reālās tautsaimniecības aizsardzībai, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju.

                  (4)

                  Lai nodrošinātu nacionālo pasākumu efektivitāti finanšu stabilitātes nodrošināšanā, nepieciešama cieša monitorēšana un sadarbība starp nacionālajām makroprudenciālās uzraudzības iestādēm un nacionālajām fiskālajām un uzraudzības iestādēm atbilstoši to attiecīgajām kompetencēm. Eiropas Sistēmisko risku kolēģija (ESRK) 2020. gada 14. maijā nosūtīja vēstuli Eiropas Savienības dalībvalstu fiskālajām iestādēm, aicinot tās jau agrīnā posmā sākt intensīvāku dialogu starp attiecīgajām iestādēm nacionālajā līmenī (4).

                  (5)

                  ESRK atbild par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makroprudenciālo uzraudzību un sniedz ieguldījumu sistēmisko risku mazināšanā un novēršanā. Šajā nolūkā ESRK plāno monitorēt un regulāri apspriest ietekmi uz finanšu stabilitāti Eiropas Savienības līmenī, ko rada nacionālie pasākumi, kuri reālās tautsaimniecības aizsardzībai ieviesti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju. ESRK plāno īpašu uzmanību pievērst pārrobežu un starpnozaru ietekmei. Šī monitorēšana būtu jāturpina tikai tik ilgi, kamēr šādi pasākumi var ietekmēt finanšu stabilitāti Eiropas Savienībā.

                  (6)

                  Lai monitorētu šādu pasākumu ietekmi uz finanšu stabilitāti Eiropas Savienības līmenī, nacionālajām makroprudenciālās uzraudzības iestādēm būs jāziņo attiecīgā nacionālā informācija. Pieprasījumos, ar kuru palīdzību ESRK lūdz attiecīgu informāciju šādām iestādēm, būtu jāņem vērā proporcionalitātes princips un jāizvairās no pārskatu sniegšanas prasību dublēšanās, koncentrējoties uz informāciju, kas nav pieejama no citiem avotiem.

                  (7)

                  ESRK plāno papildināt un uzlabot nacionālajā līmenī veikto monitorēšanu un novērtēšanu. ESRK mērķis ir veicināt pieredzes apmaiņu un agrīnu pārrobežu un starpnozaru jautājumu apzināšanu. Vēlākā posmā tai būs arī saskaņots skatījums par pasākumu pakāpeniskas izbeigšanas metodēm. Šajā nolūkā ESRK plāno izveidot atgriezeniskās saites kanālu, lai nodrošinātu informācijas apmaiņu starp pārskatu sniedzējām iestādēm.

                  (8)

                  Ar šo ieteikumu finanšu pakalpojumu nozarei netiek radītas jaunas pārskatu sniegšanas prasības. Lai iegūtu informāciju, ESRK būtu jāpaļaujas uz to, ka nacionālās makroprudenciālās uzraudzības iestādes sniedz informāciju, kas savākta nacionālo monitorēšanas pasākumu vajadzībām, kas savukārt balstītos uz pasākumu īstenošanā iesaistīto nacionālo fiskālo iestāžu un valdības aģentūru sniegtajiem pārskatiem. ESRK būtu jāpaļaujas arī uz datiem, ko savākušas tās dalībiestādes, jo īpaši Eiropas Banku iestāde, Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde, Eiropas Centrālā banka un Vienotā noregulējuma valde.

                  (9)

                  Šis ieteikums neierobežo Eiropas Savienības centrālo banku pilnvaras monetārās politikas jomā.

                  (10)

                  ESRK ieteikumi tiek publicēti pēc tam, kad informēti adresāti, un pēc tam, kad Valde informējusi Eiropas Savienības Padomi par savu nolūku sniegt ieteikumu, un Padomei sniegta iespēja uz to atbildēt,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1. IEDAĻA

         IETEIKUMI

         A ieteikums. Tādu pasākumu ietekmes uz finanšu stabilitāti nacionālā monitorēšana, kas reālās tautsaimniecības aizsardzībai veikti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju

      Nacionālajām makroprudenciālās uzraudzības iestādēm tiek ieteikts monitorēt un novērtēt ietekmi uz finanšu stabilitāti, ko rada ar Covid-19 saistīti pasākumi, kurus šādu iestāžu dalībvalstis veikušas, lai aizsargātu reālo tautsaimniecību, piem., parādu moratoriji, valsts garantiju shēmas un citi fiskāla rakstura pasākumi. Šajā nolūkā makroprudenciālās uzraudzības iestādēm tiek ieteikts monitorēt šādu pasākumu funkcionālos elementus un ieviešanu, kā arī iespējamo ietekmi uz finanšu stabilitāti, izmantojot, piem., šādus galvenos rādītājus.

                  a)

                  Funkcionālie elementi un pasākumu ieviešana: jo īpaši apjoms; finansiālā atbalsta veidi (piem., parādu moratoriji, aizdevumu garantijas, subsidēti aizdevumi vai līdzdalība pašu kapitālā); saņēmēji un atbilstības nosacījumi; ilgums; un informācija par pasākuma izmantošanu (piem., saņemto un apstiprināto pieteikumu apjoms un skaits).

                  b)

                  Ietekme uz finanšu stabilitāti: jo īpaši kredītu plūsma uz reālo tautsaimniecību; nefinanšu sektora likviditāte, maksātspēja un parādsaistības; un finanšu iestāžu finanšu stabilitāte, tostarp novērotās un paredzamās tendences attiecībā uz ienākumus nenesošiem aizdevumiem un spēju pildīt likviditātes un kapitāla prasības.

         B ieteikums. Nacionālo makroprudenciālās uzraudzības iestāžu pārskatu sniegšana ESRK

      Nacionālajām makroprudenciālās uzraudzības iestādēm tiek ieteikts regulāri sniegt ESRK informāciju, kas vajadzīga, lai ESRK varētu monitorēt un novērtēt A ieteikumā minēto nacionālo pasākumu ietekmi uz finanšu stabilitāti Eiropas Savienības. Tajā būtu jāiekļauj pārrobežu un starpnozaru ietekmes monitorēšanai un novērtēšanai vajadzīgā informācija, kas darīta pieejama nacionālajām makroprudenciālās uzraudzības iestādēm, izmantojot spēkā esošo pārskatu sniegšanas kārtību attiecībā uz finanšu iestādēm, un jebkādu papildu informācija, ko darījušas pieejamu fiskālās iestādes un citas valdības aģentūras, kas iesaistītas pasākumu īstenošanā.
      2. IEDAĻA

         ĪSTENOŠANA

      1.   Definīcijas

      Šajā ieteikumā piemēro šādu definīciju:

                  a)

                  “nacionālā makroprudenciālās uzraudzības iestāde” ir nacionālā iestāde, kuras mērķi, pasākumi, uzdevumi, pilnvaras, instrumenti, pārskatatbildības prasības un citas iezīmes noteiktas Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumā ESRK/2011/3 (5), vai, ja šāda iestāde nav izveidota, norīkotā iestāde saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (6) VII sadaļas 4. nodaļu vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (7) 458. panta 1. punktu.

            2.   Īstenošanas kritēriji

                  1.

                  A un B ieteikuma īstenošanai piemēro šādu kritēriju:

                              a)

                              pienācīga vērība jāpievērš proporcionalitātes principam, ņemot vērā katra ieteikuma mērķi un saturu.

                  2.

                  B ieteikuma īstenošanai piemēro šādu kritēriju:

                              a)

                              pirmo pārskatu sniedz līdz 2020. gada 31. jūlijam.

            3.   Pārskatu sniegšanas veidnes

      Lai nodrošinātu B ieteikumā paredzētās pārskatu sniegšanas koordināciju, ESRK līdz 2020. gada 30. jūnijam publicēs attiecīgās veidnes.
      4.   Pārskatu sniegšanas termiņi

      Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1092/2010 17. panta 1. punktu adresātiem jāinformē Eiropas Parlaments, Padome, Komisija un ESRK par darbībām, kas veiktas, reaģējot uz šo ieteikumu, vai jāpamato jebkāda bezdarbība. Paziņojumi jānosūta, ievērojot šādus termiņus:
      1.   A ieteikums

      Adresātiem tiek lūgts līdz 2020. gada 31. jūlijam Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un ESRK nodot pielikumā iekļauto veidlapu par A ieteikuma īstenošanu.
      2.   B ieteikums

      Adresātiem tiek lūgts līdz 2020. gada 31. decembrim Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un ESRK nodot pielikumā iekļauto veidlapu par B ieteikuma īstenošanu.
      5.   Ieteikuma grozījumi

      Par to, kad šis ieteikums jāgroza, lems ESRK Valde. Šādi grozījumi jo īpaši ietver A un B ieteikumā noteiktās uzraudzības un pārskatu sniegšanas ilgumu.
      6.   Uzraudzība un novērtējums

                  1.

                  ESRK Valde izvērtēs darbības un pamatojumus, par kuriem paziņojuši adresāti, un vajadzības gadījumā var lemt par to, ka šis ieteikums nav ievērots un adresāti nav pienācīgi pamatojuši savu bezdarbību.

                  2.

                  Metodoloģija, kas izklāstīta rokasgrāmatā par ESRK ieteikumu ievērošanas novērtēšanu (8), kurā aprakstīta procedūra ESRK ieteikumu ievērošanas novērtēšanai, netiek piemērota.

         Frankfurtē pie Mainas, 2020. gada 27. maijā

               ESRK Sekretariāta vadītājs

               ESRK Valdes vārdā

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

         (2)  OV C 58, 24.2.2011., 4. lpp.

         (3)  Komisijas paziņojums “Pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta ekonomiku pašreizējā COVID-19 uzliesmojuma situācijā” (2020/C 91 I/01) (OV C 91 I, 20.3.2020., 1. lpp.), un saistītie dokumenti par valsts atbalsta noteikumiem un koronavīrusu pieejami https://ec.europa.eu/competition/state_aid/what_is_new/covid_19.html.

         (4)  Sk. ESRK priekšsēdētāja 2020. gada 14. maija vēstuli Ekonomikas un finanšu padomes priekšsēdētājam un locekļiem, kas pieejama:
      https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/other/esrb.letter200514_ESRB_work_on_implications_to_protect_the_real_economy~e67a9f48ca.en.pdf.

         (5)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2011/3 (2011. gada 22. decembris) par nacionālo iestāžu pilnvarām makrouzraudzības jomā (OV C 41, 14.2.2012., 1. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

         (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).

         (8)  Handbook on the assessment of compliance with ESRB recommendations, April 2016, pieejama https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/160502_handbook.en.pdf.

         PIELIKUMS

            Paziņojums par darbībām, kas veiktas, reaģējot uz ieteikumu

         1.   Ziņas par adresātu

                     Ieteikums

                     Adresāta valsts

                     Iestāde

                     Atbildes sniedzēja vārds, uzvārds un kontaktinformācija

                     Paziņojuma datums

               2.   Paziņojums par darbībām

                     Ieteikums

                     Vai atbilstat? (jā/nē/neattiecas)

                     Atbilstības nodrošināšanai veikto darbību apraksts

                     Daļējas atbilstības vai neatbilstības pamatojums

                     A ieteikums

                     B ieteikums

               3.   Piezīmes

                     1.

                     Šo veidlapu izmanto paziņojumam, kas noteikts Regulas (ES) Nr. 1092/2010 17. panta 1. punktā.

                     2.

                     Aizpildītā veidlapa katram adresātam ar ESRK sekretariāta starpniecību jāiesniedz ESRK elektroniski, izmantojot īpaši šim nolūkam paredzēto DARWIN folderi, vai pa e-pastu uz adresi notifications@esrb.europa.eu. (ESRK Sekretariāts organizēs paziņojumu nosūtīšanu Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai apkopotā veidā.)

                     3.

                     Tiek sagaidīts, ka adresāti sniedz visu attiecīgo informāciju, kas saistīta ar ieteikuma īstenošanu un īstenošanas kritērijiem, tostarp informāciju par veikto darbību būtību un laiku.

                     4.

                     Ja adresāts atbilst tikai daļēji, tam jāsniedz pilnīgs paskaidrojums par neatbilstības apmēru, kā arī detalizēta informācija par daļēju atbilstību. Paskaidrojumā skaidri jānorāda attiecīgās ieteikuma daļas, kurām adresāti neatbilst.


title: Padomes Ieteikums (ES) 2021/119 (2021. gada 1. februāris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               2.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               LI 36/1

      PADOMES IETEIKUMS (ES) 2021/119
      (2021. gada 1. februāris),
      ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 21. panta 2. punktu, 168. panta 6. punktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Padome 2020. gada 13. oktobrī pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (1). Ieteikumā tika noteikta koordinēta pieeja šādos svarīgos jautājumos: kopēju kritēriju un robežvērtību piemērošana, kad tiek lemts, vai ieviest brīvas pārvietošanās ierobežojumus, Covid-19 pārneses riska kartēšana, izmantojot saskaņotus krāsu kodus, un koordinēta pieeja pasākumiem (ja tādi tiek noteikti), kurus var atbilstoši piemērot personām, kas pārvietojas starp apgabaliem, atkarībā no pārneses riska līmeņa attiecīgajos apgabalos.

                  (2)

                  Lai atbalstītu dalībvalstis lēmumu pieņemšanā, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs reizi nedēļā publicē dalībvalstu karti dalījumā pa reģioniem, kas sagatavota, izmantojot minētajā ieteikumā noteiktos kritērijus un robežvērtības (2).

                  (3)

                  Kā paredzēts minētā ieteikuma 15. apsvērumā, Komisijai ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra atbalstu, ņemot vērā epidemioloģiskās situācijas attīstību, būtu regulāri jānovērtē šajā ieteikumā paredzētie kritēriji, nepieciešamie dati un robežvērtības, tostarp tas, vai būtu jāapsver citi kritēriji vai jāpielāgo robežvērtības, un jānosūta Padomei izskatīšanai savi konstatējumi kopā ar priekšlikumu grozīt ieteikumu.

                  (4)

                  Pandēmijas pašreizējo attīstību ietekmē divi faktori. No vienas puses, kopš 2021. gada sākuma notiek masveida vakcinācija, un miljoniem Eiropas iedzīvotāju jau ir vakcinēti pret Covid-19. Tomēr, kā norādīts Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Eiropadomei un Padomei "Vienotība Covid-19 apkarošanā" (3), kamēr inficēšanās gadījumu skaits pieaug un līdz brīdim, kad vakcinācija būs veikta pietiekamā apjomā, lai pandēmija atkāptos, jāsaglabā modrība, ierobežošanas pasākumi un jāveic sabiedrības veselības kontroles. Konkrētāk, ES un dalībvalstīm jārīkojas, lai ierobežotu risku, ka sāksies nākamais, iespējams, spēcīgāks inficēšanās vilnis, kam raksturīgi jau visā Eiropā sastopamie SARS-CoV-2 vīrusa jaunie, transmisīvākie varianti.

                  (5)

                  Nesen ir parādījušies jauni vīrusa varianti, kas rada nopietnu pamatu bažām. Lai gan pašlaik nav pierādījumu, ka šie varianti izraisa smagāku slimības gaitu, šķiet, ka tie ir par 50–70 % transmisīvāki (4). Tas nozīmē, ka vīruss var izplatīties vieglāk un straujāk, tādējādi palielinot slogu tā jau pārslogotajām veselības aprūpes sistēmām. Tas, visticamāk, ir viens no iemesliem, kāpēc pēdējo nedēļu laikā lielākajā daļā dalībvalstu ievērojami pieaudzis inficēšanās gadījumu skaits.

                  (6)

                  Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs savā jaunākajā riska novērtējumā par SAR-CoV-2 jauno, bažas raisošo variantu izplatīšanos Eiropas Savienībā / Eiropas Ekonomikas zonā (5) norāda, ka ar vīrusa bažas raisošo variantu ievazāšanu un izplatīšanos sabiedrībā saistītais risks ir palielinājies, proti, tas ir augsts / ļoti augsts.

                  (7)

                  Viens no Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra ieteiktajiem risinājumiem, kā reaģēt uz šo risku un palēnināt SARS-CoV-2 jauno bažas raisošo variantu ievešanu un izplatīšanos, ir atturēšanās no nebūtiskiem ceļojumiem. Papildus ieteikumam atturēties no nebūtiskiem ceļojumiem un inficētajām personām piemērojamiem ceļošanas ierobežojumiem būtu jāsaglabā ar ceļošanu saistīti pasākumi, piemēram, ceļotāju testēšana un karantīna, it īpaši attiecībā uz tiem ceļotājiem, kas ieceļo no apgabaliem, kuros ir augsta saslimstība ar jaunajiem vīrusa variantiem. Ja sekvencēšanas apmēri joprojām nav pietiekami, lai izslēgtu lielākas saslimstības ar jaunajiem variantiem iespējamību, kā paredzēts ECDC pamatnostādnēs par genoma sekvencēšanu, būtu jāapsver arī samērīgi pasākumi attiecībā uz ceļošanu no apgabaliem, kuros joprojām vērojams augsts vīrusa pārneses līmenis sabiedrībā.

                  (8)

                  Ņemot vērā Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra ieteikumus, būtu attiecīgi jāgroza Ieteikums (ES) 2020/1475.

                  (9)

                  Lai ņemtu vērā ļoti augsto pārneses sabiedrībā līmeni, kam par iemeslu, iespējams, ir tas, ka vīrusa jaunie bažas raisošie varianti ir transmisīvāki, kartē, ko katru nedēļu publicē Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs, būtu jāievieš vēl viena, proti, tumši sarkana krāsa. Šo krāsu vajadzētu izmantot, lai norādītu tos apgabalus, kuros vīruss ir ļoti izplatīts, piemēram, bažas raisošo lipīgāku vīrusa variantu dēļ.

                  (10)

                  Dalībvalstīm būtu jāņem vērā arī SARS-CoV-2 jaunu bažas raisošu variantu izplatība, vienlaikus ņemot vērā citu dalībvalstu veiktās genoma sekvencēšanas līmeni. Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Eiropadomei un Padomei "Vienotība Covid-19 apkarošanā" ir uzsvērts, ka nolūkā noteikt vīrusa variantu attīstību vai atklāt jaunus vīrusa variantus dalībvalstīm, vajadzības gadījumā izmantojot Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra spējas, steidzami ir jāpalielina genoma sekvencēšana, proti, sekvencēšana jāveic 5–10 % pozitīvo testu rezultātu.

                  (11)

                  Vairumā dalībvalstu pārneses sabiedrībā līmenis ir augsts, un tas nozīmē, ka ceļošana arī turpmāk būs īpašs izaicinājums. Jo īpaši ņemot vērā jaunu variantu uzliesmojumu, līdz brīdim, kad epidemioloģiskā situācija būs ievērojami uzlabojusies, vajadzētu stingri atturēties no visiem nebūtiskiem ceļojumiem, it sevišķi uz un no augsta riska apgabaliem. Ceļošana iekšzemē un pārrobežu ceļošana ir saistīta ar līdzīgu infekcijas vai pārnešanas risku, tāpēc dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka nebūtiskiem ceļojumiem iekšzemē un nebūtiskiem pārrobežu ceļojumiem piemērotie pasākumi ir saskaņoti.

                  (12)

                  Eiropadomes priekšsēdētājs pēc 2021. gada 21. janvārī notikušās Eiropadomes locekļu videokonferences (6) izdarīja mutiskus secinājumus un norādīja, ka robežām ir jāpaliek atvērtām, lai nodrošinātu vienotā tirgus darbību, tostarp būtisku preču un pakalpojumu plūsmu. Nevajadzētu noteikt nepamatotus ceļošanas aizliegumus. Tomēr, lai apturētu vīrusa izplatīšanos, var būt vajadzīgi pasākumi nebūtisku ceļojumu ierobežošanai ES. Ņemot vērā riskus, ko rada jaunie vīrusa varianti, Padomei, iespējams, būs jāpārskata ieteikumi par nebūtiskiem ceļojumiem ES iekšienē un nebūtiskiem ceļojumiem uz ES.

                  (13)

                  Koordinētas pieejas mērķis ir novērst iekšējās robežkontroles atjaunošanu. Robežu slēgšana vai vispārēji ceļošanas aizliegumi, kā arī lidojumu, satiksmes pa sauszemi un ūdensceļiem apturēšana nav pamatota, jo mērķtiecīgāki pasākumi, piemēram, karantīna vai testēšana, ir pietiekami efektīvi un rada mazāk traucējumu. “Zaļo joslu”sistēmai (7) vajadzētu nodrošināt pastāvīgu transporta plūsmu kustību, it īpaši nolūkā nodrošināt preču un pakalpojumu brīvu apriti, un tādējādi novērst piegādes ķēdes traucējumus.

                  (14)

                  Arī turpmāk personu brīvas pārvietošanās ierobežojumi jāpiemēro, ievērojot Savienības tiesību vispārīgos principus, it īpaši proporcionalitātes un nediskriminācijas principu, ieskaitot nediskrimināciju pilsonības dēļ. Tas nozīmē, ka noteiktie pasākumi nedrīkstētu pārsniegt sabiedrības veselības aizsardzībai absolūti nepieciešamo. Lai nodrošinātu paredzamību, juridisko noteiktību un to, ka pilsoņi ievēro noteikumus, joprojām ir ļoti svarīgi sabiedrībai laikus sniegt skaidru un visaptverošu informāciju. Ierobežojumi būtu pienācīgi jāpiemēro, un noteiktajām sankcijām vajadzētu būt efektīvām un samērīgām.

                  (15)

                  Veselības drošības komiteja 2021. gada 11. janvārī vienojās par ieteikumiem kopīgai ES pieejai attiecībā uz izolācijas pasākumiem Covid-19 pacientiem un karantīnas pasākumiem kontaktpersonām un ceļotājiem. Dalībvalstīm, nosakot karantīnu saistībā ar ceļošanu, būtu jāpiemēro Veselības drošības komitejas ieteikumi (8) par karantīnas pasākumiem ceļotājiem. It īpaši, ja prasība ievērot karantīnu ir noteikta ceļotājiem no augsta riska apgabaliem, būtu jāapsver iespēja saīsināt noteikto karantīnas ilgumu gadījumos, kad 5–7 dienas pēc ieceļošanas tiktu saņemts negatīvs tests, ar nosacījumu, ka ceļotājam nav simptomu.

                  (16)

                  Tā kā testēšanas jauda attiecībā uz Covid-19 ir palielinājusies, būtu jāgroza Ieteikums (ES) 2020/1475, lai dalībvalstis tiem ceļotājiem, kas ierodas no apgabaliem, kuri nav klasificēti kā “zaļi”, varētu pieprasīt testu veikt pirms došanās ceļā.

                  (17)

                  Apgabalos, kas klasificējami kā “tumši sarkani”, ir augsts pārneses sabiedrībā līmenis, tāpēc attiecībā uz personām, kas ceļo no šādiem apgabaliem nebūtisku iemeslu dēļ, būtu jānosaka prasība veikt testu pirms došanās ceļā, kā arī ievērot karantīnu pēc ierašanās galamērķī, kā to ieteikusi Veselības drošības komiteja. Gadījumos, kad ceļotāji karantīnas ievērošanas laikā neuzturas savā dzīvesvietā, būtu jānodrošina pienācīgi un PVO pamatnostādnēm (9) atbilstoši fiziskie apstākļi karantīnas telpās, kā arī bērnu aizsardzība un aprūpe karantīnas apstākļos.

                  (18)

                  Personām, kas atgriežas savas dzīvesvietas dalībvalstī un nav varējušas veikt testu pirms došanās ceļā, būtu jāatļauj testu veikt pēc ierašanās valstī, lai izvairītos no tā, ka viņas nevar atgriezties savās mājās.

                  (19)

                  Tumši sarkanā krāsā iezīmētajos apgabalos ir liels inficēšanās gadījumu skaits, un tāpēc veikt Covid-19 infekcijas testu un ievērot karantīnu būtu jāpieprasa arī personām ar būtisku ceļošanas iemeslu, bet ar nosacījumu, ka šādām prasībām nav nesamērīgas ietekmes uz viņu būtisko funkciju vai vajadzību izpildi, piemēram, tāpēc ka ceļotājam ceļojuma galamērķī ir ļoti ierobežota saskarsme ar plašu sabiedrību. Ja dalībvalsts, ņemot vērā īpašo epidemioloģisko situāciju, tomēr pieprasa testus transporta darbiniekiem un pakalpojumu sniedzējiem, šādai prasībai nevajadzētu izraisīt transporta traucējumus (10). Lai saglabātu piegādes ķēdes, prasība ievērot karantīnu nebūtu jāpiemēro transporta darbiniekiem laikā, kad viņi veic šo būtisko funkciju.

                  (20)

                  Ar pārrobežu ceļošanu saistītie ierobežojumi īpaši apgrūtina personas, kas robežas šķērso katru dienu vai bieži, lai dotos uz darbu vai skolu, apciemotu tuvus radiniekus, saņemtu medicīnisko aprūpi vai rūpētos par tuviniekiem. Šādām personām, kad tās šķērso robežas šādā būtiskā nolūkā, nebūtu jāpiemēro prasība ievērot karantīnu, jo šāda prasība apgrūtina cilvēku dzīvi un iztikas līdzekļu sagādāšanu, kā arī rada traucējumus ekonomikai kopumā. Kamēr epidemioloģiskā situācija abās robežas pusēs ir līdzīga, šķiet lieki pieprasīt šādām personām bieži veikt testus tāpēc vien, ka tās šķērso robežu. Īpaši svarīga joprojām būs cieša koordinācija starp dalībvalstīm un pārrobežu reģioniem.

                  (21)

                  Ņemot vērā epidemioloģiskās situācijas attīstību, Komisijai arī turpmāk ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra atbalstu būtu regulāri jāizvērtē šajā ieteikumā paredzētie kritēriji, nepieciešamie dati un robežvērtības, tostarp tas, vai būtu jāapsver citi kritēriji vai jāpielāgo robežvērtības, un jānosūta Padomei izskatīšanai savi konstatējumi, nepieciešamības gadījumā kopā ar priekšlikumu grozīt ieteikumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.Padomes Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju groza šādi:
                  1.

                  ieteikuma 10. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “c)

                              sarkana, ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs ir robežās no 50 līdz 150 un pozitīvo testu rādītājs attiecībā uz Covid-19 infekcijas testiem ir 4 % vai lielāks, vai ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs pārsniedz 150, bet nepārsniedz 500;”;

                  2.

                  ieteikuma 10. punktā iekļauj šādu ca) apakšpunktu:

                              “ca)

                              tumši sarkana, ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs ir 500 vai lielāks;”;

                  3.

                  ieteikuma 13. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “a)

                              dalībvalstīm būtu jāņem vērā epidemioloģiskās situācijas atšķirības starp apgabaliem, kas klasificēti kā “oranži”, “sarkani” vai “tumši sarkani” un jārīkojas samērīgi;”;

                  4.

                  ieteikuma 13. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “d)

                              dalībvalstīm būtu jāņem vērā testēšanas stratēģijas un īpaša uzmanība jāpievērš situācijai tajos apgabalos, kur ir augsts testēšanas rādītājs;”;

                  5.

                  ieteikuma 13. punktam pievieno šādu e) apakšpunktu:

                              “e)

                              dalībvalstīm būtu jāņem vērā arī SARS-CoV-2 bažas raisošo variantu izplatība, jo īpaši tādu variantu izplatība, kas palielina pārnēsājamību un letalitāti, kā arī veiktās genoma sekvencēšanas līmeni neatkarīgi no tā, kā attiecīgais apgabals ir klasificēts.”;

                  6.

                  aiz virsraksta "Kopējais satvars iespējamiem pasākumiem attiecībā uz ceļotājiem no augstāka riska apgabaliem" iekļauj šādu 16.a punktu:

                              “16.a

                              Dalībvalstīm būtu stingri jāiesaka atturēties no visiem nebūtiskiem ceļojumiem uz apgabaliem, kas klasificēti kā “tumši sarkani”, un atturēties no visiem nebūtiskiem ceļojumiem uz un no apgabaliem, kuri saskaņā ar 10. punktu klasificēti kā “sarkani”.
                              Tajā pašā laikā dalībvalstīm būtu jācenšas izvairīties no traucējumu radīšanas būtiskiem ceļojumiem, lai nodrošinātu transporta plūsmu kustību saskaņā ar “zaļo joslu” sistēmu, kā arī tām būtu jācenšas izvairīties no traucējumiem attiecībā uz piegādes ķēdēm un tādu darba ņēmēju un pašnodarbināto personu pārvietošanos, kas ceļo darba vai profesionālās darbības iemeslu dēļ.”;

                  7.

                  17. punkta a) un b) apakšpunktu aizstāj šādiem:

                              “a)

                              ievērot karantīnu/pašizolāciju, kā to ieteikusi Veselības drošības komiteja (11), un/vai

                              b)

                              pirms un/vai pēc ierašanās veikt Covid-19 infekcijas testu. Tas varētu būt vai nu RT-PCR tests, vai ātrais antigēna tests, kas iekļauts Covid-19 ātro antigēna testu kopīgajā un atjauninātajā sarakstā, kurš izveidots, pamatojoties uz Padomes 2021. gada 21. janvāra Ieteikumu par vienotu sistēmu ātro antigēna testu izmantošanai un validēšanai un Covid-19 testa rezultātu savstarpējai atzīšanai ES (12), kā to noteikušas valstu veselības iestādes.”;

                  8.

                  17. punktā svītro šādu rindkopu:
                  “Dalībvalstis var piedāvāt ceļotājiem iespēju b) apakšpunktā minēto testu aizstāt ar Covid-19 infekcijas testu, kas veikts pirms ierašanās.”;

                  9.

                  17. punktam pievieno šādu rindkopu:
                  “Dalībvalstīm būtu jāpiedāvā pietiekama testēšanas jauda un jāakceptē digitāli testa sertifikāti, vienlaikus nodrošinot, ka netiek traucēta veselības aprūpes pamatpakalpojumu sniegšana, it īpaši saistībā ar laboratoriju jaudu.”;

                  10.

                  iekļauj šādu 17.a punktu:

                              “17.a

                              Dalībvalstīm būtu jāpieprasa personām, kas ceļo no apgabala, kurš saskaņā ar 10. punkta ca) apakšpunktu klasificēts kā “tumši sarkans”, gan pirms ierašanās veikt Covid-19 infekcijas testu, gan ievērot karantīnu/pašizolāciju, kā to ieteikusi Veselības drošības komiteja. Līdzīgi pasākumi varētu attiekties uz apgabaliem, kuros ir plaši izplatīti bažas raisošie varianti.
                              Lai kontrolētu SARS-CoV-2 jauno, transmisīvāko variantu izplatīšanos un ietekmi, dalībvalstīm būtu jāpieņem, jāsaglabā vai jāpastiprina ar farmāciju nesaistīti ierobežošanas pasākumi, it īpaši apgabalos, kas klasificēti kā “tumši sarkani”, jāpastiprina testēšanas un kontaktu izsekošanas centieni un jāuzlabo Covid-19 gadījumu sabiedrībā uzraudzība, un jāpalielina sekvencēšana, proti, tā jāveic reprezentatīvam skaitam paraugu.”;

                  11.

                  iekļauj šādu 17.b punktu:

                              “17.b

                              Dalībvalstīm to teritorijā dzīvojošām personām papildus jebkādām piemērojamām karantīnas/pašizolācijas prasībām būtu jādod iespēja 17. punkta b) apakšpunktā un 17.a punktā minēto testu, kas veikts pirms ierašanās, aizstāt ar Covid-19 infekcijas testu, kurš veikts pēc ierašanās.”;

                  12.

                  iekļauj šādu 19.a punktu:

                              “19.a

                              Saskaņā ar 17.a punktu ceļotājiem, kuri veic būtiskas funkcijas vai kuriem ir būtiska vajadzība, un kuri ceļo no “tumši sarkana” apgabala, būtu jāizpilda testēšanas prasības un jāievēro karantīna/pašizolācija ar nosacījumu, ka tam nav nesamērīgas ietekmes uz viņu funkciju vai vajadzību izpildi.
                              Atkāpjoties no šā punkta, prasība veikt 17. punkta b) apakšpunktā un 17.a punktā paredzēto Covid-19 infekcijas testu principā nebūtu jāpiemēro 19. punkta b) apakšpunktā minētajiem transporta darbiniekiem un transporta pakalpojumu sniedzējiem. Ja dalībvalsts pieprasa transporta darbiniekiem un transporta pakalpojumu sniedzējiem veikt Covid-19 infekcijas testu, būtu jāizmanto ātrie antigēna testi, un šādai prasībai nevajadzētu izraisīt transporta traucējumus. Ja rodas transporta vai piegādes ķēdes traucējumi, dalībvalstīm nolūkā saglabāt “zaļo joslu” darbību šādas prasības par sistemātisku testēšanu būtu nekavējoties jāatceļ vai jāatsauc. Transporta darbiniekiem un transporta pakalpojumu sniedzējiem šīs būtiskās funkcijas veikšanas laikā nebūtu jāievēro karantīna saskaņā ar 17. punkta a) apakšpunktu un 17.a punktu.”;

                  13.

                  iekļauj šādu 19.b punktu:

                              “19.b

                              Papildus 19.a punktā paredzētajiem atbrīvojumiem dalībvalstīm nebūtu jāpieprasa veikt testu vai ievērot karantīnu/pašizolāciju tām personām, kas dzīvo pierobežas reģionos un katru dienu vai bieži ceļo pāri robežai ar darbu, profesionālo darbību, izglītību, ģimeni, medicīniskās aprūpes saņemšanu vai aprūpes sniegšanu saistītu iemeslu dēļ, jo īpaši personām, kas veic kritiski svarīgas funkcijas vai kas ir būtiskas kritiskai infrastruktūrai. Ja šajos reģionos tiek ieviesta prasība veikt testēšanu saistībā ar pārrobežu ceļošanu, šādu personu testēšanas biežumam vajadzētu būt samērīgam. Ja epidemioloģiskā situācija abās robežas pusēs ir līdzīga, saistībā ar ceļošanu nebūtu jāpiemēro prasība veikt testu. Personām, kuras apgalvo, ka šis punkts aptver viņu situāciju, šajā sakarā var pieprasīt uzrādīt apliecinošus dokumentus vai iesniegt deklarāciju.”;

                  14.

                  21. punktu aizstāj ar šādu:

                              “21.

                              Pasākumi, kurus piemēro personām, kas ierodas no apgabala, kurš saskaņā ar 10. punktu klasificēts kā “tumši sarkans”, “sarkans”, “oranžs” vai “pelēks”, nedrīkst būt diskriminējoši, tas ir, tie būtu tāpat jāpiemēro arī attiecīgās valsts valstspiederīgajiem, kuri atgriežas tajā.”.

         Briselē, 2021. gada 1. februārī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            A. P. ZACARIAS

         (1)  OV L 337, 14.10.2020., 3. lpp.

         (2)  Tā pieejama šeit: https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/situation-updates/weekly-maps-coordinated-restriction-free-movement

         (3)  COM(2021) 35 final.

         (4)  Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) riska novērtējums – "Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA" ("Risks saistībā ar SARS-CoV-2 vīrusa jauno, bažas raisošo variantu izplatīšanās ES/EEZ"), pieejams: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/covid-19-risk-assessment-spread-new-sars-cov-2-variants-eueea

         (5)  Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra veiktais riska novērtējums "Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA", pirmoreiz atjaunināts 2021. gada 21. janvārī. ECDC: Stokholma, 2021. Pieejamas: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/COVID-19-risk-related-to-spread-of-new-SARS-CoV-2-variants-EU-EEA-first-update.pdf

         (6)  Priekšsēdētāja Šarla Mišela (Charles Michel) mutiski secinājumi pēc Eiropadomes locekļu videokonferences 2021. gada 21. janvārī; pieejami: https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2021/01/21/oral-conclusions-by-president-charles-michel-following-the-video-conference-of-the-members-of-the-european-council-on-21-january-2021/

         (7)  Komisijas paziņojums par transporta zaļo joslu modernizēšanu ar mērķi saglabāt ekonomiku, Covid-19 pandēmijai no jauna pieņemoties spēkā (COM(2020) 685 final) un Komisijas Ieteikums (ES) 2020/2243 (2020. gada 22. decembris) par koordinētu pieeju ceļošanai un transportam, reaģējot uz Apvienotajā Karalistē novēroto SARS-COV-2 variantu (OV L 436, 28.12.2020., 72. lpp.).

         (8)  Ieteikumi par kopīgu ES pieeju attiecībā uz Covid-19 pacientu izolēšanu un karantīnas noteikšanu kontaktpersonām un ceļotājiem; par šiem ieteikumiem Veselības drošības komiteja vienojās 2021. gada 11. janvārī, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/preparedness_response/docs/hsc_quarantine-isolation_recomm_en.pdf

         (9)  PVO atsauces numurs: WHO/2019-nCoV/IHR_Quarantine/2020.3. Pieejamas: https://www.who.int/publications/i/item/considerations-for-quarantine-of-individuals-in-the-context-of-containment-for-coronavirus-disease-(covid-19)

         (10)  Sk. Komisijas Ieteikumu (ES) 2020/2243 (2020. gada 22. decembris) par koordinētu pieeju ceļošanai un transportam, reaģējot uz Apvienotajā Karalistē novēroto SARS-COV-2 variantu (OV L 436, 28.12.2020., 72. lpp.).

         (11)  Ieteikumi par kopīgu ES pieeju attiecībā uz Covid-19 pacientu izolēšanu un karantīnas noteikšanu kontaktpersonām un ceļotājiem; par šiem ieteikumiem Veselības drošības komiteja vienojās 2021. gada 11. janvārī, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/preparedness_response/docs/hsc_quarantine-isolation_recomm_en.pdf

         (12)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-5451-2021-INIT/lv/pdf


title: Padomes Ieteikums (ES) 2021/132 (2021. gada 2. februāris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu

text:
               4.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 41/1

      PADOMES IETEIKUMS (ES) 2021/132
      (2021. gada 2. februāris),
      ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un e) apakšpunktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Padome 2020. gada 30. jūnijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (1).

                  (2)

                  Padomes Ieteikumā (ES) 2020/912 noteiktie kritēriji attiecas uz vidējo ES 14 dienu paziņoto gadījumu rādītāju 2020. gada 15. jūnijā. Padomes Ieteikumā par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju, kas pieņemts 2020. gada 13. oktobrī, ir izmantoti papildu kritēriji, kuros ņemti vērā jaunākie zinātniskie ieteikumi (2).
                  Nopietnas bažas rada jauni SARS COV-2 vīrusa varianti. Šķiet, ka šie varianti ir par 50–70 % transmisīvāki (3), kas tādējādi palielina slogu veselības aprūpes sistēmām.
                  Tāpēc Ieteikumā (ES) 2020/912 noteiktie kritēriji un robežvērtības būtu jāatjaunina.

                  (3)

                  Komisija 2020. gada 22. decembrī, reaģējot uz Apvienotajā Karalistē novēroto SARS-COV-2 variantu, pieņēma Ieteikumu par koordinētu pieeju ceļošanai un transportam (4).

                  (4)

                  Komisija 2021. gada 19. janvāra paziņojumā “Vienotība Covid-19 apkarošanā” aicināja steidzami rīkoties, lai ierobežotu potenciāli smagāka trešā infekcijas viļņa risku.

                  (5)

                  Minētajā paziņojumā Komisija arī uzsvēra, ka vajadzētu stingri ieteikt iedzīvotājiem nedoties nebūtiskos ceļojumos, jo īpaši uz augsta riska zonām un no tām, kamēr epidemioloģiskā situācija nebūs ievērojami uzlabojusies.

                  (6)

                  Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs 2021. gada 21. janvārī nāca klajā ar savu jaunāko novērtējumu par risku, kas saistīts ar jaunu bažas raisošu SARS-CoV-2 variantu izplatīšanos ES/EEZ (5), un ieteica pieņemt stingrākus pasākumus un norādījumus par izvairīšanos no nebūtiskiem ceļojumiem, tostarp, lai palēninātu jaunu bažas raisošu SARS-CoV-2 variantu ievešanu un izplatīšanos. Papildus ieteikumiem atturēties no nebūtiskiem ceļojumiem un ceļošanas ierobežojumiem, kas attiecas uz inficētām personām, būtu jāsaglabā spēkā ceļošanai piemērojamie pasākumi, piemēram, ceļotāju testēšana un karantīna, jo īpaši attiecībā uz ceļotājiem no tiem apgabaliem, kuros jaunie varianti ir biežāk sastopami. Ja sekvencēšanas apmēri joprojām nav pietiekami, lai varētu izslēgt iespēju, ka saslimstība ar jaunajiem variantiem ir lielāka, kā tas ieteikts Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra norādījumos par genoma sekvencēšanu, būtu jāapsver arī samērīgi pasākumi attiecībā uz ceļošanu no reģioniem, kuros joprojām vērojams augsts vīrusa pārneses līmenis sabiedrībā.

                  (7)

                  Eiropadomes priekšsēdētājs mutiskajos secinājumos, kas izdarīti pēc Eiropadomes locekļu videokonferences 2021. gada 21. janvārī, norādīja, ka vīrusa izplatīšanās apturēšanai var būt vajadzīgi pasākumi, kas ierobežo nebūtiskus ceļojumus uz ES un tās teritorijā, un aicināja Padomi, ņemot vērā jauno vīrusa variantu radītos riskus, pārskatīt tās ieteikumus par ceļošanu ES teritorijā un nebūtiskiem ceļojumiem uz ES.

                  (8)

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šī ieteikuma pieņemšanā, un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis ieteikums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo ieteikumu, izlemj, vai tā šo ieteikumu ieviesīs.

                  (9)

                  Šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (6); Tāpēc Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                  (10)

                  Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (7) 1. panta A. punktā.

                  (11)

                  Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (8) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (9) 3. pantu.

                  (12)

                  Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (10) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES (11) 3. pantu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.Ieteikumu (ES) 2020/912 groza šādi:
                  1)

                  ieteikuma 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
                  “Lai noteiktu trešās valstis, attiecībā uz kurām būtu jāatceļ pašreizējais ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES, būtu jāņem vērā epidemioloģiskā situācija attiecīgajās trešās valstīs un papildu kritēriji, kas izklāstīti šajā ieteikumā.”;

                  2)

                  ieteikuma 2. punktu aizstāj ar šādu:
                  “Attiecībā uz epidemioloģisko situāciju būtu jāpiemēro šādi kritēriji:

                              —

                              “14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs”, tas ir, iepriekšējo 14 dienu laikā jaunpaziņoto Covid-19 gadījumu kopskaits uz 100 000 iedzīvotāju,

                              —

                              jaunu gadījumu īpatsvars tajā pašā laikposmā salīdzinājumā ar iepriekšējām 14 dienām ir stabils vai tam ir tendence samazināties,

                              —

                              “testēšanas rādītājs”, tas ir, iepriekšējo septiņu dienu laikā veikto Covid-19 infekcijas testu skaits uz 100 000 iedzīvotāju,

                              —

                              “pozitīvo testu īpatsvara rādītājs”, tas ir, pozitīvo testu procentuālā daļa no visiem Covid-19 infekcijas testiem, kas veikti iepriekšējo septiņu dienu laikā,

                              —

                              valstī esošā vīrusa veids, jo īpaši, vai ir konstatēti bažas raisoši vīrusa varianti. Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) variantus novērtē kā bažas raisošus, balstoties uz tādām nozīmīgām vīrusa īpašībām kā pārnese, slimības smagums un spēja izvairīties no imūnreakcijas.

                        Lai trešās valstis varētu iekļaut I pielikumā, tām būtu jāatbilst šādām robežvērtībām: 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs nepārsniedz 25, testēšanas rādītājs pārsniedz 300 un pozitīvo testu īpatsvara rādītājs nepārsniedz 4 %. Papildus tam var ņemt vērā vispārējo reakciju uz Covid-19, jo īpaši pieejamo informāciju par tādiem aspektiem kā uzraudzība, kontaktu izsekošana, ierobežošana, ārstēšana un ziņošana, kā arī pieejamās informācijas un datu avotu uzticamība un – vajadzības gadījumā – kopīgo vidējo rādītāju no visām starptautisko veselības aizsardzības noteikumu dimensijām.
                  Datus attiecībā uz “testēšanas rādītāju” un “pozitīvo testu īpatsvara rādītāju” būtu jānodrošina Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram (ECDC), pamatojoties uz informāciju, kas darīta pieejama ECDC. Šādus datus varētu papildināt ar ES delegāciju sniegtu informāciju, ja tāda ir pieejama, pamatojoties arī uz 2020. gada 11. jūnija paziņojumam pievienoto kontrolsarakstu.”;

                  3)

                  ieteikuma 4. punktu groza šādi:

                              a)

                              otro daļu aizstāj ar šādu:
                              “Ceļošanas ierobežojumus konkrētai trešai valstij, kura jau iekļauta I pielikumā, var pilnībā vai daļēji atcelt vai ieviest no jauna, ņemot vērā izmaiņas dažos no iepriekš izklāstītajiem apstākļiem un no tām izrietošajā novērtējumā attiecībā uz epidemioloģisko situāciju.”;

                              b)

                              pievieno šādas jaunas daļas:
                              “Ja epidemioloģiskā situācija strauji pasliktinās, un jo īpaši, ja tiek konstatēta augsta saslimstība ar bažas raisošiem vīrusa variantiem, ceļošanas ierobežojumus attiecībā uz nebūtiskiem ceļojumiem var ātri atjaunot I pielikumā jau norādītajām trešām valstīm.
                              Lai atceltu pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz I pielikumā norādītajām trešām valstīm, dalībvalstīm būtu katrā atsevišķā gadījumā jāņem vērā arī ES+ zonai piešķirtā savstarpība.”;

                  4)

                  pēc 4. punkta iekļauj šādu jaunu punktu:
                  “Dalībvalstīm būtu stingri jāiesaka cilvēkiem nedoties nebūtiskos ceļojumos no ES+ zonas uz valstīm, kas nav norādītas I pielikumā.”;
                  sekojošos punktus attiecīgi pārnumurē;

                  5)

                  jauno 6. punktu groza šādi:

                              a)

                              punkta otro daļu svītro;

                              b)

                              pēc svītrotās otrās daļas iekļauj šādu daļu:
                              “Ja epidemioloģiskā situācija strauji pasliktinās, un jo īpaši, ja tiek konstatēta augsta saslimstība ar bažas raisošiem vīrusa variantiem, dalībvalstis var uz laiku ierobežot II pielikumā norādītās ceļotāju kategorijas. Ceļošanai, kas pamatota ar pārliecinošiem iemesliem, joprojām vajadzētu būt iespējamai.”;

                              c)

                              pēdējo daļu aizstāj ar šādu:
                              “Sarakstu ar īpašām II pielikumā minētajām tādu ceļotāju kategorijām, kuri veic būtiskas funkcijas vai kuriem ir būtiska vajadzība ceļot, Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, var pārskatīt, ņemot vērā sociālos un ekonomiskos apsvērumus, kā arī vispārējo novērtējumu par epidemioloģiskās situācijas attīstību, kas balstīts uz iepriekš minēto metodoloģiju, kritērijiem un informāciju.”;

                  6)

                  jauno 7. punktu aizstāj ar šādu:
                  “Dalībvalstīm būtu jāpieprasa, lai personām, kas ceļo jebkāda būtiska vai nebūtiska iemesla, funkcijas vai vajadzības dēļ, izņemot transporta darbiniekus un pārrobežu darba ņēmējus, būtu ar polimerāzes ķēdes reakciju (PĶR) veikta Covid-19 testa negatīvs rezultāts, pamatojoties uz testu, kas veikts ne agrāk kā 72 stundas pirms izbraukšanas, un lai tās iesniegtu atbilstošu šāda testa rezultāta apliecinājumu iestāžu noteiktajā formā.
                  Ja izceļošanas brīdī testus veikt nav iespējams, personām, kas minētas 6. punkta a) un b) apakšpunktā, vajadzētu būt iespējai veikt testu pēc ierašanās saskaņā ar valstī spēkā esošajām procedūrām. Tas neskar pienākumu pēc ierašanās veikt jebkādus turpmākus pasākumus, tostarp ievērot karantīnu.
                  Turklāt dalībvalstis var pieprasīt ievērot pašizolāciju, karantīnu un veikt kontaktu izsekošanu līdz 14 dienām ilgā laikposmā, kā arī vajadzības gadījumā tajā pašā laikposmā veikt turpmāku Covid-19 testēšanu, ar nosacījumu, ka tādas pašas prasības dalībvalstis paredz arī saviem valstspiederīgajiem, kas ieceļo no tās pašas trešās valsts. Attiecībā uz ceļotājiem, kas ierodas no trešās valsts, kurā ir atklāts bažas raisošs vīrusa variants, dalībvalstīm būtu jāpiemēro šādas prasības un jo īpaši jāpieprasa ievērot karantīnu pēc ierašanās un veikt papildu testu ierašanās brīdī vai pēc ierašanās.
                  Attiecībā uz ceļošanu saistībā ar būtisku funkciju vai būtisku vajadzību, kā noteikts II pielikumā:

                              —

                              dalībvalstis var koordinēti nolemt atteikties no dažiem vai visiem iepriekš minētajiem pasākumiem gadījumos, kad šāds pasākums kavētu pašu ceļojuma mērķi,

                              —

                              no transporta personāla, jūrniekiem un pārrobežu darba ņēmējiem dalībvalstīm vajadzētu pieprasīt tikai uzrādīt negatīvu ātrā antigēna testa rezultātu, ierodoties ES+ zonā. Konkrētos gadījumos, kad transporta personāls ierodas no valsts, kurā tiek konstatēta augsta saslimstība ar bažas raisošiem vīrusa variantiem, dalībvalstis var pieprasīt pirms izbraukšanas uzrādīt negatīvu ātrā antigēna testa rezultātu,

                              —

                              gaisa kuģu apkalpes locekļi būtu jāatbrīvo no jebkādas testēšanas, ja viņu uzturēšanās trešā valstī bijusi mazāka par 12 stundām, ja vien viņi neierodas no trešās valsts, kurā ir atklāts bažas raisošs variants, – tādā gadījumā uz viņiem būtu jāattiecina samērīgas testēšanas prasības.

                        Tas neskar vispārējās sabiedrības veselības aizsardzības prasības, ko var noteikt dalībvalstis, piemēram, fizisku distancēšanos un prasību valkāt masku.”;

                  7)

                  pēc 7. punkta iekļauj šādu jaunu punktu:
                  “Dalībvalstīm būtu jāizstrādā pasažiera lokalizācijas veidlapa (PLF) un jānosaka prasība personām, kas ieceļo ES, iesniegt PLF atbilstoši piemērojamām datu aizsardzības prasībām. Tiek izstrādāta vienota Eiropas pasažiera lokalizācijas veidlapa iespējamai izmantošanai dalībvalstīs. Kad vien iespējams, apstrādes vienkāršošanas un ātrākas kontaktu izsekošanas nolūkā būtu jāizmanto iespēja pasažiera lokalizācijas informāciju sniegt digitāli, vienlaikus gādājot par to, lai visiem trešo valstu valstspiederīgajiem būtu nodrošināta vienlīdzīga piekļuve.”;

                  8)

                  sekojošos punktus attiecīgi pārnumurē.

         Briselē, 2021. gada 2. februārī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            A. P. ZACARIAS

         (1)  Padomes Ieteikums (ES) 2020/912 (2020. gada 30. jūnijs) par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (OV L 208 I, 1.7.2020., 1. lpp.).

         (2)  Padomes Ieteikums (ES) 2020/1475 (2020. gada 13. oktobris) par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (OV L 337, 14.10.2020., 3. lpp.).

         (3)  ECDC riska novērtējums – Risks, kas saistīts ar jaunu bažas raisošu SARS-CoV-2 variantu izplatīšanos ES/EEZ; pieejams: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/covid-19-risk-assessment-spread-new-sars-cov-2-variants-eueea.

         (4)  C(2020) 9607 final.

         (5)  Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs. Risks, kas saistīts ar jaunu bažas raisošu SARS-CoV-2 variantu izplatīšanos ES/EEZ, pirmais atjauninājums – 2021. gada 21. janvāris. ECDC: Stokholma; 2021. gads. Pieejams šeit: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/COVID-19-risk-related-to-spread-of-new-SARS-CoV-2-variants-EU-EEA-first-update.pdf.

         (6)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

         (7)  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

         (8)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

         (9)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.).

         (10)  OV L 160, 18.6.2011., 21. lpp.

         (11)  Padomes Lēmums 2011/350/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā saistībā ar kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām un personu pārvietošanos (OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.).


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2021. gada 4. februāris) Eiropas Savienības Padomei par Deutsche Bundesbank ārējiem revidentiem (ECB/2021/4) 2021/C 47/01

text:
               10.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 47/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2021. gada 4. februāris)
      Eiropas Savienības Padomei par Deutsche Bundesbank ārējiem revidentiem
      (ECB/2021/4)
      (2021/C 47/01)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                     Deutsche Bundesbank pašreizējo ārējo revidentu KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft pilnvaras beidzās pēc 2020. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tāpēc jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2021. finanšu gadā.

                  (3)

                     Deutsche Bundesbank par saviem ārējiem revidentiem 2021.–2026. finanšu gadam izvēlējusies Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, paredzot iespēju pagarināt to pilnvaras līdz 2027. gadam,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Deutsche Bundesbank ārējiem revidentiem 2021.–2026. finanšu gadam iecelt Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, paredzot iespēju pagarināt to pilnvaras līdz 2027. gadam.

         Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 4. februārī

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2021. gada 4. februāris) Eiropas Savienības Padomei par Eesti Pank ārējiem revidentiem (ECB/2021/5) 2021/C 47/02

text:
               10.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 47/2

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2021. gada 4. februāris)
      Eiropas Savienības Padomei par Eesti Pank ārējiem revidentiem
      (ECB/2021/5)
      (2021/C 47/02)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                     Eesti Pank pašreizējo ārējo revidentu KPMG Baltics OÜ pilnvaras beidzās pēc 2020. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tāpēc jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2021. finanšu gadā.

                  (3)

                     Eesti Pank par saviem ārējiem revidentiem 2021.–2025. finanšu gadam izvēlējusies Ernst & Young Baltic AS,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Eesti Pank ārējiem revidentiem 2021.–2025. finanšu gadam iecelt Ernst & Young Baltic AS.

         Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 4. februārī

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE