Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006SC0026

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu 2005. - 2008. gadam  /* SEC/2006/0026 galīgā redakcija */

	Briselē, 11.1.2006SEC(2006) 26 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu 2005. – 2008. gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPriekšvēstureStabilitātes un izaugsmes pakts, kurš stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, ir balstīts uz mērķi par sakārtotām valsts finansēm kā līdzekli, lai nostiprinātu nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Paktā grozījumi pirmo reizi tika izdarīti 2005. gadā. Reforma atzina pakta lietderību fiskālās disciplīnas nodrošināšanā, bet centās nostiprināt tā efektivitāti un ekonomiskos pamatus, kā arī ilgtermiņā garantēt valsts finanšu ilgtspējību.Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir pakta sastāvdaļa, nosaka, ka dalībvalstīm jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to gada atjauninājumi (dalībvalstis, kuras jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, un dalībvalstis, kas vēl to nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Slovākijas pirmā konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar regulu Padome 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju. Saskaņā ar tādu pašu procedūru atjauninātas stabilitātes un konverģences programmas novērtē Komisija un pārbauda iepriekš minētā komiteja, lai gan tās var pārbaudīt Padome.Šajās programmās dalībvalstīm jānosaka savs vidējā termiņa mērķis budžeta stāvoklim un jāizklāsta politikas pasākumi tā sasniegšanai un uzturēšanai, ieskaitot saistītos ekonomiskos pieņēmumus. Pēc pakta reformas vidējā termiņa mērķis jādiferencē atsevišķām dalībvalstīm, ņemot vērā ekonomikas un budžeta neviendabību Eiropas Savienībā, ieskaitot to, kas attiecas uz ilgtspējības fiskālo risku. Citi reformas elementi ir tādi, ka jāsasniedz simetriskāka pieeja fiskālai politikai cikla laikā ar pastiprinātu budžeta disciplīnu ekonomiski labvēlīgos laikos, lai gan attiecībā uz īslaicīgu novirzi no vidējā termiņa mērķa vai pielāgošanas ceļa uz to jāņem vērā „nozīmīgākās strukturālās reformas” ar pierādāmu ietekmi uz ilgtermiņa ilgtspējību.Ņemot vērā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozi, rīcības kodeksu[2], kopīgi saskaņoto metodiku potenciālā produkcijas apjoma un cikliski koriģēto bilanču aplēsei, kā arī integrētajās pamatnostādnēs ietvertās vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnes 2005. – 2008. gada periodam, Komisija ir pārbaudījusi nesen iesniegto Slovākijas konverģences programmas atjauninājumu un, pamatojoties uz turpmāko novērtējumu, ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to.Novērtējums1.  Slovākija iesniedza savu konverģences programmu 2005. gada 1. decembrī. Tā attiecas uz periodu no 2005. gada līdz 2008. gadam un turklāt sniedz norādošas prognozes līdz 2010. gadam. Valdība ir pieņēmusi šo dokumentu 2005. gada 30. novembrī. Tas ietver 2006. gada budžetu, kuru parlaments apstiprināja 2005. gada 13. decembrī, un valdības daudzgadu budžeta projektu 2006. – 2008. gadam, ko valdība pieņēma 2005. gada 12. oktobrī. Programmā kopumā ievērota stabilitātes un konverģences programmu modeļa struktūra, kas noteikta jaunajā rīcības kodeksā[3]. Programmai ir jaunajā rīcības kodeksā[4]paredzēto obligāto un fakultatīvo datu trūkumi.2.  Padome 2004. gada 5. jūlijā nolēma, ka Slovākijai ir pārmērīgs budžeta deficīts. Atbilstoši Padomes ieteikumam tajā pašā datumā saskaņā ar 104. panta 7. punktu pārmērīgais budžeta deficīts jākoriģē līdz 2007. gadam. Savā 2005. gada 17. februāra atzinumā par Slovākijas konverģences programmas iepriekšējo atjauninājumu par 2004. –2007. gada periodu Padome aicināja Slovākiju „(i) izmantot katru iespēju paātrinātai budžeta deficīta samazināšanai, tajā skaitā izmantojot labākus nekā prognozēts ieņēmumus un izdevumu ietaupījumus, jo īpaši 2005. gadā; (ii) padarīt saistošākas vidējā termiņa izdevumu maksimālās robežas; (iii) būt piesardzīgai, lai otrās kārtas sekas no augstās inflācijas 2004. gadā neietekmētu programmā paredzēto inflācijas konverģences ceļu”.3.  Slovākijas reālā IKP pieaugums bija vidēji 4,3% no 1994. gada līdz 2004. gadam – gandrīz 2 procentu punktus virs ES25 vidējā rādītāja 2,4% apmērā. Valsts lielākā problēma joprojām ir situācija darba tirgū. Paātrinātas uzņēmumu pārstrukturēšanas rezultātā 90. gadu beigās bezdarba līmenis palielinājās no 13,7% 1994. gadā līdz 18,2% 2004. gadā, bet kopējā nodarbinātība tā paša perioda laikā samazinājās par 2 procentu punktiem. Programmā prognozēts reālā IKP pieaugums par vidēji 5,6% programmas perioda laikā un, sākot ar negatīvu starpību starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu 2005. gadā, nozīmē izteiktas ciklisku apstākļu izmaiņas. Tiek prognozēts, ka IKP pieaugums palielināsies no 5,1% 2005. gadā līdz 5,4% 2006. gadā un 6,1% 2007. gadā, neto eksportam dodot arvien lielāku ieguldījumu IKP pieaugumā, un papildinās iekšzemes pieprasījuma lielu, pozitīvu ieguldījumu. Liels iekšzemes pieprasījums jāiztur, pateicoties pozitīvai algu un darba tirgus attīstībai, kā arī pievilcīgai komercdarbības videi un pieaugošiem publiskiem ieguldījumiem, ko atbalsta no ES līdzekļiem. Par periodu līdz 2007. gadam Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognoze kopumā apstiprina programmas pieauguma prognozes, kā arī pamatā esošās pieauguma struktūras attīstību. Pieņēmums 2008. gadam par gandrīz 5½% pieaugumu pārsniedz Komisijas dienestu potenciālā produkcijas apjoma pieauguma aplēsi. Programmā prognozēts, ka inflācija 2006. gadā palielināsies līdz 3,6% sakarā ar administrēto cenu pieaugumiem, ko rada naftas un dabasgāzes augstākas cenas. Šīm sekām izzūdot, tiek prognozēts, ka inflācija 2007. un 2008. gadā samazināsies līdz 2,0%. Programmā ietvertās inflācijas prognozes šķiet ticamas, lai gan nesen paziņotās dažu regulēto cenu papildu augšupejošas korekcijas rada pieauguma risku.4.  Pēc devalvācijas 2005. gada martā un aprīlī kronas vērtība pamazām pieauga, līdz tā 2005. gada 28. novembrī pievienojās VKM II. Pēc šīm izmaiņām krona sākotnēji papildus nostiprinājās par aptuveni 1,5% un pēc tam nostabilizējās no 1 līdz 2% virs centrālā kursa VKM II dalības pirmo nedēļu laikā. Kopš 2005. gada sākuma ilgtermiņa procentu likmes saglabājās tuvu euro zonas līmenim salīdzinājumā ar aptuveni 100 bāzes punktu diapazonu 2003. un 2004. gadā. Tā kā ilgtermiņa procentu likmju nesenais pieaugums Slovākijā bija straujāks nekā euro zonā, 2005. gada pēdējā ceturksnī diapazons atkal nedaudz paplašinājās. Kopš 2005. gada 1. janvāra Slovākijas Valsts Banka ir noteikusi savas monetārās politikas īstenošanu kā „inflācijas mērķa sasniegšanu VKM II apstākļos”.5.  Pamatojoties uz Komisijas dienestu prognozi, tiek aplēsts, ka vispārējais valsts budžeta deficīts 2005. gadam ir 4,1% no IKP, bet salīdzinājums ar iepriekšējām konverģences programmām nav vienkāršs, jo tas ietver dažu jaunattīstības valstu parāda dzēšanu aptuveni 0,8% apmērā no IKP. Bez parāda dzēšanas budžeta deficīts tiek aplēsts aptuveni 3,3% apmērā no IKP, kas ir nedaudz mazāks, nekā paredzēts iepriekšējā atjauninājumā (3,4% no IKP). Tomēr šo pozitīvo attīstību galvenokārt virza mazāki nekā prognozēts procentu izdevumi.6.  Programma tiecas samazināt budžeta deficītu zemāk par 3% no IKP atsauces vērtības 2007. gadā (ieskaitot pensiju reformas izmaksas) atbilstoši Padomes 2004. gada 5. jūlija ieteikumam saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Tiek prognozēts, ka vispārējais valsts budžeta deficīts (atskaitot pensiju reformas izmaksas) samazināsies no 4,1% no IKP (ieskaitot parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP) 2005. gadā līdz 2,9% 2006. gadā, tad strauji samazināsies līdz 1,6% no IKP 2007. gadā un pēc tam samazināsies līdz 1,3% no IKP 2008. gadā. Budžeta korekcija galvenokārt ir balstīta uz izdevumiem. Tiek prognozēts, ka no 2005. gada līdz 2008. gadam izdevumu attiecība pret IKP samazināsies par 3,4 procentu punktiem (par 2,6 procentu punktiem, izņemot parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP 2005. gadā). Tiek aplēsts, ka vispārējie valsts ieņēmumi līdz 2007. gadam kopumā saglabāsies stabili un tad 2008. gadā samazināsies par 0,7% no IKP. Fondētās otrā pīlāra pensiju shēmas klasifikācijas ārpus vispārējā valsts sektora (kas jāievieš līdz 2007. gada pavasara fiskālā paziņojuma laikam) ietekme uz budžetu tiek aplēsta 0,8%, 1,3%, 1,4% un 1,4% apmērā no IKP attiecīgi 2005., 2006., 2007. un 2008. gadā. Plānotā fiskālā konsolidācija ir pārcelta, galvenokārt koncentrēta 2007. gadā. Salīdzinājumā ar iepriekšējo konverģences programmu fiskālās konsolidācijas pārcelšanas centieni, kas ir nepieciešami, lai sasniegtu 2007. gada budžeta deficīta mērķi 3,0% apmērā no IKP, ir pastiprinājušies, ņemot vērā pensiju reformas izmaksu lielākas aplēses. Budžeta deficīta mērķis 2006. gadam palika nemainīgs. Visumā jaunais atjauninājums kopumā apstiprina plānoto iepriekšējās programmas korekciju uz labvēlīgākas makroekonomiskās perspektīvas fona. Spēcīgākas ekonomiskās izaugsmes prognožu ietekme uz budžetu lielā mērā tiek kompensēta ar pensiju reformas izmaksu augšupejošu pārskatīšanu.7.  Pamatojoties uz Komisijas dienestu aprēķiniem uz programmas bāzes atbilstoši kopīgi saskaņotai metodikai, strukturālā bilance uzlabotos no aptuveni -2¾% no IKP 2005. gadā līdz aptuveni -1½% no IKP 2008. gadā. Programmā plānotie fiskālie centieni galvenokārt koncentrēti 2007. gadā, kad programmas makroekonomiskajā scenārijā netieši norādītā starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu tiek aplēsta tuvu nullei, bet skaidri prognozējot ciklisku nosacījumu uzlabošanos salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Programmā noteikts vidēja termiņa mērķis attiecībā uz budžeta stāvokli, kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā – strukturāla bilance -0,9% no IKP, ko tā cenšas sasniegt līdz 2010. gadam. Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir prasīgāks nekā minimālais līmenis (tiek aplēsts budžeta deficīts aptuveni 2¼% no IKP), tā sasniegšanai jāizpilda mērķis garantēt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Programmas vidējā termiņa mērķis ir atbilstošā līmenī, jo tas atrodas diapazonā, kas norādīts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.8.  Atbilstoši šim atjauninājumam valdības apstiprinātais vidējā termiņa budžeta projekts ir balstīts vienīgi uz pašreizējiem tiesību aktiem un uz valdības apstiprinātām tiesību aktu izmaiņām. Tomēr tajā nav ļoti skaidri noteikti pasākumi, kas nodrošinātu 2007. gada budžeta deficīta mērķa sasniegšanu. Līdz šim valdība ir pārsniegusi iepriekšējās programmās noteiktos budžeta mērķus: pēc mazāka nekā prognozēts 2004. gada budžeta deficīta tiek paredzēts labāks nekā plānots rezultāts arī 2005. gadam (izņemot parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP). Tomēr daļa finanšu līdzekļu, kurus atbrīvoja mazāki nekā prognozēts procentu izdevumi 2005. gadā, tika izmantoti, lai segtu citus budžetā neparedzētus valsts izdevumus, iezīmējot nepieciešamību pēc izdevumu posteņu saistošākām maksimālajām robežām. Prognožu riski šķiet kopumā līdzsvaroti, un tādejādi programmā ietvertās budžeta prognozes šķiet ticamas.9.  Ņemot vērā risku līdzsvaru, Slovākija ir ceļā uz pārmērīga budžeta deficīta koriģēšanu Padomes noteiktajā termiņā. Budžeta deficīta prognozes pieaugums par 2005. gadu rodas no vienreizējās ietekmes no parāda dzēšanas 0,8% apmērā no IKP. Tomēr programmā izklāstītā budžeta stratēģija var nebūt pietiekama, lai nodrošinātu, ka 2010. gadā tiks sasniegts programmas vidējā termiņa mērķis (-0,9% no IKP). Ieskaitot Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto otrā pīlāra pensiju shēmu klasifikāciju (kas jāievieš līdz 2007. gada pavasara paziņojuma laikam) ietekmi uz budžetu, 2008. gadā strukturālā bilance, pamatojoties uz Komisijas dienestu aprēķiniem uz programmas bāzes, tiek aplēsta -2,9% apmērā no IKP (-1,5% no IKP, atskaitot pensiju reformas izmaksas). Tādējādi būtu nepieciešami būtiski papildu konsolidācijas pasākumi, lai līdz 2010. gadam sasniegtu programmas vidējā termiņa mērķi. Plānotais strukturālās bilances uzlabojums par aptuveni ¼% no IKP 2008. gadā ir zemāks par Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto līmeni 0,5% apmērā no IKP, kad cikliskie nosacījumi var atbilst ekonomiski labvēlīgu laiku kritērijiem.10.  Paredzams, ka parāda attiecība diezgan ievērojami samazināsies par gandrīz 9 procentu punktiem līdz 33,7% no IKP 2005. gadā. Šis lielais samazinājums – pat lielāks nekā paredzēts Komisijas dienestu prognozēs – ir galvenokārt sakarā ar likviditātes (noguldījumu) samazināšanos, ko pārvalda jauna aģentūra, kas ir atbildīga par valsts parāda pārvaldību (ARDAL). Likvīdo aktīvu samazinājumu iegrāmato kā krājumu plūsmas korekcijas komponentu. Paredzams, ka parāda attiecība tad svārstīsies aptuveni no 35 līdz 36% no IKP (35,5% 2006. gadā, 35,2% 2007. gadā un 36,2% 2008. gadā) nelielas primārās bilances rezultātā, parādu samazinošs sniega pikas efekts (jo efektīvā procentu likme ir zemāka par IKP pieaugumu). Paredzams, ka programmas laikā krājumu plūsmas korekcija saglabāsies pozitīva neatkarīgi no 2006. gadā paredzamiem nelieliem privatizācijas ieņēmumiem.11.  Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Slovākijai, šķiet, ir vidējs risks, ņemot vērā iedzīvotāju novecošanas prognozētās budžeta izmaksas. Parāda līmenis ir ievērojami zemāks par 60% atsauces vērtību un tam tādam jāsaglabājas saskaņā ar pieņēmumu par nemainīgām politikām nākamajām divām desmitgadēm. Slovākija nesen ir ieviesusi divpakāpju pensiju reformu, kurā ir ietverts valsts izdevumu papildu pieaugums. Tomēr patlaban lielais strukturālais deficīts novērsīs parāda/IKP attiecības samazinājumu, kas palielina risku ilgtermiņa ilgtspējībai. Plānotās valsts finanšu konsolidācijas stingra īstenošana vidējā termiņā ir nepieciešama, lai samazinātu riskus ilgtermiņa ilgtspējībai[5].12.  Valsts finanšu jomā plānotie pasākumi kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005. – 2008. gada periodam. Slovākija ir ceļā uz pārmērīga budžeta deficīta koriģēšanu Padomes noteiktajā termiņā.13.  Slovākijas nacionālajā reformu programmā, kas iesniegta 2005. gada 14. oktobrī atjaunotās Lisabonas stratēģijas kontekstā par izaugsmi un darbavietām, noteiktas šādas problēmas ar būtisku ietekmi uz valsts finansēm: (i) informācijas sabiedrība; (ii) pētniecība un attīstība, kā arī jauninājumi, un (iii) izglītība un nodarbinātība. Nacionālajā reformu programmā aprakstīto darbību ietekme uz budžetu pilnīgi atspoguļota konverģences programmas budžeta prognozēs. Konverģences programmā aprakstītas jau pieņemtās nodokļu un pensiju sistēmas reformas. Budžetā 2006. gadam, kā arī 2006. – 2008. gada budžeta projektā paredzēti ievērojami izdevumu pieaugumi izglītībai, kā arī pētniecībai un attīstībai un tādējādi atspoguļotas nacionālajā reformu programmā noteiktās prioritātes.Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un ievērojot ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Padome uzskata, ka Slovākijai ir:(i) jānostiprina centieni strukturālā budžeta koriģēšanā bez rezerves attiecībā uz atsauces vērtību, kas noteikta 2007. gadam (kas ir pēdējais termiņš pārmērīgā budžeta deficīta koriģēšanai), un, lai pilnīgi izmantotu pieauguma prognožu augšupejošo pārskatīšanu salīdzinājumā ar tām, kuras ir pamatā Padomes ieteikumiem, un(ii) jāpastiprina centrālās valdības vidējā termiņa izdevumu maksimālo robežu saistošais raksturs.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu 2005. – 2008. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[6] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.14.  Padome [2006. gada 24. janvārī] pārbaudīja Slovākijas atjaunināto konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2005. gada līdz 2008. gadam. Programmā kopumā ievērota stabilitātes un konverģences programmu modeļa struktūra, kas noteikta jaunajā rīcības kodeksā. Programmai ir jaunajā rīcības kodeksā paredzēto obligāto un fakultatīvo datu trūkumi.15.  Slovākijas reālā IKP pieaugums bija vidēji 4,3% no 1994. gada līdz 2004. gadam – gandrīz 2 procentu punktus virs ES25 vidējā rādītāja 2,4% apmērā. Valsts lielākā problēma joprojām ir situācija darba tirgū. Paātrinātas uzņēmumu pārstrukturēšanas rezultātā 90. gadu beigās bezdarba līmenis palielinājās no 13,7% 1994. gadā līdz 18,2% 2004. gadā, bet kopējā nodarbinātība tā paša perioda laikā samazinājās par 2 procentu punktiem. Makroekonomiskajā scenārijā pieņemts, ka reālā IKP pieaugums būs vidēji 5,6% gadā programmas perioda laikā un, sākot ar negatīvu starpību starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu 2005. gadā, nozīmē izteiktas ciklisku apstākļu izmaiņas. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā patlaban pieejamo informāciju, šķiet balstīts uz ticamiem pieauguma pieņēmumiem. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālistiskas.16.  Padome 2004. gada 5. jūlijā nolēma, ka Slovākijai ir pārmērīgs budžeta deficīts. Atbilstoši Padomes ieteikumam tajā pašā datumā saskaņā ar 104. panta 7. punktu pārmērīgais budžeta deficīts jākoriģē līdz 2007. gadam. Savā 2005. gada 17. februāra atzinumā par Slovākijas konverģences programmas iepriekšējo atjauninājumu par 2004. – 2007. gada periodu Padome aicināja Slovākiju „(i) izmantot katru iespēju paātrinātai budžeta deficīta samazināšanai, tajā skaitā izmantojot labākus nekā prognozēts ieņēmumus un izdevumu ietaupījumus, jo īpaši 2005. gadā; (ii) padarīt saistošākas vidējā termiņa izdevumu maksimālās robežas; (iii) būt piesardzīgai, lai otrās kārtas sekas no augstās inflācijas 2004. gadā neietekmētu programmā paredzēto inflācijas konverģences ceļu.”17.  Programma tiecas samazināt budžeta deficītu zemāk par 3% no IKP atsauces vērtības 2007. gadā atbilstoši Padomes 2004. gada 5. jūlija ieteikumam saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Tiek prognozēts, ka vispārējais valsts budžeta deficīts (atskaitot pensiju reformas izmaksas) samazināsies no 4,1% no IKP (ieskaitot parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP) 2005. gadā līdz 2,9% 2006. gadā, tad strauji samazināsies līdz 1,6% no IKP 2007. gadā un sasniegs 1,3% no IKP 2008. gadā. Primārās bilances profils ir līdzīgs, kas, paredzams, uzlabosies no -2,3% no IKP (-1,5% no IKP, izņemot parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP) 2005. gadā līdz 0,7% 2008. gadā. Budžeta korekcija galvenokārt ir balstīta uz izdevumiem. Tiek prognozēts, ka no 2005. gada līdz 2008. gadam valsts izdevumu attiecība pret IKP samazināsies par 3,4 procentu punktiem (par 2,6 procentu punktiem, izņemot parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP 2005. gadā). Tiek aplēsts, ka vispārējie valsts ieņēmumi līdz 2007. gadam kopumā saglabāsies stabili un tad 2008. gadā samazināsies par 0,7% no IKP. Fondētās otrā pīlāra pensiju shēmas klasifikācijas ārpus vispārējā valsts sektora (kas jāievieš līdz 2007. gada pavasara paziņojuma laikam) ietekme uz budžetu tiek aplēsta 0,8%, 1,3%, 1,4% un 1,4% apmērā no IKP attiecīgi 2005., 2006., 2007. un 2008. gadā. Plānotā fiskālā konsolidācija ir pārcelta, galvenokārt koncentrēta 2007. gadā. Salīdzinājumā ar iepriekšējo konverģences programmu fiskālās konsolidācijas pārcelšanas centieni, kas ir nepieciešami, lai sasniegtu 2007. gada budžeta deficīta mērķi 3,0% apmērā no IKP (ieskaitot pensiju reformas izmaksas), ir pastiprinājušies, ņemot vērā pensiju reformas izmaksu lielākas aplēses.18.  Programmas perioda laikā plānots, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā budžeta bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), kas aprēķināta atbilstoši kopīgi saskaņotai metodikai, uzlabosies vidēji par 0,4% no IKP gadā no -2,8% no IKP līdz -1,3% no IKP. Programma nosaka vidējā termiņa mērķi budžeta stāvoklim strukturālā izteiksmē – budžeta deficītu 0,9% apmērā no IKP un tiecas sasniegt šo stāvokli līdz 2010. gadam (pēc programmas perioda). Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir prasīgāks nekā minimālais līmenis (tiek aplēsts budžeta deficīts aptuveni 2¼% no IKP), tā sasniegšanai jāizpilda mērķis garantēt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Programmas vidējā termiņa mērķis ir atbilstošā līmenī, jo tas atrodas diapazonā, kas norādīts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.19.  Budžeta prognožu riski programmā šķiet kopumā līdzsvaroti. Lai gan programmā nav ļoti skaidri noteikti konkrētie pasākumi, ko plānots pieņemt, lai sasniegtu 2007. gada budžeta deficīta mērķi, atjauninājumā uzsvērts, ka valdības apstiprinātā vidējā termiņa budžeta projekts ir balstīts vienīgi uz patlaban spēkā esošiem tiesību aktiem un valdības apstiprinātām tiesību aktu izmaiņām. Pašreizējā valdība līdz šim ir pārsniegusi budžeta mērķus, kas noteikti iepriekšējās programmās: pēc mazāka nekā prognozēts 2004. gada budžeta deficīta tiek paredzēts labāks nekā plānots rezultāts arī 2005. gadam (ja neņem vērā parāda dzēšanu 0,8% apmērā no IKP). Tomēr daļa finanšu līdzekļu, kurus atbrīvoja mazāki nekā prognozēts procentu izdevumi 2005. gadā, tika izmantoti, lai segtu citus budžetā neparedzētus valsts izdevumus, iezīmējot nepieciešamību pēc izdevumu posteņu saistošākām maksimālajām robežām.20.  Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis programmā šķiet atbilstošs pārmērīgā budžeta deficīta korekcijai līdz 2007. gadam, kā ieteikusi Padome. Tomēr budžeta stāvoklis programmā var nebūt pietiekams, lai nodrošinātu programmas vidējā termiņa mērķa sasniegšanu 2010. gadā, kā paredzēts programmā. Koriģēšanas temps attiecībā uz programmā netieši norādīto programmas vidējā termiņa mērķi 2008. gadā (gadā pēc pārmērīgā budžeta deficīta korekcijas) neatbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm strukturālās bilances gada uzlabojumam jābūt 0,5% apmērā no IKP kā kritērijam un ka korekcijai jābūt lielākai ekonomiski labvēlīgos laikos un tā varētu būt mazāka ekonomiski nelabvēlīgos laikos. Jo īpaši 2008. gadā strukturālās bilances uzlabojums ir tikai aptuveni ¼% no IKP, kad cikliski nosacījumi liecina par “labvēlīgiem laikiem”[7].21.  Tiek aplēsts, ka parāda attiecība ir sasniegusi 33,7% no IKP 2005. gadā, kas ir krietni zem 60% no IKP Līguma atsauces vērtības. Programmā prognozēts, ka programmas perioda laikā parāda attiecība pieaugs par 2,5 procentu punktiem.22.  Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Slovākijai, šķiet, ir vidējs risks sakarā ar prognozētajām iedzīvotāju novecošanas budžeta izmaksām. Parāda līmenis ir ievērojami zemāks par 60% atsauces vērtību un tam tādam jāsaglabājas saskaņā ar pieņēmumu par nemainīgām politikām nākamajām divām desmitgadēm. Slovākija nesen ir ieviesusi divpakāpju pensiju reformu, kurā ir ietverts valsts izdevumu papildu pieaugums. Tomēr patlaban lielais strukturālais deficīts novērsīs parāda/IKP attiecības samazinājumu, kas palielina risku ilgtermiņa ilgtspējībai. Plānotās valsts finanšu konsolidācijas stingra īstenošana vidējā termiņā ir nepieciešama, lai samazinātu riskus ilgtermiņa ilgtspējībai.23.  Valsts finanšu jomā paredzētie pasākumi kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005. – 2008. gada periodam. Slovākija ir ceļā uz pārmērīga budžeta deficīta koriģēšanu Padomes noteiktajā termiņā.24.  Slovākijas nacionālajā reformu programmā, kas iesniegta 2005. gada 14. oktobrī atjaunotās Lisabonas stratēģijas kontekstā par izaugsmi un darbavietām, noteiktas šādas problēmas ar būtisku ietekmi uz valsts finansēm: (i) informācijas sabiedrība; (ii) pētniecība un attīstība, kā arī jauninājumi, un (iii) izglītība un nodarbinātība. Nacionālajā reformu programmā aprakstīto darbību ietekme uz budžetu pilnīgi atspoguļota konverģences programmas budžeta prognozēs. Konverģences programmā aprakstītas jau pieņemtas nodokļu un pensiju sistēmu reformas. Budžetā 2006. gadam, kā arī 2006. – 2008. gada budžeta projektā paredzēti ievērojami izdevumu pieaugumi izglītībai, kā arī pētniecībai un attīstībai un tādējādi atspoguļotas nacionālajā reformu programmā noteiktās prioritātes.Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un ievērojot ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Padome uzskata, ka Slovākijai ir:(i) jānostiprina centieni strukturālā budžeta koriģēšanā bez rezerves attiecībā uz atsauces vērtību, kas noteikta 2007. gadam (kas ir pēdējais termiņš pārmērīgā budžeta deficīta koriģēšanai), un, lai pilnīgi izmantotu izaugsmes prognožu augšupejošo pārskatīšanu salīdzinājumā ar tām, kuras ir pamatā Padomes ieteikumiem, un(ii) jāpastiprina centrālās valdības vidējā termiņa izdevumu maksimālo robežu saistošais raksturs.Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2005. g. dec. | 5.5 | 5.1 | 5.4 | 6.1 | 5.6 |KOM 2005. g. nov. | 5.5 | 5.1 | 5.5 | 6.3 | n.p. |KP 2004. g. nov. | 5.0 | 4.5 | 5.1 | 5.4 | n.p. |SPCI inflācija (%) | KP 2005. g. dec. | 7.5 | 2.9 | 3.6 | 2.0 | 2.0 |KOM 2005. g. nov. | 7.5 | 2.9 | 3.6 | 2.1 | n.p. |KP 2004. g. nov. | 7.8 | 3.3 | 2.8 | 2.5 | n.p. |Starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu (% no potenciālā IKP) | KP 2005. g. dec.2 | -1.9 | -1.6 | -1.1 | 0.1 | 0.8 |KOM 2005. g. nov.6 | -1.5 | -1.3 | -0.9 | 0.2 | n.p. |KP 2004. g. nov.2 | 0.4 | 0.2 | 0.4 | 0.9 | n.p. |Vispārējā valsts bilance (% no IKP) | KP 2005. g. dec.2 | -3.2 | -4.1 | -2.9 | -1.6 | -1.3 |KOM 2005. g. nov. | -3.1 | -4.1 | -3.0 | -2.5 | n.p. |KP 2004. g. nov. | -3.8 | -3.4 | -2.9 | -1.9 | n.p. |Primārā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. dec. | -1.0 | -2.3 | -1.0 | 0.4 | 0.7 |KOM 2005. g. nov. | -0.9 | -1.9 | -0.8 | -0.2 | n.p. |KP 2004. g. nov. | -1.5 | -1.0 | -0.6 | 0.4 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. dec.2 | -2.6 | -3.6 | -2.6 | -1.6 | -1.5 |KOM 2005. g. nov. | -2.7 | -3.8 | -2.7 | -2.5 | n.p. |KP 2004. g. nov.2 | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |Strukturālā bilance3 (% no IKP) | KP 2005. g. dec.4 | -2.6 | -2.8 | -2.6 | -1.7 | -1.5 |KOM 2005. g. nov.5 | -2.7 | -3.0 | -2.7 | -2.5 | n.p. |KP 2004. g. nov. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |Valsts kopējais parāds7 (% no IKP) | KP 2005. g. dec. | 42.6 | 33.7 | 35.5 | 35.2 | 36.2 |KOM 2005. g. nov. | 42.6 | 36.7 | 38.2 | 38.5 | n.p. |KP 2004. g. nov. | 43.0 | 44.2 | 45.3 | 45.5 | n.p. |Piezīmes: 1 Budžeta prognozēs nav ietverta ietekme no Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju, kas jāievieš līdz 2007. gada pavasara paziņojuma laikam. Ieskaitot šo ietekmi, atbilstoši atjauninātajai programmai vispārējā valsts bilance būtu -3,2% no IKP 2004. gadā, -4,9% 2005. gadā, -4,2% 2006. gadā, -3,0% 2007. gadā un -2,7% 2008. gadā. 2 Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 3 Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus 4 Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,8% no IKP 2005. gadā – budžeta deficītu palielinoši un 0,1% 2007. gadā – budžeta deficītu samazinoši). 5 Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozes (0,8% no IKP 2005. gadā – budžeta deficītu palielinoši). 6 Pamatojoties uz attiecīgi 4,9%, 4,8%, 5,1% un 5,1% aplēsto potenciālo pieaugumu 2004. – 2007. gada periodā. 7 Parāda prognozes (salīdzinājumā ar budžeta deficīta prognozēm) programmā ir sagatavotas, ņemot vērā Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 2. marta lēmumu par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju. Avots: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1994., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.) Visi šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Ekonomikas un finanšu komitejas atzinums par „Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko atbalstījusi Ekonomikas un finanšu padome 11. oktobrī.[3] Tomēr trūkst sadaļu par „nozīmīgāko strukturālo reformu” sekām uz pieaugumu un par budžeta prognožu jūtīgumu pret dažādiem scenārijiem un pieņēmumiem. Nodaļa par valsts finanšu institucionālām iezīmēm iedalīta sadaļās, kas atšķiras no modeļa struktūras.[4] Tomēr ņemiet vērā, ka trūkst obligāto datu par nominālo efektīvo maiņas kursu, lai izvairītos no euro pārrēķina kursa iepriekšējas noteikšanas. Trūkst arī datu par netieši mērāmiem finanšu starpniecības pakalpojumiem ( FISIM ) un vispārējiem valsts izdevumiem pa funkcijām.[5] Informāciju par ilgtermiņa ilgtspējību sniedz Komisijas dienesti programmas tehniskajā novērtējumā, kas jāpublicē tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Informāciju par ilgtermiņa ilgtspējību sniedz Komisijas dienesti programmas tehniskajā novērtējumā, kas jāpublicē tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: 2004/705/EK: Komisijas Ieteikums (2004. gada 11. oktobris) par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu (PCB) fona līmeņu uzraudzību pārtikas produktos (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 3462)Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               22.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 321/45

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2004. gada 11. oktobris)
   par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu (PCB) fona līmeņu uzraudzību pārtikas produktos
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 3462)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2004/705/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 211. panta otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2001. gada 8. marta Regula (EK) Nr. 466/2001, ar ko nosaka atsevišķu piesārņotāju maksimālos pieļaujamos līmeņus pārtikas produktos (1), paredz dioksīnu maksimālo koncentrāciju šajos produktos.

               (2)

               Lai gan, no toksikoloģiskā viedokļa, jebkurš pieļaujamais līmenis jāpiemēro gan dioksīniem un furāniem, gan dioksīnu tipa polihlordifeniliem, pagaidām maksimālie pieļaujamie līmeņi ir noteikti vienīgi dioksīniem un furāniem, bet nav noteikti dioksīnu tipa polihlordifeniliem, jo par to izplatību ir pieejama ļoti ierobežota informācija. Iepriekš minētā regula paredz maksimālos pieļaujamos līmeņus pirmo reizi pārskatīt vēlākais līdz 2004. gada 31. decembrim, ņemot vērā jaunu informāciju par dioksīnu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni produktos, jo īpaši apsverot iespēju iekļaut dioksīnu tipa polihlordifenilus pieļaujamo līmeņu sarakstā.

               (3)

               Regulā (EK) Nr. 466/2001 ir paredzēts turpināt maksimālo pieļaujamo līmeņu pārskatīšanu vēlākais līdz 2006. gada 31. decembrim, lai panāktu ievērojamu šo līmeņu samazināšanos.

               (4)

               Eiropas Kopienā ir jārada ticami dati par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni iespējami plašā pārtikas produktu klāstā, lai iegūtu pilnīgu informāciju par laika tendencēm attiecībā uz šo vielu fona klātbūtni pārtikas produktos.

               (5)

               Ir svarīgi noteikt attiecības starp dioksīniem, furāniem un dioksīnu tipa polihlordifeniliem, kas veidojas no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenilu klātbūtnē, bet par tām nav pieejama pilnīga informācija. Tāpēc, kad vien iespējams, ir noderīgi analizēt arī atlasītos no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenilu paraugus.

               (6)

               Komisijas 2002. gada 4. marta Ieteikumā 2002/201/EK par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtnes samazināšanu dzīvnieku barībā un pārtikas produktos (2), paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina izlases veida uzraudzību attiecībā uz dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni pārtikas produktos proporcionāli to veidošanās līmenim un pārtikas produktu patēriņa līmenim. Šī uzraudzība ir jāveic saskaņā ar pamatnostādnēm, ko izstrādājusi Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Lai nodrošinātu vienotību Eiropas Savienībā, šajās pamatnostādnēs, cita starpā, ir jāiekļauj noteikumi par rezultātu ziņošanas formātu un minimālo biežumu.

               (7)

               Svarīgi, lai šie dati regulāri tiktu iesniegti Komisijai. Komisija nodrošina šo datu apkopošanu datu bāzē, kas ir pieejama publiskai apspriešanai.

               (8)

               Čehija, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija pievienojās Eiropas Kopienai 2004. gada 1. maijā. Ieteicams, ka jaunās dalībvalstis cik vien ātri iespējams piedalās uzraudzības programmā. Tomēr ir atzīts, ka jaunajām dalībvalstīm ieteicams paredzēt pārejas posma pasākumus, un tām šobrīd netiek izvirzīti sīki izstrādāti priekšlikumi par izlases veida uzraudzības minimālo biežumu attiecība uz dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni pārtikas produktos,

         LĪDZ AR ŠO IESAKA:

               1)

               Dalībvalstīm no 2004. gada līdz 2006. gada 31. decembrim veikt dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu fona klātbūtnes uzraudzību pārtikas produktos, izmantojot analizējamo paraugu ņemšanas ieteikto biežumu gadā, kas orientējoši paredzēts I pielikumā. Paraugu ņemšanas biežumu pārskata katru gadu, ņemot vērā iegūto pieredzi.

               2)

               Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai cik vien ātri iespējams piedalīties uzraudzības programmā par dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni pārtikas produktos. Ieteiktais analizējamo paraugu ņemšanas biežums gadā Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai tiks noteikts, sākot ar 2005. gadu un turpmāk.

               3)

               Dalībvalstīm regulāri iesniegt Komisijai datus to apkopošanai vienā datu bāzē, ietverot informāciju un formātu, kāds paredzēts II pielikumā. Ieteicams iesniegt arī pēdējo gadu datus, kas iegūti, izmantojot analīzes metodi saskaņā ar Komisijas 2002. gada 26. jūlija Direktīvas 2002/69/EK prasībām par dioksīnu paraugu ņemšanas metodēm un analīzes metodēm dioksīnu oficiālai kontrolei, dioksīnu tipa polihlordifenilu līmeņu noteikšanu pārtikas produktos (3), un kas atspoguļo fona līmeņus.

               4)

               Dalībvalstīm, ja iespējams, veikt arī no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenilu analīzi, izmantojot tos pašus paraugus.

      Briselē, 2004. gada 11. oktobris

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         David BYRNE

      (1)  OV L 77, 16.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 684/2004 (OV L 106, 15.4.2004., 6. lpp.).

      (2)  OV L 67, 9.3.2002., 69. lpp.

      (3)  OV L 209, 6.8.2002., 5. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/44/EK (OV L 113, 20.4.2004., 17. lpp.).

      I PIELIKUMS

         Tabula. Pārskats par ieteikto analizējamo pārtikas paraugu minimālo skaitu gadā. Paraugu sadale ir veikta, ņemot vērā attiecīgās valsts ražošanu. Īpaša uzmanība ir pievērsta tādiem pārtikas produktiem, kam prognozējamas ievērojamas dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu fona līmeņa svārstības. Īpaši attiecas uz zivīm.

                  Valsts (1)

                  Skaits (2)

                  Gaļa un gaļas produkti (3)

                  Zivis un zivju produkti (4)

                  Piens un piena produkti (5)

                  Olas (6)

                  Eļļa un tauki (7)

                  Augļi, dārzeņi un graudaugi (8)

                  Liellopu

                  Cūkas

                  Aitas

                  Mājputnu

                  Aknas

                  Zivis

                  Akvakultūras produkti

                  Piens

                  Sviests/siers/jo/gurts

                  Sprostā dētas olas

                  Brīvībā dētas olas

                  Dzīvnieku

                  Augu

                  Zivju eļļa/uztura

                  Dārzeņi

                  Augļi

                  Graudaugu produkti

                  Beļģija

                  53

                  4

                  4

                  2

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Dānija

                  66

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  15

                  5

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  6

                  3

                  2

                  2

                  Vācija

                  147

                  13

                  13

                  3

                  6

                  7

                  7

                  5

                  14

                  14

                  10

                  11

                  12

                  14

                  4

                  4

                  2

                  8

                  Grieķija

                  55

                  2

                  2

                  7

                  3

                  2

                  4

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Spānija

                  151

                  7

                  9

                  11

                  7

                  6

                  33

                  16

                  3

                  3

                  7

                  7

                  4

                  10

                  5

                  9

                  10

                  4

                  Francija

                  168

                  14

                  8

                  5

                  15

                  11

                  18

                  16

                  12

                  14

                  12

                  6

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  12

                  Īrija

                  61

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  9

                  3

                  3

                  5

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Itālija

                  126

                  10

                  5

                  5

                  8

                  5

                  8

                  14

                  6

                  3

                  8

                  15

                  3

                  7

                  3

                  12

                  10

                  4

                  Luksemburga

                  30

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  3

                  1

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  1

                  1

                  1

                  Nīderlande

                  88

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  14

                  7

                  5

                  6

                  7

                  3

                  3

                  7

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Austrija

                  52

                  4

                  4

                  2

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  7

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Portugāle

                  51

                  3

                  3

                  3

                  4

                  2

                  6

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Somija

                  45

                  3

                  3

                  2

                  2

                  1

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Zviedrija

                  54

                  3

                  3

                  2

                  3

                  2

                  10

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Apvienotā Karaliste

                  113

                  7

                  4

                  10

                  10

                  4

                  24

                  12

                  7

                  4

                  7

                  3

                  3

                  5

                  4

                  3

                  2

                  4

                  Kopā ES

                  1 260

                  88

                  74

                  59

                  79

                  56

                  161

                  101

                  74

                  74

                  78

                  75

                  49

                  75

                  53

                  64

                  47

                  53

                  Islande

                  67

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  29

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  12

                  1

                  1

                  1

                  Norvēģija

                  125

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  46

                  28

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  10

                  3

                  3

                  3

                  Kopā EEZ

                  1 452

                  93

                  79

                  62

                  84

                  60

                  236

                  131

                  80

                  80

                  84

                  80

                  53

                  79

                  75

                  68

                  51

                  57

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

         (1)  Čehija, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija pievienojās Eiropas Kopienai 2004. gada 1. maijā. Ieteicams, ka jaunās dalībvalstis piedalās uzraudzības programmā, cik vien ātri iespējams. Tomēr ir atzīts, ka jaunajām dalībvalstīm ieteicams paredzēt pārejas posma pasākumus, un tāpēc tām netiek izvirzīti sīki izstrādāti priekšlikumi par izlases veida uzraudzības minimālo biežumu attiecībā uz dioksīnu, furānu un dioksīnu tipa polihlordifenilu klātbūtni pārtikas produktos.
      Piezīmes par tabulu

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

         (2)  Skaitļi, kas norādīti tabulā ir minimālie lielumi. Dalībvalstis tiek aicinātas nodrošināt lielāku skaitu paraugu. Papildu paraugus labāk ņemt no tādām pārtikas produktu kategorijām, kas ievērojami pakļautas ietekmei, tas ir, gaļas un gaļas produktiem, zivju un piena produktiem (lauku piens).

         (3)  Gaļa un gaļas produkti: papildus minētajām kategorijām vairāki paraugi jāņem arī no zirgu gaļas, kazu gaļas, trušu gaļas un ierobežotā daudzumā – no medījamo dzīvnieku gaļas.

         (4)  Zivis un zivju produkti: gan savvaļas zivju, gan akvakultūras indivīdu paraugi ir jāsadala pa sugām proporcionāli nozvejai vai ražošanai (akvakultūras gadījumā). Orientējošu informāciju par sugām raksturīgiem datiem attiecībā uz zivju un zivju produktu nozveju un ražošanu iespējams iegūt 2004. gada Eiropas Kopienu brošūrā “Fakti un skaitļi par KZP – pamatdati par kopējo zivsaimniecības politiku”.
      Šos datus var izmantot kā norādi par nepieciešamo paraugu skaitu, kas jāņem dažādām zivju sugām un zivju produktiem.
      Nozvejai (ieteiktais paraugu skaits dalībvalstīm ≥ 10)
      Dānija: 15 paraugi 4 siļķe, 4 ziemeļu ēdamgliemene, 7 citi
      Spānija: 33 paraugi 7 svītrainā tunzivs, 4 sardīne, 5 dzeltenspuru tunzivs, 2 stavrida, 2 īsspuru kalmārs, 13 citi
      Francija: 18 paraugi 3 svītrainā tunzivs, 3 dzeltenspuru tunzivs, 2 sardīne, 2 saida, 2 siļķe, 6 citi
      Nīderlande: 14 paraugi 4 sardinellas, 2 stavrida, 3 siļķe, 2 makrele, 3 citi
      Zviedrija: 10 paraugi 5 siļķe, 4 brētliņa, 1 menca
      Apvienotā Karaliste: 24 paraugi 6 makrele, 4 siļķe, 3 pikša, 2 menca, 9 citi
      Akvakultūras produktiem (ieteiktais paraugu skaits dalībvalstīm ≥ 5)
      Dānija: 5 paraugi 4 forele, 1 zutis
      Vācija: 5 paraugi2 ēdamgliemene, 2 forele, 1 karpa
      Grieķija: 7 paraugi3 sparīda, 2 akmensasaris, 1 ēdamgliemene, 1 cits
      Spānija: 16 paraugi8 ēdamgliemene, 3 forele, 1 sparīda, 1 austere, 1 tunzivs, 2 citi
      Francija: 16 paraugi 8 austere, 4 ēdamgliemene, 3 forele, 1 karpa
      Itālija: 14 paraugi 6 ēdamgliemene, 3 ēdamais gliemezis, 3 forele, 1 akmensasaris, 1 sparīda
      Nīderlande: 7 paraugi 4 ēdamgliemene, 1 zutis, 1 austere, 1 vilkzivs
      Apvienotā Karaliste: 9 lasis, 2 forele, 1 ēdamgliemene

         (5)  Piens un piena produkti: vismaz 4/5 piena paraugu ir jāņem no lauku piena (galvenokārt no govs piena). Papildus govs pienam ieteicams ņemt arī dažus citus piena un piena produktu paraugus (kazas piens u. c.).

         (6)  Olas: papildus vistas olām jāņem paraugi arī no pīļu, zosu un fazānu olām.

         (7)  Eļļa un tauki: papildus zivju eļļai ieteicams ņemt arī uz zivju eļļas bāzes (zivju un zivju aknu eļļas) gatavotu uztura bagātinātāju paraugus.

         (8)  Dārzeņi: galvenokārt lapu dārzeņi, bet arī kartupeļi un citi sakņu un bumbuļu dārzeņi.

         Augļi: ieskaitot ogas un zemenes.

      II PIELIKUMS
      A.   Paskaidrojumi attiecībā uz formu, kāda jāpiemēro analītiskajiem rezultātiem par dioksīniem, furāniem un dioksīnu tipa polihlordifeniliem un citiem polihlordifeniliem pārtikā
      1.   Vispārējā informācija par analizētajiem paraugiem
      Valsts: dalībvalsts nosaukums, kurā veikta uzraudzība.
      Gads: gads, kurā veikta uzraudzība.
      Produkts: analizētās pārtikas vienība – sniegt pēc iespējas sīku aprakstu par analizētajām pārtikas produktu vienībām.
      Tirdzniecības posms: vieta, kurā tika ņemts produkts (paraugs).
      Audi: analizētā produkta daļa, piemēram, tauki vai muskulis.
      Rezultātu izteiksme: rezultāti ir jāizsaka pēc principa, kas izmantots, nosakot maksimālos pieļaujamos līmeņus (Padomes Regula (EK) Nr. 2375/2001). Ja tiek analizēti no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenili, koncentrācijas līmeņus ir ļoti ieteicams izteikt pēc tā paša principa.
      Paraugu ņemšanas veids: paraugu ņemšana izlases veidā – var ziņot arī mērķveida ņemto paraugu analītiskos rezultātus, bet šajā gadījumā ir skaidri jānorāda, ka paraugu ņemšana bijusi vērsta uz mērķi un ne vienmēr nodrošina normālu fona līmeņu atspoguļojumu.
      Metodes: atsauce uz izmantoto metodi.
      Akreditācija: precizēt, vai izmantotā analītiskā metode ir vai nav akreditēta.
      Neprecizitāte (%): analītiskajai metodei raksturīgais neprecizitātes procents.
      2.   Konkrēta informācija par analizētajiem paraugiem
      Paraugu skaits: viena veida analizētā produkta paraugu skaits. Ja paraugu rezultātu skaits pārsniedz iezīmēto kolonu skaitu, vienkārši pievienojiet jaunu kolonu ar attiecīgo skaitli veidlapas beigās.
      Ražošanas metode: standarta/organiskā (sniegt cik vien iespējams sīku informāciju).
      Vieta: ciktāl atbilstoši, apvidus vai rajons, kurā tika ņemts paraugs, ja iespējams, norādot, vai šī vieta attiecas uz lauku apvidu, pilsētas teritoriju, rūpniecības zonu, ostu, atklātu jūru u. c. Piemēram, Brisele – pilsētas teritorija, Vidusjūra – atklāta jūra.
      Apakšparaugu skaits: ja analizētais paraugs ir kopparaugs, jānorāda apakšparaugu (indivīdu) skaits. Ja analītiskais rezultāts balstās tikai uz vienu paraugu, jānorāda skaitlis 1. Ņemot vērā, ka apakšparaugu skaits saliktā paraugā var būt mainīgs, lūdzu, šo skaitu norādīt katram paraugam atsevišķi.
      Tauku saturs (%): tauku satura procents paraugā (ja pieejams).
      Mitruma saturs (%): mitruma satura procents paraugā (ja pieejams).
      3.   Rezultāti
      Dioksīni, furāni, dioksīnu tipa polihlordifenili: rezultāti par katru radniecīgo vielu ir jāizsaka ppt – nanogrami/kilogramu (ng/kg).
      No dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifenili: rezultāti par katru radniecīgo vielu ir jāizsaka ppb – mikrogrami/kilogramu (μg/kg).
      Kvantitatīvās noteikšanas robeža (LOQ): kvantitatīvās noteikšanas robežlielums, kas izteikts ng/kg vai μg/kg (no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifeniliem).
      Kvalitatīvās noteikšanas robeža (LOD): kvalitatīvās noteikšanas robežlielums, kas izteikts ng/kg vai μg/kg (no dioksīniem atšķirīga tipa polihlordifeniliem).
      Analizētajām radniecīgām vielām zem LOD līmeņa (kvalitatīvās noteikšanas robeža) rezultātu ailītē jāieraksta < LOD (kur LOD izteikts kā lielums).
      Analizētajām radniecīgām vielām zem LOQ līmeņa (kvantitatīvās noteikšanas robeža), rezultātu ailītē jāieraksta < LOQ (kur LOQ izteikts kā lielums).
      Polihlordifeniliem radniecīgām vielām, kas ir analizētas papildus PCB 7 un dioksīnu tipa polihlordifeniliem, veidlapā jāpievieno šo polihlordifeniliem radniecīgo vielu skaits (piemēram, 31, 99, 110 utt.). Ja paraugā analizēto radniecīgo vielu skaits pārsniedz iezīmēto rindu skaitu, vienkārši pievienojiet jaunu rindiņu veidlapas beigās.
      4.   Piezīmes
      Bez norādes par izmantoto lipīdu ekstrakcijas metodi šo vietu arī izmanto, lai izdarītu būtiskas papildu piezīmes par iesniegtajiem datiem.
      B.   Veidlapa par specifiskiem analītiskiem rezultātiem attiecībā uz dioksīnu, furānu, dioksīnu tipa un citu polihlordifenilu radniecīgām vielām barībā


				|

		52012DC0307

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Grieķijas 2012. gada valsts reformu programmu /* COM/2012/0307 final */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Grieķijas 2012. gada valsts
reformu programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās
5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumus[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā atbalstīja Eiropas Komisijas priekšlikumu sākt
jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju — „Eiropa
2020” —, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas
koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un
Savienības vispārējām ekonomikas politikas
pamatnostādnēm (2010.–2014. gads), savukārt 2010. gada
21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības
politikas pamatnostādnēm[4], kas kopā veido
„integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)       Padome 2011. gada
12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Grieķijas valsts
reformu programmu 2011. gadam.
(4)       Komisija 2011. gada
23. novembrī pieņēma otro gada izaugsmes
pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex-ante
un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju "Eiropa 2020".
(5)       Eiropadome 2012. gada
2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu
finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību
izaugsmes palielināšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju, atjaunot
normālus aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un
konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes
sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.
(6)       Eiropadome 2012. gada
2. martā arī aicināja dalībvalstis, kuras
piedalās paktā "Euro plus", savlaicīgi nākt
klajā ar savām saistībām, lai tās varētu
iekļaut minēto valstu stabilitātes vai konverģences programmās
un valstu reformu programmās.
(7)       Grieķija 2012. gada
12. aprīlī iesniedza savu 2012. gada valsts reformu
programmu un nepilnīgu informāciju par budžeta plāniem.
Grieķijas iestādes tiek aicinātas iesniegt visas standarta
tabulas, kas nepieciešamas saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes
pakta preventīvo daļu.
(8)       Eurogrupa 2012. gada
21. februārī vienojās par otru ekonomikas pielāgošanas
programmu Grieķijai. Saprašanās memorandā par īpašiem
politikas nosacījumiem izklāstītās ekonomikas politikas
īstenošana sekmēs Grieķijas valsts parāda samazināšanu
līdz 117 % no IKP 2020. gadā. Tika panākta
vienošanās, ka nozaru oficiālais programmu finansējums līdz
2014. gadam sasniegs 130 miljardus euro papildus summām, kas
piešķirtas pirmajā finansējuma programmā.
(9)       Maksājuma daļu
pārskaitīšana ir balstīta uz atbilstību kvantitatīviem
izpildes rādītājiem un pozitīvu virzību
attiecībā uz politikas kritērijiem, kas noteikti Padomes
2011. gada 12. jūlija Lēmumā 2011/734/ES
(grozījumi izdarīti 2011. gada 8. novembrī un
2012. gada 13. martā) un saprašanās memorandā,
kurā izklāstīti ekonomikas politikas nosacījumi un kas tika
parakstīts 2012. gada 14. martā.
(10)     Jaunās finansējuma
programmas pirmās daļas (14,5 miljardi euro) pirmā iemaksa
(5,9 miljardi euro) no EFSI Grieķijai tika izmaksāta
2012. gada 19. martā. Grieķija ir saņēmusi arī
1,6 miljardus euro no SVF. Līdz 2012. gada maijam Grieķija
no pirmās un otrās programmas oficiālā finansējuma
bija saņēmusi 147,5 miljardus euro.
(11)     Grieķija 2010. un
2011. gadā panāca daļēju progresu attiecībā
uz pielāgošanas programmas ambiciozajiem mērķiem.
Īstenošanu kavēja vairāki faktori: politiskā
nestabilitāte, sociālie nemieri un administratīvo spēju
problēmas, un daudz būtiskāk, lejupslīde, kas bija daudz
dziļāka, nekā iepriekš paredzēts. Daži būtiski
fiskālie mērķi netika sasniegti, kā rezultātā
2010. un 2011. gadā tika pieņemti papildu konsolidācijas
pasākumi. Taču Grieķija panāca vispārējā
valsts budžeta deficīta būtisku samazinājumu: no 15,8 % no
IKP 2009. gadā līdz 9,1 %2011. gadā.
(12)     Komisija 2012. gada
18. aprīlī pieņēma paziņojumu "Izaugsme
Grieķijai", kurā uzsvērta pozitīvā ietekme,
kāda var būt ekonomikas pielāgošanas programmas pilnīgai un
efektīvai īstenošanai, liekot pamatu izaugsmei, ieguldījumiem un
sociālajai atjaunotnei. Šajā paziņojumā ir
atgādināts, ka Grieķija var smelties spēku un saņemt
konkrētu atbalstu no savas dalības ES un no eurozonas. Tajā uzsvērts,
ka otrajā ekonomikas pielāgošanas programmā noteiktās
reformas ir paredzētas, lai atjaunotu Grieķijas ekonomikas izaugsmes
un darbavietu radīšanas potenciālu un radītu
vienlīdzīgāku sabiedrību. Tajā ir aprakstīts
plašais finansiālais atbalsts, kas ir pieejams Grieķijai, un
uzsvērta Grieķijas partneru, jo īpaši Komisijas, gatavība
apzināt veidus, kādos var gūt maksimālu labumu no
pasākumiem, kuri ir jāīsteno pirmie, ar ātru rīcību
un ES atbalstu.
(13)     Ekonomikas krīze un
turpmākie fiskālās konsolidācijas pasākumi ir
ietekmējuši Grieķijas spēju sasniegt "Eiropa 2020"
mērķus, jo īpaši mērķus sociālajā jomā.
Taču strukturālās reformas, jo īpaši reformas darba tirgū,
vairāku nozaru liberalizācija un pasākumi, lai uzlabotu
uzņēmējdarbības vidi, palīdzēs sekmēt
konkurenci, veicināt produktivitāti, palielināt
nodarbinātību un samazināt ražošanas izmaksas,
tādējādi sekmējot nodarbinātības
palielināšanos un ierobežojot nabadzību un sociālo
atstumtību vidējā termiņā. Neraugoties uz ekonomikas
krīzi, Grieķija turpina strādāt pie
stratēģijā "Eiropa 2020" vides jomā noteikto
mērķu sasniegšanas.
(14)     Šobrīd notiek
struktūrfondu stratēģiska pārplānošana, galveno
uzmanību pievēršot jauniešu nodarbinātības un
konkurētspējas atbalstam (jo īpaši MVU). Jaunie pasākumi
stiprina darbības šādās jomās: piekļuve
nodarbinātībai, apmācība un profesionālās
kvalifikācijas un piekļuve finansējumam maziem un vidējiem
uzņēmumiem.
(15)     Grieķija ir
uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu
„Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gada saistību
īstenošana attiecas uz nodarbinātības sekmēšanu,
konkurētspējas uzlabošanu, valsts finanšu ilgtspējības
sekmēšanu un finanšu stabilitātes stiprināšanu,
IESAKA Grieķijai
īstenot
pasākumus, kas noteikti Padomes 2011. gada 12. jūlija
Lēmumā 2011/734/ES, kas grozīts 2011. gada
8. novembrī un 2012. gada 13. martā, un
saprašanās memorandu par īpašiem ekonomikas politikas
nosacījumiem, kas tika parakstīts 2012. gada
14. martā.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2012)307 final.
[3]               P7_TA(2012)0048
un P7_TA(2012)0047.
[4]               Padomes 2012. gada 26. aprīļa
Lēmums 2012/238/ES.


				|

		52013DC0360

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Francijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas stabilitātes programmu 2012.–2017. gadam /* COM/2013/0360 final - 2013/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Francijas 2013. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas stabilitātes programmu
2012.–2017. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par
to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu
nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju “Eiropa 2020”, kam
pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem,
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu
par dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnēm[5],
kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes.
(3)       Valstu vai to valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par “Izaugsmes un nodarbinātības paktu”, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
rīcībpolitiku. Viņi lēma par rīcību, kas
jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši izsakot
pilnīgu apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020”
mērķus un īstenot konkrētām valstīm
adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada
6. jūlijā pieņēma ieteikumu par Francijas
2012. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Francijas
atjaunināto stabilitātes programmu 2011.-2016. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada
28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu[6], sākot 2013. gada
Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tāpat Komisija
2012. gada 28. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu[7], kurā tā noteica, ka
Francija ir viena no dalībvalstīm, par kurām tiks
izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada
14. martā apstiprināja finanšu stabilitātes
nodrošināšanas un fiskālās konsolidācijas prioritātes
un izaugsmes veicināšanas pasākumus. Tā uzsvēra
nepieciešamību turpināt diferencētu un uz izaugsmi vērstu
fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālu ekonomikas
kreditēšanu, veicināt izaugsmi un konkurētspēju,
risināt problēmas, kas saistītas ar bezdarbu un krīzes
sociālajām sekām, un modernizēt publisko pārvaldi.
(7)       Komisija 2013. gada
10. aprīli publicēja padziļinātā pārskata
rezultātus[8]
par Franciju, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu.
Komisijas veiktā analīze liek tai secināt, ka Francija saskaras
ar makroekonomisko nelīdzsvarotību, kurai nepieciešama
uzraudzība un izšķiroša politikas rīcība. Jo īpaši
uzmanību ir nepieciešams pievērst norisēm saistībā ar
tirdzniecības bilances un konkurētspējas pasliktināšanos,
ko izraisa gan ar izmaksām saistīti, gan nesaistīti faktori,
ņemot vērā arī ārējās pozīcijas
pasliktināšanos un lielos publiskā parāda apmērus, lai
samazinātu negatīvas ietekmes risku uz Francijas ekonomiku un
ekonomisko un monetāro savienību, īpaši ņemot
vērā Francijas ekonomikas mērogu.
(8)       Francija 2013. gada
30. aprīlī iesniedza 2013. gada stabilitātes
programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2017. gadam,
un 2013. gada valsts reformu programmu. Abas programmas
izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
savstarpējās saiknes.
(9)       Balstoties uz 2013. gada
stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka, kaut arī ir veikti
būtiski konsolidācijas pasākumi, kuru rezultātā nominālais
deficīts ir samazināts no 7,5 % no IKP 2009. gadā
līdz 4,8 % no IKP 2012. gadā, nav gaidāms, ka Francija
novērsīs savu pārmērīgo deficītu līdz
2013. gadam, kā Padome ieteica 2009. gada beigās. Tas ir
galvenokārt saistīts ar ekonomisko situāciju, kas ir
nelabvēlīgāka par to, kas bija gaidāma ieteikuma
pieņemšanas brīdī, ko tikai daļēji ir
kompensējuši neplānoti papildu ieņēmumi, savukārt
konsolidācijas pasākumi bija vairāk koncentrēti beigu
posmā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir pamatā programmas budžeta
prognozēm, ir ticams attiecībā uz 2013. gadu, taču tas
ir pārlieku optimistisks attiecībā uz 2014. gadu. Jo
īpaši iestādes sagaida, ka pēc stagnācijas
2012. gadā (0 %) un 2013. gadā (+0,1 %), IKP
2014. gadā pieaugs par 1,2 %, vienlaikus pieņemot, ka tiek
veikti pasākumi, lai vispārējās valdības budžeta
deficītu samazinātu līdz 2,9 % no IKP.
Salīdzinājumā Komisija prognozē, ka IKP
2014. gadā pieaugs par 1,1 %, pieņemot, ka politika paliks
nemainīga; šajā scenārijā ir ņemti vērā
tikai pasākumi, kas ir pieņemti vai ir pietiekami konkretizēti,
un tādējādi prognozēts deficīts 4,2 % no IKP.
Galvenais programmā izklāstītās budžeta
stratēģijas mērķis ir sasniegt vidējā
termiņa mērķi (VTM) proti, līdzsvarotu budžetu
strukturālā izteiksmē, tāpat kā pagājušā
gada programmā. Tas ir vērienīgāks nekā
Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. VTM sasniegšana ir
plānota 2016. gadā, pretstatā 2015. gadam
iepriekšējā stabilitātes programmā. Plānotais
stabilitātes programmā noteiktais nominālais deficīts
atbilst pārmērīgā deficīta novēršanai
2014. gadā, vienu gadu pēc pārskatītā
termiņa, ko Padome noteica, pamatojoties uz pārmērīga
budžeta deficīta procedūru 2009. gada beigās. Ņemot
vērā pārlieku optimistiskās izaugsmes prognozes
2014. gadam, ja vien papildu pasākumi būtiski nepalielinās
konsolidācijas apmēru šajā gadā, Padome uzskata, ka iestāžu
iecerētie fiskālie pasākumi nav savietojami ar faktisku
pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu līdz
2014. gadam. Plānotie ietaupījumi un papildu ieņēmumi
nav pietiekami konkrēti. Šajos apstākļos ir nepieciešams
precizēt pasākumus gan 2014. gadam, gan 2015. gadam, lai
ticamā veidā nodrošinātu, ka pārmērīgais
deficīts tiek novērsts vēlākais līdz 2015. gadam
[kā ieteikusi Padome]. Gaidāms, ka 2016. gadā
strukturālā bilance saskaņā ar Komisijas veiktajām
aprēķinu korekcijām būs -0,4 % no IKP (-0,3 %
2017. gadā), un tādējādi vidējā termiņa
mērķis netiks sasniegts līdz programmas perioda beigām.
Gaidāms, ka minētajā gadā virzība uz VTM sasniegšanu
būs 0,3 % apmērā no IKP, kas ir zem robežvērtības
0,5 % no IKP. Vispārējās valdības parāds kopš
krīzes sākuma ir būtiski pieaudzis. Tā
sākotnējais apmērs 2007. gadā bija 64,2 % no IKP;
2012. gadā parāda attiecībā pret IKP sasniedza
90,2 %, un saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara
prognozi ir gaidāms, ka līdz 2014. gadam tā
palielināsies līdz 96,2 %. Iestādes sagaida, ka parāda
maksimālais apjoms attiecībā pret IKP, proti, 94,3 %, tiks
sasniegts 2014. gadā un pēc tam samazināsies līdz
88,2 % 2017. gadā. Attiecībā uz parāda kritērija
ievērošanu Francija no 2016. gada atradīsies pārejas
periodā.
(10)     Ņemot vērā, ka
parāda apmērs ir liels un turpina palielināties, un faktu, ka
termiņš pārmērīgā deficīta novēršanai atkal
ir atlikts [uz 2015. gadu], ir vēl jo svarīgāk, lai
2013. gada budžets tiktu stingri īstenots un lai būtiski
konsolidācijas pasākumi tiktu veikti sekojošajos gados. Īpaši
svarīgi ir panākt, ka Francijas publiskie izdevumi pieaug
būtiski lēnāk par potenciālo IKP, jo uzlabojumi
strukturālajā deficītā līdz šim ir lielākoties
balstīti uz ieņēmumiem. Šajā ziņā pašlaik
notiekošajam publisko izdevumu pārskatam (Modernisation de l’action
publique), kas papildus centrālajai valdībai aptver
vietējās valdības un sociālā nodrošinājuma
pārvaldes, būtu jāsniedz norādes, kā turpmāk
uzlabot publisko izdevumu efektivitāti. Ir arī iespējams
vienkāršot teritoriālās pārvaldes līmeņus un
kompetences, lai panāktu turpmāku sinerģiju, palielinātu
efektivitāti un ietaupījumus. Plānotajam jaunajam
decentralizācijas likumam būtu jārisina minētais jautājums.
Ņemot vērā, ka vidējā termiņā un
ilgtermiņā gaidāms publiskās veselības aprūpes
izdevumu pieaugums, ir nepieciešams rūpīgāk uzraudzīt
publiskos izdevumus veselības aprūpes jomā un padarīt tos
efektīvākus, jo īpaši tas attiecas uz izdevumus par
farmaceitiskajiem produktiem. Pensiju konsultatīvās padomes (Conseil
d’orientation des retraites) jaunākās prognozes norāda uz
pastāvīgu deficītu pensiju sistēmā līdz
2018. gadam, kas ir pretrunā ar 2010. gada reformas
mērķi līdz šim laikam panākt līdzsvaru sistēmā.
Turklāt daļējā 2010. gada reformas atcelšana ir
pretrunā ar Padomes ieteikumu. Tādējādi pensiju
sistēma līdz 2020. gadam vēl joprojām būs liels
deficīts, un ir steidzami nepieciešami jauni politikas pasākumi
šīs situācijas risināšanai, vienlaikus saglabājot
sistēmas piemērotību. Šādi pasākumi varētu
ietvert turpmāku minimālā un pilnā pensionēšanās
vecuma palielināšanu, kā arī iemaksu perioda pagarināšanu
pilnas pensijas saņemšanai, indeksācijas noteikumu pielāgošanu
un pašlaik pastāvošo daudzo, īpašām nodarbināto
kategorijām piemērojamo izņēmumu no
vispārējās sistēmas pārskatīšanu. Ņemot
vērā negatīvo ietekmi uz darbaspēka izmaksām,
būtu jāizvairās no sociālā nodrošinājuma iemaksu
līmeņa palielināšanas. Ņemot vērā
grūtības publisko finanšu jomā, ar kurām Francija saskaras,
ir ārkārtīgi svarīgi, lai fiskālos pasākumus
papildinātu lielāki centieni veikt strukturālās reformas
nolūkā atbalstīt Francijas ekonomikas izaugsmes potenciālu
ilgtermiņā.
(11)     Kā norādīts
2013. gada padziļinātajā pārskatā, Francijas
konkurētspēja vēl joprojām ir būtisks
problēmjautājums, kā liecina pēdējos gados
vērojamā tās daļu būtiskā samazināšanās
eksporta tirgos. Francijas valdība 2012. gada novembrī
ierosināja vairākus politikas pasākumus
“Konkurētspējas pakta” kontekstā. Uzņēmumu
ienākumu nodokļa atlaides (crédit d’impôt pour la compétitivité et
l’emploi — CICE) ieviešana, kuras plānotā pilna gada ietekme ir
20 miljardi euro, ir būtisks solis, kuram būtu jāveicina
darbaspēka izmaksu mazināšanās. Pastāv
iespējas veikt turpmākus pasākumus, jo jaunā nodokļu
atlaide tikai uz pusi samazina atšķirību starp Francijas un ESAO
nodokļu īpatsvara vidējo rādītāju
vidējās (mediāna) algas līmenī. Turklāt uzņēmumus skarošie fiskālie
pasākumi, kuri pieņemti kopš 2010. gada, ir izraisījuši
vispārēju uzņēmumu nodokļu pieaugumu, pat veicot
korekciju saistībā ar iepriekš minēto pasākumu. Lai gan minimālās algas
palielināšana, kas tika veikta 2012. gada jūlijā, bija
ierobežota, šim lēmumam var būt negatīva ietekme uz
darbavietām un konkurētspēju, kā uzsvērts 2012. gada
Padomes ieteikumā. No
2002. līdz 2012. gadam darba algas minimālā stundas
likme palielinājās par 38 % (16 % reālā
izteiksmē). Minimālās algas augsto līmeni, kas ir divas
trešdaļas no vidējās (mediāna) algas, darba devējiem
daļēji kompensē vairāki sociālā
nodrošinājuma iemaksu izņēmumi attiecībā uz
nodarbinātajiem. Saistītās izmaksas, kas rodas publisko finanšu
jomā, ir strauji pieaugušas dažu pēdējo gadu laikā un veido
vairāk nekā 1 % no IKP, daļēji, lai kompensētu
minimālās algas straujo pieaugumu. Turklāt alternatīvi
instrumenti, piemēram, ienākumu atbalsta shēmas (Prime pour
l'emploi un Revenu de solidarité active) ir efektīvāks
instruments nekā minimālā alga, lai novērstu
nodarbinātu personu nabadzību.
(12)     Attiecībā uz
ārpuscenu konkurētspēju, lai gan valdība nesen ir
atjaunojusi savu eksporta stratēģiju, uz eksportu vērstu
tīklu un partnerību izveide veicinātu mazo un vidējo
uzņēmumu iesaisti starptautiskajos tirgos[9]. Vispārīgāk
runājot, varētu veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka
uzņēmējdarbības vide veicina MVU izaugsmi. Kaut arī
uzņēmumi pētniecības un izstrādes ietilpīgās
nozarēs ir pielikuši vērā ņemamas pūles un
valdība sniegusi būtiska apmēra atbalstu (piemēram,
pētniecības nodokļa atlaide), augsto tehnoloģiju un vidēja
līmeņa tehnoloģiju nozare veido tikai pieticīgu un arvien
sarūkošu daļu no Francijas ekonomikas. Tādējādi ir
nepieciešams veicināt MVU un vidējā lieluma uzņēmumu
(Francijā saukti par entreprises de taille intermédiaire – ETI) izveidi un izaugsmi šajās nozarēs, uzlabojot
vispārējos nosacījumus, kuri stimulē veikt inovācijas
un nodarboties ar uzņēmējdarbību. Kopu politiku (cluster
policy), kas ir izstrādāta, lai sasaistītu publisko
pētniecību un privātos uzņēmumus, var arī
turpmāk virzīt nolūkā panākt pozitīvu
ārējo ietekmi starp privātiem uzņēmumiem, kuri atrodas
tuvu viens pie otra. Turklāt doktorantūras studijas un
pētniecības pieredze būtu jāpadara pietiekami
pievilcīga, lai turpmāk veicinātu saikni starp privātiem
uzņēmumiem un pētniecības iestādēm.
(13)     Attiecībā uz
pakalpojumiem 2012. gadā bija vērojams tikai ierobežots
progress. Īpaši jānorāda, ka netika ierosinātas
horizontālas reformas, lai atceltu nepamatotus ierobežojumus
reglamentētās nozarēs un profesijās. Daudzi
profesionāli pakalpojumu sniedzēji vēl joprojām saskaras ar
ierobežojumiem attiecībā uz to juridisko formu un dalībnieku
struktūru (piemēram, ierobežojumi daļu turēšanas
tiesībām veterinārārstiem un advokātiem). Citi
būtiski šķēršļi darbības uzsākšanai vai veikšanai
(piemēram, komercpaziņojumi, kvotas vai teritoriālie
ierobežojumi) saglabājas vairākās nozarēs (piemēram,
taksometri, dažas veselības aprūpes jomas profesijas, notāri un
citas juridiskās profesijas). Mazumtirdzniecības nozarē vēl
joprojām pastāv liels regulējuma apjoms, piemēram,
apgrūtinošas un laikietilpīgas atļauju izsniegšanas
procedūras mazumtirdzniecības vietu izveidei. Turklāt
pastāvošais aizliegums veikt tirdzniecību zem pašizmaksas rada
vairākus kropļojumus, savukārt mērķi atbalstīt
ražotājus un mazos izplatītājus varētu efektīvāk
sasniegt ar mazāk kropļojošiem līdzekļiem. Šis
profesionālo pakalpojumu pārmērīgais regulējums
apgrūtina konkurenci un izraisa cenu palielināšanas tendenci. Kā
norādīts padziļinātajā pārskatā,
augstākas starpniecības pakalpojumu cenas, kas veido apmēram
ceturtdaļu ražošanas izmaksu rūpniecības nozarē,
galarezultātā ietekmē Francijas uzņēmumu
ārējo konkurētspēju. Ierobežots progress
2012. gadā tika panākts tīklu nozarēs. Francijas elektrības
tirgus vēl joprojām ir viens no viskoncentrētākajiem ES.
Gāzes un elektroenerģijas regulētās cenas kropļo
konkurenci un turpina būt par šķērsli jaunu dalībnieku
ienākšanai tirgū. Būtu jāatceļ regulētie tarifi
patērētājiem, kuri nav mājsaimniecības,
saskaņā ar grafiku, par kuru panākta vienošanās ar
Francijas iestādēm. Lielākas starpsavienojumu spējas ar
kaimiņvalstīm un iepirkuma procedūru uzsākšana
attiecībā uz koncesijas līgumiem hidroenerģijas nozarē
arī palīdzētu veicināt konkurenci elektroenerģijas
tirgū. Dzelzceļa nozarē dzelzceļa kravu
pārvadājumu tirgus ir mazāk dinamisks nekā citās
dalībvalstīs, savukārt pasažieru dzelzceļu
pārvadājumi nav atvērti konkurencei, izņemot starptautiskos
pakalpojumus. Turpmākām reformām būtu jānodrošina, ka
jebkurš “vienotais infrastruktūras pārvaldītājs”
saglabā savu neatkarību no vēsturiskā operatora, lai bez
diskriminācijas garantētu jauniem tirgus dalībniekiem
piekļuvi tirgiem.
(14)     Francijas nodokļu
sistēma joprojām ir sarežģīta, un tā nav pietiekami
efektīva ļoti daudzo izņēmumu, speciālo piemaksu un
arī biežo tiesību aktu grozījumu dēļ. Kaut arī ir
veikti centieni samazināt un vienkāršot nodokļu
tēriņus, negūto ieņēmumu apjoms no šiem
pasākumiem vēl joprojām ir liels. Plašas bāzes un zemas
likmes izmantošana attiecībā uz iedzīvotāju un
uzņēmumu ienākumu nodokļiem spētu vairāk
veicināt izaugsmi un sociālo labklājību. Ir noteikts, ka
vidējā līmeņa PVN likme tiks palielināta no 7 %
līdz 10 %, sākot no 2014. gada janvāra. Tas ir solis
pareizajā virzienā, taču ir nepieciešami papildu pasākumi.
Kopuma nodokļu un sociālā nodrošinājuma izņēmumu
izmaksas saglabājas ļoti augstā līmenī — līdz pat
10 % no IKP. Kaut arī ir pierādīta dažu samazināto PVN
likmju, piemēram, likmes restorānu pakalpojumiem,
neefektivitāte, nav veikti pietiekami diferencēti politikas
pasākumi. CICE nodokļu atlaides ieviešana, kuru
daļēji finansē no iepriekš minētās vidējā
līmeņa un standarta PVN likmes, novirza nodokļu slogu no
darbaspēka. Ir nepieciešami turpmāki pasākumi, jo īpaši,
lai līdzsvarotu vides nodokļu īpatsvaru. Pagājušajā
gadā Francija pieņēma dažus pasākumus, lai novērstu
uzņēmumu nodokļu sistēmā pastāvošos stimulus
uzņemties parādus. Tomēr pastāv iespēja veikt
turpmākus uzlabojumus (nodokļu atvieglojumi par procentu
maksājumiem ir ierobežoti tikai apmērā virs 3 miljoniem
euro, un tikai 15 % no procentu maksājumiem virs šīs
robežvērtības 2013. gadā nedrīkstēs
atskaitīt no ar nodokli apliekamās summas; 2014. gadā tie
būs 25 %.
(15)     Bezdarbs
palielinājās no 9,7 % 2010. gadā līdz 10,2 %
2012. gadā. Komisija prognozē, ka pastāvīgi
vājās ekonomikas izaugsmes dēļ bezdarba līmenis
pieaugs līdz 10,6 % 2013. gadā un līdz 10,9 %
2014. gadā. Ņemot vērā iepriekš minēto, Francijas
darba tirgus segmentācija turpina raisīt bažas. Iespējas
nomainīt darba tiesiskās attiecības uz noteiktu laiku pret
pastāvīgām darba tiesiskajām attiecībām
2010. gadā bija tikai 10,6 %, salīdzinot ar 25,9 %
vidēji ES. Tā rezultātā mazkvalificēti darba
ņēmēji nestabilās nodarbinātības formās
parasti visvairāk cieš no jebkuriem korekciju procesiem darba tirgū.
2013. gada maijā tika pieņemts likums, kas balstās uz
starpprofesiju nolīgumu (ANI) par darbavietu nodrošināšanu,
kuru sociālie partneri noslēdza 2013. gada janvārī.
Tajā paredzētas strādnieku tiesības, risināti
jautājumi saistībā ar tiesisko nedrošību uzteikumu
jomā un paredzēta lielāka elastība darba devējiem.
Likums ir pozitīvs solis virzība uz lielāku mobilitāti
darba tirgū. Tas, kā šī reforma reāli tiks īstenota,
kā arī tās ietekme šajā posmā vēl joprojām
nav skaidra, jo pēc likuma pieņemšanas, ar kuru ANI tiks
transponēts, būs nepieciešami turpmāki
filiāļu/uzņēmumu līmeņa nolīgumi, pirms
nolīgums varēs pilnībā stāties spēkā.
(16)     Sestdaļa jauniešu
Francijā beidz mācības un apmācību, nesaņemot
kvalifikāciju. Tas raisa īpaši lielas bažas, jo jauniešu bezdarba
līmenis 2012. gada beigās sasniedza 25,4 % un vismazāk
kvalificēto jauniešu risks būt bez darba bija gandrīz divreiz
lielāks. Shēmām prakses vietu veicināšanai būtu jo
īpaši jāiekļauj vismazāk kvalificētie jaunieši. Valsts
shēmu pielāgošanai Padomes ieteikumiem par garantiju jauniešiem
būtu jāpilda strukturāla funkcija, rodot risinājumu šiem
problēmjautājumiem. Kaut arī 2009. gadā tika
uzsāktas reformas, Francijas pieaugušo līdzdalības līmenis
mūžizglītībā (5,7 % 2012. gadā, mazāk
kvalificētie pieaugušie: 2,5 %) ir mazāks nekā vidēji
ES. Plānotā kompetenču nodošana reģionālajām
padomēm var sniegt iespēju pievērsties pašreizējās
sistēmas trūkumiem. Darbinieku, kas ir vecumā no
55–64 gadiem, nodarbinātības līmenis ir viens no
zemākajiem ES (45,7 % 2012. gada 4. ceturksnī), un ir
vērojams bezdarba pieaugums vecāka gadagājuma
iedzīvotāju vidū. Lai gan “paaudžu līgumi” ir solis
pareizajā virzienā, nav skaidrs, kādā mērā tie
veicinās vecāka gadagājuma strādnieku nodarbinātību
un vecāka gadagājuma darba meklētāju atgriešanos darba
tirgū. Francijas publiskie izdevumi bezdarba pabalstiem
2012. gadā palielinājās par 5,3 %, un
saskaņā ar stabilitātes programmu gaidāms, ka
2013. gadā tie palielināsies par 6,1 %. Bezdarba pabalstu
sistēmas kopējais deficīts, kas līdz 2013. gadam
būs tuvu 1 % no IKP, norāda uz nepieciešamību veikt
bezdarba pabalstu sistēmas reformu. Jo īpaši būtu
jāpielāgo daži elementi, piemēram, atbilstības
nosacījumi, pabalstu samazināšana atkarībā no bezdarbnieka
statusā pavadītā laika vai kompensācijas likmes darba
ņēmējiem ar lielākajām algām, lai
nodrošinātu, ka pastāv pietiekami stimuli būt nodarbinātam.
Valsts nodarbinātības dienesta (Pôle emploi) jaunā
trīspusējā konvencija paredz dažādotu pieeju attiecībā
uz darba meklētājiem. Taču darba meklētāju konsultantu
vidējais darba apjoms ir turpinājis palielināties bezdarba
pieauguma dēļ, un Pôle emploi pārorientācijas
stratēģijai traucē sliktā ekonomikas situācija.
Kopumā ir nepieciešams veikt turpmākus pasākumus, ņemot
vērā negatīvās prognozes par ekonomisko situāciju un
turpmāko gaidāmo bezdarba pieaugumu Francijā.
(17)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi Francijas ekonomikas politikas visaptverošu
analīzi. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un
valsts reformu programmu un iesniegusi padziļinātu pārskatu.
Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību
ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidē Francijā, bet arī to atbilstību ES
noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt
Eiropas Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību,
kas panākams, sniedzot turpmākajos valstu lēmumos
iestrādājamas ES līmeņa norādes. Tās ieteikumi
saistībā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz
6. ieteikumā.
(18)     Ņemot vērā šo
izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Francijas stabilitātes
programmu, un tās atzinums[10]
ir jo īpaši atspoguļots 1. ieteikumā.
(19)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes
programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES)
Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1., 2., 3., 4., 5. un
6. ieteikumā.
(20)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi eurozonas ekonomikas politikas visaptverošu
analīzi. Pamatojoties uz to, Padome ir pieņēmusi konkrētus
ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru valūta ir euro.
Francijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga šo ieteikumu
īstenošana,
AR ŠO IESAKA Francijai laikposmā
no 2013. līdz 2014. gadam rīkoties šādi.
1.           Nostiprināt un
īstenot budžeta stratēģiju 2013. gadam. Uzlabot korekciju
ticamību, līdz 2013. gada rudenim konkretizējot un
īstenojot nepieciešamos pasākumus 2014. gadam un
turpmākajiem gadiem, lai vēlākais līdz 2015. gadam
nodrošinātu pārmērīgā deficīta novēršanu
ilgtspējīgā veidā un Padomes ieteikumos, kas pieņemti
pārmērīga budžeta deficīta procedūrā, noteikto
strukturālo korekciju pasākumu īstenošanu. Izmantot
negaidītus papildu ieņēmumus deficīta samazināšanai.
Fiskālās nelīdzsvarotības noturīgai korekcijai ir
nepieciešams ticamā veidā īstenot vērienīgas
strukturālās reformas, lai palielinātu pielāgošanās
spējas un palielinātu izaugsmi un nodarbinātību.
Turpināt izaugsmei labvēlīgu fiskālās
konsolidācijas pasākumu veikšanu un turpināt publisko izdevumu
efektivitātes palielināšanu, jo īpaši rīkojoties atbilstoši
plānotajam attiecībā uz izdevumu kategoriju
pārskatīšanu visos vispārējās valdības
apakšsektoros. Izmantojot plānoto decentralizācijas likumu, veikt
pasākumus, lai panāktu lielākus ietaupījumus un
sinerģiju starp valdības centrālo, reģionālo un
vietējo līmeni. Pēc pārmērīgā deficīta
novēršanas, veikt strukturālo korekciju pasākumus
adekvātā tempā, lai līdz 2016. gadam sasniegtu VTM.
Līdz 2013. gadam veikt pasākumus, lai ilgtspējīgā
veidā panāktu pensiju sistēmas līdzsvaru ne vēlāk
kā līdz 2020. gadam, piemēram, pieņemot
indeksācijas noteikumus, palielinot tiesību aktos noteikto
pensionēšanās vecumu un pilnas pensijas saņemšanai nepieciešamo
iemaksu periodu, kā arī pārskatot īpašos režīmus,
vienlaikus izvairoties no darba ņēmēju sociālo iemaksu
palielināšanas, un uzlabot veselības aprūpes izmaksu
efektivitāti, tai skaitā farmaceitisko produktu jomā.
2.           Nodrošināt, ka crédit d’impôt compétitivité et
emploi efektīvi samazina darbaspēka izmaksas plānotajā
apmērā un ka citi pasākumi neatsver šo ietekmi. Veikt
turpmākus pasākumus darbaspēka izmaksu samazināšanai, jo
īpaši, veicot turpmākus pasākumus darba devēju
sociālā nodrošinājuma iemaksu samazināšanai.
Nodrošināt, lai izmaiņas minimālajā algā atbalsta
konkurētspēju un darbavietu izveidi, ņemot vērā algu
atbalsta shēmu pastāvēšanu un sociālo iemaksu
izņēmumus.
3.           Veikt pasākumus uzņēmējdarbības
vides uzlabošanai un palielināt uzņēmumu, jo īpaši MVU un
vidēja lieluma uzņēmumu (ETI), eksporta un inovāciju
spējas. Jo īpaši uzsākt pasludināto regulatīvās
vides vienkāršošanas iniciatīvu un uzlabot pamatnosacījumus
inovāciju jomā, atvieglojot tehnoloģiju pārnesi un
pētniecības rezultātu komerciālu izmantošanu, tai
skaitā pārorientējot konkurētspējas polus.
4.           Veikt pasākumus, lai uzlabotu konkurenci attiecībā
uz pakalpojumiem; atcelt nepamatotus ierobežojumus, kuri attiecas uz
piekļuvi profesionāliem pakalpojumiem un to veikšanu, jo īpaši
attiecībā uz juridisko formu, uzņēmuma īpašuma
struktūru, kvotas un teritoriālos ierobežojumus; veikt
pasākumus, lai vienkāršotu atļauju piešķiršanu
tirdzniecības vietu atvēršanai, un atcelt aizliegumu veikt
pārdošanu ar zaudējumiem; atcelt regulētos gāzes un
elektroenerģijas tarifus klientiem, kas nav mājsaimniecības, un
palielināt starpsavienojumu ar kaimiņvalstīm kapacitāti;
dzelzceļa nozarē – atļaut konkurenci iekšzemes pasažieru
pārvadājumu jomā.
5.           Veikt pasākumus nodokļu sistēmas
vienkāršošanai un palielināt tās efektivitāti, vienlaikus
nodrošinot nodokļu regulējuma kontinuitāti. Veikt
pasākumus, lai novērstu parāda veidošanas stimulus
uzņēmumu nodokļu jomā. Palielināt centienus
samazināt un vienkāršot iedzīvotāju un uzņēmumu
ienākumu nodokļa izdevumus, vienlaikus samazinot likumā noteiktas
likmes; tuvināt samazinātās PVN likmes standarta likmei un
atcelt neefektīvas samazinātās likmes. Veikt turpmākus
pasākumus nodokļu sloga novirzīšanai no darbaspēka uz vides
nodokļiem vai patēriņu.
6.           Pilnībā un bez
kavēšanās īstenot 2013. gada janvāra starpprofesiju
nolīgumu, apspriežoties ar sociālajiem partneriem. Veikt turpmākus
pasākumus darba tirgus segmentācijas novēršanai, jo īpaši
pievērsties ar aģentūru starpniecību nodarbināto
pagaidu darbinieku situācijai. Steidzami veikt bezdarba pabalstu
sistēmas reformu, sadarbojoties ar sociālajiem partneriem, lai
nodrošinātu sistēmas ilgtspēju, vienlaikus nodrošinot, ka
tā sniedz adekvātus stimulus atgriezties darba tirgū. Uzlabot
vecāka gadagājuma darba ņēmēju
nodarbinātības līmeni un veicināt viņu līdzdalību
darba tirgū. Veikt konkrētus pasākumus, lai uzlabotu vecāka
gadagājuma bezdarbnieku nodarbinātības izredzes, jo īpaši
nodrošinot īpašas konsultācijas un apmācību.
Palielināt pieaugušo, jo īpaši vismazāk kvalificēto un bez
darba esošo personu, līdzdalību mūžizglītībā.
Nodrošināt, lai publiskie nodarbinātības dienesti efektīvi
sniegtu individuālu atbalstu bezdarbniekiem un lai aktīva darba
tirgus politika tiktu efektīvi vērsta uz
visneaizsargātākajām personām. Veikt turpmākus
pasākumus, lai uzlabotu pāreju no izglītības uz darba
tirgu, izmantojot, piemēram, “Garantiju jauniešiem” un prakšu
veicināšanu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 360 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[5]               Padomes 2013. gada 22. aprīļa
Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 117 final.
[9]               Eiropas Komisija “Mazi uzņēmumi, liela pasaule
—jaunas partnerattiecības, lai palīdzētu MVU izmantot
globālās iespējas”, COM(2011) 702.
[10]             Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97
5. panta 2. punktu.