               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.4.2019
            COM(2019) 165 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko papildina Dohas Attīstības programmas sarunu norādes attiecībā uz plurilaterālām sarunām par noteikumiem un saistībām elektroniskās komercijas jomā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) vienpadsmitajā ministru konferencē 2017. gada 13. decembrī 70 PTO locekles pieņēma kopīgu paziņojumu par elektronisko komerciju
                     1
                  , lai uzsāktu izpēti saistībā ar turpmākām PTO sarunām par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību.

                  Eiropas Savienība (ES) stingri atbalstīja 2018. gadā PTO veikto izpēti. Izpēte bija pārredzama un atvērta visām PTO loceklēm, un tajā tika apspriesti visi ar tirdzniecību saistītie elektroniskās komercijas aspekti, kurus apspriešanai nodeva iesaistītās locekles.

                  2019. gada 25. janvārī, pēc sekmīga izpētes noslēguma 2018. gada decembrī, 76 PTO locekles, to skaitā ES, apstiprināja savu nodomu sākt PTO sarunas par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību
                     2
                  . Iesaistītās locekles ir apstiprinājušas, ka tās kopā ar iespējami lielu PTO locekļu skaitu centīsies gūt augstam standartam atbilstošu rezultātu, kas tiks balstīts uz spēkā esošajiem PTO nolīgumiem un sistēmu. Tās atzina un apņēmās ņemt vērā unikālās iespējas, kā arī problēmas, ar ko elektroniskajā komercijā saskaras PTO locekles, to skaitā jaunattīstības un vismazāk attīstītās valstis, kā arī mikrouzņēmumi, mazie un vidējie uzņēmumi. Visbeidzot, tās apstiprināja savu nodomu arī turpmāk mudināt visas PTO locekles piedalīties, lai vēl vairāk palielinātu ieguvumus no elektroniskās komercijas uzņēmumiem, patērētājiem un pasaules ekonomikai.

                  Līdz ar to e-komercijas sarunas būtu jārisina plurilaterāli PTO sistēmā un jāsaglabā to pārredzamība un atvērtība visām PTO loceklēm, kuras nolemj iesaistīties. Iesaistītās locekles PTO sarunu procesa sākumā vai vēlākā posmā var nodot apspriešanai jebkādus priekšlikumus par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību.

                  Komisija saskaņā ar Dohas Attīstības programmu (DAP) saņēma Padomes atļauju Pasaules Tirdzniecības Organizācijā risināt sarunas, inter alia par pakalpojumu tirdzniecību un tirdzniecības atvieglošanu, kā arī par tirdzniecības noteikumu pakāpenisku liberalizāciju
                     3
                  . Elektroniskā komercija ir neatņemama pakalpojumu un preču tirdzniecības daļa,
                     4
                   tāpēc sniegtā atļauja attiecas uz jaunajām PTO sarunām par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību, jo sarunas par elektronisko komerciju ir saistītas ar pakalpojumu tirdzniecību, tirdzniecības atvieglošanu un tirdzniecības noteikumu pakāpenisku liberalizāciju
                     5
                  . Tāpēc nav vajadzīgs jauns Padomes lēmums, ar ko atļauj sākt sarunas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. punktu.

                  Tomēr, lai gan elektroniskā komercija PTO darba kārtībā nav pirmo reizi,
                     6
                   plurilaterālas sarunas par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību, varētu būt plašas un skart vairākus jautājumus, par kuriem ir ES tiesību akti, kā arī saistītas ar konkrētām bažām, īpaši par datu pārrobežu plūsmām un audiovizuālajiem pakalpojumiem, un ar konkrētām prioritātēm. Tāpēc, lai sarunas ievirzītu precīzākā gultnē, Komisija iesaka Padomei pieņemt sarunu norādes konkrēti PTO sarunām par elektronisko komerciju.

                  Ierosināto sarunu norāžu mērķis ir nodrošināt, lai ES, pilnībā ievērojot acquis, ieskaitot personas datu aizsardzības sistēmu, un tirdzniecības sarunās ES pieņemto rīcībpolitiku, varētu iesaistīties sarunās par visiem ar tirdzniecību saistītajiem elektroniskās komercijas aspektiem, kurus sarunu gaitā ierosinājušas iesaistītās PTO locekles.

                  Eiropas Savienība par sarunu mērķi izvirzījusi uzlabotu globālo elektronisko tirdzniecību, atvieglotu uzņēmumu (to skaitā mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu) darbību, lielāku patērētāju uzticēšanos tiešsaistes videi un jaunas iespējas iekļaujošas izaugsmes un attīstības veicināšanai. Lai ar pēc iespējas lielu PTO locekļu līdzdalību panāktu augstam standartam atbilstošus rezultātus, būtu jānodrošina, ka noteikumi un saistības loceklēm pieļauj atbilstošu elastību.

                  Rezultāts PTO sarunām par elektronisko komerciju, visticamāk, būs PTO noteikumu kopums, ko locekles pēc tam varēs vienpusēji nolemt iekļaut savos spēkā esošajos PTO saistību sarakstos.

               •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Iepriekš minētie mērķi atbilst Līgumam par Eiropas Savienību (LES), kurā ir noteikts, ka Eiropas Savienībai vajadzētu “veicinā[t] visu valstu integrāciju pasaules ekonomikā, arī pakāpeniski atceļot starptautiskās tirdzniecības ierobežojumus”
                     7
                  .

                  2018. gada 28. un 29. jūnija Eiropadome atļāva Komisijai turpināt piedalīšanos PTO modernizācijā, lai sasniegtu šādus mērķus: 1) palielināt PTO nozīmi un spēju pielāgoties pārmaiņām pasaulē un 2) stiprināt PTO efektivitāti. Šā procesa centrālais pīlārs ir PTO noteikumu izstrādes modernizācija, kas ir viens no galvenajiem mērķiem sarunās par elektronisko komerciju.

                  Komisija 2018. gada 18. septembrī iesniedza koncepciju
                     8
                   par PTO modernizāciju. PTO noteikumu izstrādes funkcijas stiprināšanas kontekstā Komisija arī uzsvēra, ka PTO ir jānovērš šķēršļi, kas kavē digitālo tirdzniecību. Tā uzsvēra, ka “[..] ir svarīgi izveidot noteikumus, kas iekļauj digitālo tirdzniecību, lai ar elektroniskiem līdzekļiem novērstu nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai, radītu uzņēmumiem juridisku noteiktību un nodrošinātu patērētājiem drošu tiešsaistes vidi. [..] būtu jāparedz, ka jaunie noteikumi iekļauj ne tikai pakalpojumu tirdzniecību, bet arī visus ekonomikas nozares.”

                  Brīvās tirdzniecības sarunās ES ir sistēmiski virzījusi vērienīgus reglamentējošus noteikumus gan telesakaru pakalpojumu, gan digitālās tirdzniecības jomā. Sarunu norādēs, kas ierosinātas sarunām par PTO elektronisko komerciju, ir ievērota tā pati pieeja, kuru brīvās tirdzniecības nolīgumos izmanto ES (pielikuma 10.–12. punkts).

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Noteikumi, kurus ES ir ierosinājusi divpusējās sarunās, kā arī noteikumi, ko ES var ierosināt Pasaules Tirdzniecības Organizācijā, balstās uz ES iekšējā tirgus tiesību aktiem digitālās tirdzniecības un telesakaru pakalpojumu jomā un tiem pilnībā atbilst.

                  Ierosinātās sarunu norādes apstiprina, ka visiem noteikumiem vai saistībām, par kuriem ES ir vienojusies, būtu jāatbilst ES tiesiskajam regulējumam (pielikuma 9. punkts).

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  LESD 207. panta 3. punkts un 4. punkta pirmā daļa saistībā ar LESD 218. panta 3. un 4. punktu.

                  Saskaņā ar 207. panta 3. punktu, ja ir nepieciešams apspriest nolīgumus, kas skar kopējo tirdzniecības politiku, Komisija sniedz ieteikumus Padomei. Komisija risina šīs sarunas, apspriežoties ar īpašu komiteju, ko ieceļ Padome, lai tā palīdzētu Komisijai veikt šo uzdevumu, un ievērojot norādes, ko Padome var tai izdot.

                  LESD 218. panta 3. punktā noteikts, ka Komisija sniedz Padomei ieteikumus. Padome ir pilnvarota pieņemt lēmumus, kas atļauj sākt sarunas, un saskaņā ar LESD 218. panta 4. punktu var sarunu vadītājam dot norādes un iecelt īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties, sarunas jāveic.

                  Padome jau ir atļāvusi sākt PTO sarunas par elektronisko komerciju un devusi norādes Komisijai par pakalpojumu tirdzniecību un tirdzniecības veicināšanu, kā arī par to tirdzniecības noteikumu pakāpenisku liberalizāciju PTO, kuri ietver ar elektronisko komerciju saistītos tirdzniecības noteikumus un saistības (sk. 1. iedaļu). Tomēr, lai šīs sarunas ievirzītu precīzākā gultnē, ir vajadzīgs pieņemt papildu sarunu norādes. Tāpēc Komisija iesaka Padomei pieņemt lēmumu, pamatojoties uz LESD 207. panta 3. punktu un 4. punkta pirmo daļu saistībā ar LESD 218. panta 3. un 4. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Saskaņā ar LESD 3. pantu kopējā tirdzniecības politika ir joma, kurā ES ir ekskluzīva kompetence. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro (LES 5. panta 3. punkts).

               •Proporcionalitāte

                  . Komisijas ieteikums atbilst proporcionalitātes principam.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Eiropas Savienības Padomes lēmums, ar ko izdod sarunu norādes par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību, lai papildinātu Komisijai izdotās norādes par Dohas Attīstības programmu.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Sabiedriskā apspriešana nav notikusi, jo vēl nav zināmi būtiskie PTO sarunu elementi.

                  Komisija regulāri apspriežas ar ieinteresētajām personām, to starpā ar tirdzniecības nolīgumu ekspertu grupu
                     9
                   un pilsoniskās sabiedrības dialogā
                     10
                  .

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Ietekmes novērtējums šajā posmā nav vajadzīgs, jo PTO sarunas par elektronisko komerciju ir balstītas uz pašreizējo atļauju, kuru Padome devusi Komisijai PTO sarunām (sk. 1. iedaļu). Sarunu būtība neveido jaunu politikas jomu; tās turpinās plašākas PTO sarunas, kuras tiek risinātas jau gadiem.

               (a)Turklāt ir svarīgi, lai ES rīkotos ātri un iesaistītos jau pašā sarunu sākumā.

               (b)Iepriekš nevar paredzēt, kāda ietekme būs iespējamiem jauniem noteikumiem un saistībām, kuri izrietēs no plurilaterālām sarunām PTO. Pirmkārt, tāpēc, ka iesaistītās PTO locekles vēl nav iesniegušas sarunu priekšlikumus. Otrkārt, tāpēc, ka nav zināms, kuras PTO locekles apņemsies pildīt visus un kuras dažus jaunos PTO noteikumus un saistības.

                  PTO sarunu noslēgumā tiks atkārtoti izvērtēts, vai ir vajadzīgs ietekmes novērtējums.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Šī iniciatīva pilnībā ievēro Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un jo īpaši 8. pantu par personas datu aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Iniciatīva budžetu neietekmē.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Neattiecas.

               •Paskaidrojošie dokumenti (sarunu norādēm)

                  Neattiecas.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Neattiecas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko papildina Dohas Attīstības programmas sarunu norādes attiecībā uz plurilaterālām sarunām par noteikumiem un saistībām elektroniskās komercijas jomā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) vienpadsmitajā ministru konferencē 2017. gada 13. decembrī 70 PTO locekles pieņēma kopīgu paziņojumu par elektronisko komerciju
                  11
               , lai uzsāktu izpēti saistībā ar turpmākām PTO sarunām par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību.

               (2)76 PTO locekles 2019. gada 25. janvārī apstiprināja savu nodomu sākt PTO sarunas par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību
                  12
               .

               (3)Saskaņā ar Dohas Attīstības programmu Padome atļāva sākt sarunas –– cita starpā par pakalpojumu tirdzniecību, tirdzniecības veicināšanu un tirdzniecības noteikumu pakāpenisku liberalizāciju –– Pasaules Tirdzniecības organizācijā un izdeva Komisijai norādes.

               (4)Nepieciešams pieņemt papildu sarunu norādes, lai precizētu Savienības nostāju PTO sarunās par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību.

               (5)Saskaņā ar 218. panta 4. punktu būtu jānosaka, ka Tirdzniecības politikas komiteja arī turpmāk ir ieceltā komiteja, ar kuru apspriežoties, veic sarunas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Sarunu norādes, kas izdotas Komisijai par Dohas Attīstības programmu, tiek papildinātas ar pielikumā izklāstītajām sarunu norādēm, kas izdotas plurilaterālām sarunām par noteikumiem un saistībām elektroniskās komercijas jomā.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        WT/MIN(17)/60.

                     (2)

                        WT/L/1056.

                     (3)

                        Dohas Attīstības programmas (DAP) atļauja izriet no 1999. gada 25. oktobra — 2008. gada 10. marta Padomes secinājumu kopuma.

                     (4)

                        1998. gada 25. septembra darba programmā noteikts, ka elektroniskā komercija ir preču vai pakalpojumu ražošana, izplatīšana, tirgvedība, pārdošana vai piegāde/sniegšana, izmantojot elektroniskos līdzekļus.

                     (5)

                        Atsauce sniegta īpaši uz Padomes 1999. gada 25. oktobra, 2001. gada 21. novembra, 2003. gada 21. jūlija secinājumiem (kuri konkrēti paredz, ka Singapūras un Dohas ministru deklarācijas un saistītie dokumenti, kas pieņemti Dohas sarunu kārtā, kā arī agrākie Padomes secinājumi, ir Savienības rīcības pamatā DAP sarunās) un 2003. gada 5. decembra, 2004. gada 6. oktobra, 2005. gada 19. jūlija, 2005. gada 18. oktobra, 2005. gada 21. novembra, 2006. gada 12. jūnija un 2008. gada 10. marta secinājumiem.

                     (6)

                        PTO darba programma par elektronisko komerciju tika uzsākta 1998. gadā.

                     (7)

                        ESL 21. panta 2. punkta e) apakšpunkts.

                     (8)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (9)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (10)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (11)

                        WT/MIN(17)/60.

                     (12)

                        WT/L/1056.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.4.2019
            COM(2019) 165 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes Lēmums,
            ar ko papildina Dohas Attīstības programmas sarunu norādes attiecībā uz plurilaterālām sarunām par noteikumiem un saistībām elektroniskās komercijas jomā

               PIELIKUMS

               1.NOTEIKUMU UN SAISTĪBU BŪTĪBA UN TVĒRUMS

               1.Būtu jānosaka, ka plurilaterālo sarunu mērķis, pamatojoties uz pašreizējo atļauju, kuru Padome ir devusi sarunām Pasaules Tirdzniecība Organizācijā (PTO) atbilstoši Dohas Attīstības programmai, ir izstrādāt PTO noteikumus par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību, lai uzlabotu globālo elektronisko komerciju, atvieglotu uzņēmumu (to skaitā mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu) darbību, vairotu patērētāju uzticēšanos tiešsaistes videi un radītu jaunas iespējas iekļaujošas izaugsmes un attīstības veicināšanai. Tāpat sarunās būtu jāpanāk pakalpojumu un preču tirdzniecības liberalizācija konkrētās nozarēs, kuras tiešā veidā ir būtiskas, lai elektroniskā komercija būtu iespējama.

               2.Būtu jānosaka, ka sarunas tiek risinātas un noslēgtas, pienācīgi ņemot vērā locekļu tiesības un saistības atbilstoši PTO noteikumiem, ievērojot pārredzamības un iekļautības principus un uz spēkā esošo PTO nolīgumu, arī tajos iekļauto izņēmumu, pamata.

               3.Sarunās būtu jāpanāk, ka kopā ar iespējami lielu PTO locekļu skaitu tiek izstrādāti augstam standartam atbilstoši noteikumi un saistības. Sarunās būtu jāņem vērā, kādas vienreizējas iespējas paveras un problēmas elektroniskās komercijas jomā pastāv PTO loceklēm. Tāpēc būtu jāparedz atbilstošs noteikumu un saistību elastīgums.

               4.Būtu jānosaka, ka noteikumi un saistības, par kuriem vienojusies Eiropas Savienība (ES), ņem vērā spēkā esošajos PTO nolīgumos iekļauto lielākās labvēlības režīma pienākumu, ja vien PTO locekles nevar vienoties citādi.

               2.IEROSINĀTIE NOTEIKUMI UN SAISTĪBAS

               5.Sarunās Pasaules Tirdzniecības Organizācijā būtu jāizstrādā jauni noteikumi par elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību. Jaunie noteikumi būtu jāizstrādā ar mērķi uzlabot uzņēmumiem un patērētājiem Eiropas Savienībā globālās elektroniskās komercijas nosacījumus un panākt, ka globālajās vērtības ķēdēs piedalās vairāk mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu, kā arī jaunattīstības un vismazāk attīstītās valstis.

               6.Sarunas būs atvērtas un iekļaujošas. Tādējādi tajās var tikt aplūkots jebkurš ar tirdzniecību saistīts elektroniskās komercijas aspekts, kuru ierosinājušas iesaistītās locekles. Ņemot vērā elektroniskās komercijas pārnozaru raksturu, sarunās var tikt aplūkoti šādi jautājumi:

               –bezskaidras naudas darījumu atvieglošana (piemēram, elektroniskais paraksts un citi uzticamības pakalpojumi, elektroniskā autentifikācija);

               –muitas nodokļi par elektroniskiem nosūtīšanu un nosūtīto saturu;

               –patērētāju uzticēšanās (piemēram, tiešsaistes patērētāju tiesību aizsardzība, nepasūtīta elektroniskā saziņa, [zaudējumu] atlīdzināšanas pieejamība);

               –reglamentējoši noteikumi par telesakaru pakalpojumiem, lai telesakaru nozarē nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un efektīvu konkurenci;

               –pārrobežu datu plūsmas, datu teritoriālas ierobežošanas prasības un persondatu aizsardzība;

               –uzņēmumu uzticēšanās (piemēram, datora pirmkoda aizsardzība, uzspiesta tehnoloģiju pārnese);

               –elektroniskās komercijas uzlabota pieejamība (piemēram, pieejams internets, tiešsaistes pakalpojumi un publiskā sektora informācija vai tiešsaistes starpnieku atbildība un pieejamība);

               –tirdzniecības atvieglošanas pasākumi, kas attiecas uz elektronisko komerciju (piemēram, bezpapīru tirdzniecība) un pienācīgi ņem vērā PTO Nolīgumu par tirdzniecības atvieglošanu;

               –intelektuālā īpašuma tiesību, ieskaitot tirdzniecības noslēpumu, aspekti, kas saistīti ar elektronisko komerciju;

               –jautājumi, kas skar attīstību;

               –pārredzamība un

               –sadarbība (piemēram, starp iesaistītajām PTO loceklēm, patērētāju tiesību aizsardzības iestādēm).

               7.Turklāt saskaņā ar šīm norādēm Eiropas Savienība var iesaistīties sarunās par citiem elektroniskās komercijas aspektiem, kas saistīti ar tirdzniecību un ko ierosinājušas iesaistītās locekles.

               8.Būtu jānosaka, ka sarunu mērķis ir arī pakalpojumu un preču tirdzniecības pakāpeniska liberalizācija, kas paplašina PTO locekļu pašreizējās saistības un panāk, ka konkrētās nozarēs, kuras tiešā veidā ir būtiskas, lai elektroniskā komercija būtu iespējama, īpaši telesakaru, datorpakalpojumu un saistīto pakalpojumu jomā, tiek mazināti piekļuves ierobežojumi tirgum un valsts režīmam.

               9.Visiem noteikumiem vai saistībām, par kuriem ES ir vienojusies, būtu jāatbilst ES tiesiskajam regulējumam.

               10.Proti, Eiropas Savienība nepiekrīt noteikumiem vai saistībām, kuri varētu ietekmēt tās tiesisko regulējumu kiberdrošības jomā, īpaši attiecībā uz tīklu un informācijas sistēmu vienādi augsta līmeņa drošību visā Savienībā.

               11.Turklāt Eiropas Savienība nepiekrīt noteikumiem vai saistībām, kuri varētu ietekmēt tās tiesisko regulējumu persondatu aizsardzības jomā. Datu pārrobežu plūsmu (datu teritoriālas ierobežošanas prasības un persondatu aizsardzība) jautājumos Eiropas Savienība ievēros horizontālo pieeju, kas apstiprināta saistībā ar divpusējiem tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumiem.

               12.Turklāt Eiropas Savienība un tās dalībvalstis saglabā iespēju aizsargāt un pilnveidot savu spēju noteikt un īstenot kultūras un audiovizuālās jomas rīcībpolitiku ar mērķi saglabāt savu kultūru daudzveidību. Eiropas Savienība nepiekrīt noteikumiem vai saistībām audiovizuālo pakalpojumu jomā. Eiropas Savienība neuzņemas saistības par pakalpojumiem, kas sniegti, vai darbībām, kas veiktas, īstenojot valsts pilnvaras.

               13.Būtu jānosaka, ka noteikumi un saistības neliedz Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm un to valsts, reģionu un vietējām iestādēm sabiedrības interesēs reglamentēt saimniecisko darbību, lai sasniegtu tādus leģitīmus publiskās politikas mērķus kā sargāt un veicināt sabiedrības veselību, sociālos pakalpojumus, vispārējo izglītību, drošumu, vidi, sabiedrības morāli, sociālo vai patērētāju tiesību aizsardzību, privātumu un persondatu aizsardzību un sargāt un veicināt kultūru daudzveidību. Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 26. protokolu “Par sabiedriskiem pakalpojumiem” būtu jāsaglabā augsts sabiedrisku pakalpojumu kvalitātes līmenis un jāņem vērā Eiropas Savienības atrunas šajā jomā, arī atbilstoši GATS.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2019
            COM(2019) 417 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdi, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

                  Kaboverdes un ES attiecības vairāk nekā 35 gadus ir bijušas ciešas un ļoti konstruktīvas, pirmām kārtām pamatojoties uz ievērojamu un pastāvīgu sadarbību attīstības jomā. Kopš 2007. gada novembra attiecības starp ES un Kaboverdi reglamentē ES un Kaboverdes īpašā partnerība, kas ir jaudīgs divpusējo attiecību stiprināšanas instruments starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un uzskatāms par unikālu piemēru. Viens no īpašās partnerības mērķiem ir veicināt mobilitāti un cilvēku savstarpējos kontaktus starp ES un Kaboverdes pilsoņiem, kā arī paplašināt sadarbību neatbilstīgas imigrācijas apkarošanā. Kaboverde bija pirmā Āfrikas valsts, kas 2008. gadā šīs partnerības ietvaros noslēdza mobilitātes partnerību ar ES. Mobilitātes partnerības mērķi ir nostiprināt sadarbību ar ES migrācijas, robežu pārvaldības, neatbilstīgas migrācijas un cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā.

                  Īpašā partnerība ar laiku ļāva pabeigt sarunas un noslēgt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem
                     1
                   (turpmāk “nolīgums”), kas tika pieņemts paralēli nolīgumam starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti
                     2
                  . Abi nolīgumi stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī.

                  2020. gada 2. februārī stāsies spēkā 2019. gada 20. jūnija Regula (ES) 2019/1155, ar ko groza Vīzu kodeksu
                     3
                  . Pretrunu gadījumā starp abiem tiesību aktiem nolīgumam kā Savienības starptautiskam nolīgumam būtu augstāks spēks par sekundārajiem Savienības tiesību aktiem, un tādējādi tas tiktu piemērots arī turpmāk. Tomēr Vīzu kodekss attieksies arī uz jautājumiem, kas nolīgumā nav aplūkoti. Tādēļ daži pārskatītā Vīzu kodeksa noteikumi ietekmēs vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes pilsoņiem.

                  Piemēram, pārskatītajā Vīzu kodeksā ir ieviesta saskaņota pieeja vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšanai regulāriem ceļotājiem ar pozitīvu vīzu vēsturi laikposmā, kas pakāpeniski palielinās no viena līdz pieciem gadiem, un tas paredz iespēju atcelt vīzas nodevu bērniem no sešu līdz 17 gadu vecumam. Tas arī palielina vispārējo vīzas nodevas līmeni no 60 līdz 80 euro un ievieš iespēju ar Padomes īstenošanas lēmumu apturēt dažus atvieglojumus, ko piemēro kādas trešās valsts valstspiederīgajiem (un/vai dažām šīs valsts ceļotāju kategorijām), piemēram, atbrīvojumu no vīzas nodevas, vairākkārtējas ieceļošanas vīzu derīguma termiņu, mazāku iesniedzamo apliecinošo dokumentu skaitu, ja šīs valsts sadarbības līmenis attiecībā uz atpakaļuzņemšanu tiek vērtēts kā nepietiekams.

                  Atšķirībā no līdzīgiem vīzu režīma atvieglošanas nolīgumiem, ko ES noslēgusi ar citām trešām valstīm, nolīgumā ar Kaboverdi nav iekļauts noteikums par vīzas nodevas līmeņa samazināšanu, kā arī nav paredzēts saskaņots apliecinošo dokumentu saraksts, kuri pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz, lai pamatotu ceļojuma mērķi. Turklāt nolīgumā nav paredzēta iespēja apturēt visus vai dažus tā noteikumus, ja sadarbība atpakaļuzņemšanas jomā nav pietiekama.

                  Ņemot vērā šos apstākļus, Eiropas Komisija uzskata par piemērotu pielāgot nolīgumu, kas noslēgts ar Kaboverdi.

                  Kaboverdes vīzu politika attiecībā uz ES pilsoņiem

                  Sākot ar 2019. gada 1. janvāri, Kaboverde ir atbrīvojusi no vīzas prasības ES pilsoņus, kuri ieceļo tās teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 30 dienas.

               ES pilsoņi var gūt labumu no nolīguma atvieglojumiem attiecībā uz uzturēšanos, kas ir ilgāka par 30 dienām un nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.

                  Ja Kaboverde no jauna ieviestu vīzas prasību ES pilsoņiem, nolīguma noteikumi uz savstarpīguma pamata pilnībā attiektos uz ES pilsoņiem.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētās rīcībpolitikas jomā

                  Kā paskaidrots iepriekšējā sadaļā, sarunu un grozītā nolīguma noslēgšanas galvenais mērķis ir saskaņot Kaboverdes pilsoņiem piešķirtos atvieglojumus ar pārskatītajiem Vīzu kodeksa noteikumiem.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Šā ieteikuma juridiskais pamats ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

                  Grozītā nolīguma priekšmets būtu daļa no Savienības kopējās vīzu politikas attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos līdz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tādējādi paredzams, ka juridiskais pamats lēmumiem par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu būs Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Savienība jau ir īstenojusi savu kompetenci šajā jomā un šajā sakarā ir pieņēmusi noteikumus, pieņemot Vīzu kodeksu, kurā noteiktas procedūras un nosacījumi īstermiņa vīzu izsniegšanai, kas ir saistoši visām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kuras īsteno Šengenas acquis.

               3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

                  Apvienotā komiteja, kas izveidota, lai uzraudzītu nolīguma īstenošanu, tika sasaukta trīs reizes (2015. gada 5. oktobrī, 2016. gada 19. oktobrī un 2017. gada 27. novembrī) un secināja, ka kopumā nolīgums tiek īstenots sekmīgi, tomēr norādīja uz iespējamiem uzlabojumiem dažos vīzu apstrādes procedūras aspektos. Proti, apvienotā komiteja ieteica abām pusēm ieguldīt papildu darbu, lai pienācīgi un visaptveroši informētu vīzu pieteikumu iesniedzējus par Šengenas vīzas iesniegšanas un saņemšanas prasībām un iespējām.

               Kopš nolīguma stāšanās spēkā vīzu pieteikumu skaits, kas iesniegti dalībvalstu konsulātos Kaboverdē, ir pastāvīgi palielinājies. 2014. gadā tika iesniegti 14 694 vīzu pieteikumi. 2018. gadā šis skaitlis pieauga līdz 20 158 (+ 37,2 %). Arī izsniegto vīzu skaits, lai arī mazākā mērā, tomēr ir palielinājies no 11 370 vīzām 2014. gadā līdz 13 343 vīzām 2018. gadā (+ 17,3 %). Vīzu atteikumu īpatsvars 2018. gadā bija 33,5 %.

                  Pārstāvji no dalībvalstīm, kas izsniedz vīzas Kaboverdē (t. i., Spānijas un Portugāles, kura pārstāv 19 dalībvalstis kopējā vīzu centrā Prajā), regulāri pulcējas Prajā vietējās Šengenas sadarbības (VŠS) grupas formātā. Šīs sanāksmes vada ES delegācija Kaboverdē.

                  VŠS grupa apstiprināja, ka nolīgums, kā arī attiecīgie Vīzu kodeksa noteikumi kopumā tiek īstenoti sekmīgi. Tajā pašā laikā tika novēroti zināmi sarežģījumi saistībā ar Kaboverdes valstspiederīgo iesniegto vīzu pieteikumu apstrādi, īpaši attiecībā uz dokumentāriem pierādījumiem, kas pamato ceļojuma mērķi un/vai faktu, ka viņi pieder vienai no kategorijām, kam pieteikuma iesniegšana saskaņā ar spēkā esošo nolīgumu ir vienkāršota.

                  Padomes Vīzu jautājumu darba grupa apsprieda pašreizējo stāvokli nolīguma īstenošanā piecas reizes (2015. gada 26. oktobrī, 2016. gada 27. oktobrī, 2017. gada 11. decembrī, 2019. gada 20. maijā un 2019. gada 10. jūlijā). Pēdējā sanāksmē Komisija informēja dalībvalstis par izpētes sarunām, ko tā bija veikusi ar Kaboverdes iestādēm attiecībā uz iespējamiem nolīguma grozījumiem un to darbības jomu.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Iecerētie nolīguma grozījumi neietekmēs ES budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu norādes

               Vīzas nodeva un atbrīvojumi no vīzas nodevas

               Citos vīzu režīma atvieglošanas nolīgumos, ko ES noslēgusi ar trešām valstīm, vispārējā vīzas nodeva ir noteikta 35 euro apmērā. Šī summa tika iekļauta iepriekšējās sarunu norādēs, ņemot vērā arī 60 euro vīzas nodevu Vīzu kodeksā. Nolīgumā ar Kaboverdi nav iekļauts noteikums par vispārējās vīzas nodevas samazināšanu.

               Tā kā pārskatītajā Vīzu kodeksā vīzas nodeva palielināsies no 60 līdz 80 euro, šī palielinātā nodeva attieksies arī uz pieteikumu iesniedzējiem no Kaboverdes.

               Tāpēc tiek ierosināts samazināt nodevu vīzu pieteikumu iesniedzējiem no Kaboverdes, kā tas ir izdarīts to pārējo trešo valstu valstspiederīgajiem, kuras ir noslēgušas nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu ar ES. Tomēr samazinātajai nodevai vajadzētu būt samērojamai ar pārskatīto vīzas nodevu. Tādēļ tiek ierosināts noteikt samazinātu nodevu, kas atbilst pusei no summas, kuru nosaka Pušu tiesību akti (ES gadījumā — Vīzu kodekss). Šāda pieeja ļautu ES pielāgot nodevas līmeni atkarībā no mainīgiem apstākļiem.

               Sarunu gaitā būtu jāapsver iespēja ieviest papildu pieteikumu iesniedzēju kategorijas, kurām vīzas nodeva būtu jāatceļ.

               Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar garu derīguma termiņu

               Nolīguma grozījumos būs jāņem vērā izmaiņas, kas ieviestas ar pārskatīto Vīzu kodeksu attiecībā uz vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar ilgu derīguma termiņu izsniegšanu.

               Patlaban spēkā esošais nolīgums dod iespēju saņemt piecu gadu vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ierobežotam regulāro ceļotāju skaitam (piemēram, valstu un reģionālo valdību locekļiem, oficiālo delegāciju pastāvīgajiem locekļiem, uzņēmējiem, tuviem ģimenes locekļiem), kā arī paredz vairākkārtējas ieceļošanas vīzu „kaskādi”, pakāpeniski palielinot to derīguma termiņu citām regulāro ceļotāju kategorijām.

               Tomēr pārskatītajā Vīzu kodeksā (24. panta 2. punkts) ir paredzēta citāda vairākkārtējas ieceļošanas vīzu iegūšanas “kaskādes” sistēma, kas neaprobežojas tikai ar konkrētām kategorijām.

               Tāpēc tiek ierosināts grozītajā nolīgumā izmantot līdzīgu, t. i., “kaskādes” pieeju, kas attiektos uz visiem pieteikuma iesniedzējiem, izņemot tos, kuri ietilpst kategorijās, kam saskaņā ar pašreizējā nolīguma 5. panta 1. punktu jau ir jāpiešķir piecu gadu vairākkārtējas ieceļošanas vīzas.

               Turklāt ar grozošo nolīgumu būtu jāsamazina to vīzu skaits, kuru likumīgs lietojums ir daudzkārtējas ieceļošanas vīzas iegūšanas priekšnoteikums, un/vai jāpagarina periodi, kuru laikā noteiktais vīzu skaits būtu jāiegūst un likumīgi jāizmanto.

               Apliecinošo dokumentu saraksts ceļojuma mērķim / izmitināšanas apliecinājumam

               Spēkā esošie nolīgumi par vīzu režīma atvieglojumiem, ko ES noslēgusi ar citām trešām valstīm, nodrošina atvieglojumus, samazinot to apliecinošo dokumentu skaitu, kas nepieciešami, lai pierādītu ceļojuma mērķi — parasti līdz vienam dokumentam katrai pieteikumu iesniedzēju kategorijai. Taču nolīgumā ar Kaboverdi šāds noteikums nav iekļauts.

               Ar grozošo nolīgumu būtu jāizveido saraksts ar apliecinošiem dokumentiem, kas jāiesniedz pieteikuma iesniedzējiem, lai pierādītu savu ceļojuma mērķi. Dokumentārie pierādījumi būtu jāsamazina — parasti līdz vienam apliecinošajam dokumentam katrai kategorijai. Tas būtu darāms ar mērķi vienkāršot pieteikšanās procedūru un atvieglot to pieteikumu iesniedzēju identifikāciju, kuri pieder pie vienas no nolīgumā paredzētajām kategorijām.

               Turklāt Vīzu kodekss paredz dažus vispārējus atvieglojumus attiecībā uz apliecinošajiem dokumentiem, ko sniedz regulāri ceļotāji. Saskaņā ar 14. panta 6. punktu no prasības iesniegt zināmus apliecinošos dokumentus “var atteikties, ja pieteikuma iesniedzējs ir viņiem pazīstams kā godprātīgs un uzticams, jo īpaši kā iepriekš izsniegtu vīzu likumīgs lietotājs, ja nav šaubu, ka, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, viņš ievēros Šengenas Robežu kodeksa 6. panta 1. punkta prasības”.

               Ņemot vērā šo principu, grozītajā nolīgumā būtu jāiekļauj noteikums, saskaņā ar kuru tad, kad persona ir ieguvusi pirmās vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar ilgu derīguma termiņu (uz vienu, diviem vai trim gadiem), t. i., sasniegusi “kaskādes” otro posmu, tā principā būtu jāatbrīvo no pienākuma iesniegt dokumentus, kas ir pierādījums izmitināšanai un/vai maksāšanas līdzekļiem par šādu izmitināšanu.

               Vīzu režīma atcelšana ES ceļošanas atļauju turētājiem

               Grozītajam nolīgumam būtu jāatbrīvo no vīzas prasības to ES ceļošanas atļauju turētāji, kuras izdotas dažiem Savienības iestāžu darbiniekiem saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1417/2013.

               Atpakaļuzņemšanas nolīguma neīstenošana kā apturēšanas pamatojums

               Nolīgumā ir paredzēta iespēja to apturēt, pamatojoties uz plašu iemeslu klāstu, proti, sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības, sabiedrības veselības aizsardzības apsvērumu dēļ.

               Saskaņā ar pārskatīto Vīzu kodeksa pieeju, kas paredz saistīt sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā ar vīzu režīma atvieglojumiem, nolīguma grozījumiem būtu apturēšanas iemeslos jāiekļauj iespēja Eiropas Savienībai pilnībā vai daļēji to apturēt, ja netiek īstenots atpakaļuzņemšanas nolīgums, kas noslēgts starp ES un Kaboverdi, vai ja sadarbība neatbilstīgas migrācijas apkarošanā nenorit pietiekamā līmenī.

               6.SECINĀJUMI

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka Padomei dot pilnvarojumu sākt sarunas par nolīgumu starp ES un Kaboverdes Republiku, ar kuru groza patlaban spēkā esošo Nolīgumu starp ES un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdi, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu;

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu;

               tā kā būtu jāsāk sarunas ar mērķi noslēgt nolīgumu starp ES un Kaboverdi, ar kuru groza Nolīgumu starp ES un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija ar šo tiek pilnvarota Savienības vārdā sākt sarunas par tādu starptautisku nolīgumu ar Kaboverdes Republiku, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar Padomes Vīzu jautājumu darba grupu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 282, 24.10.2013., 3.-12. lpp.

                     (2)

                        OV L 282, 24.10.2013., 15.-34. lpp.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1155 (2019. gada 20. jūnijs), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss). OV L 188, 12.7.2019., 25.-54. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2019
            COM(2019) 417 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar kuru pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdi, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt mērķus, kas sīkāk izklāstīti turpmāk tekstā.

               1.Nolīguma mērķis un tvērums

               Nolīguma mērķis ir grozīt esošo Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem
                  1
                (turpmāk “esošais nolīgums”). Minētais nolīgums, kas stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī, attiecas uz vīzu izsniegšanu Kaboverdes Republikas (turpmāk “Kaboverde”) pilsoņiem ar mērķi ļaut uzturēties Šengenas zonā ne vairāk kā 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Kopš 2019. gada 1. janvāra Kaboverde atbrīvo no prasības saņemt vīzu ES pilsoņus, kas ceļo uz Kaboverdi uz laiku, ne ilgāku par 30 dienām. Principā ES pilsoņi var izmantot nolīguma atvieglojumus attiecībā uz uzturēšanos, kas ir ilgāka par 30 dienām un nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.

               Grozošais nolīgums arī tiktu pilnībā piemērots saskaņā ar savstarpējības principu, ja Kaboverde nolemtu atkārtoti noteikt vīzas prasību ES pilsoņiem.

               Ar grozošo nolīgumu būtu jānosaka skaidras, nepārprotamas un juridiski saistošas tiesības un pienākumi atvieglot vīzu pieteikumu iesniegšanas un vīzu izsniegšanas procedūru attiecībā uz Kaboverdes valstspiederīgajiem, ņemot vērā pārskatītā Vīzu kodeksa
                  2
                noteikumus.

               2.Īpaši jautājumi

               Izdarot grozījumus nolīgumā, būtu jāņem vērā spēkā esošais nolīgums, iepriekšējie nolīgumi par vīzu režīma atvieglojumiem, ko Savienība noslēgusi ar citām trešām valstīm, kā arī īpašā situācija Kaboverdē, kas ir pirmā trešā valsts, kura neatrodas ES kaimiņvalstīs, ar kuru ES ir noslēgusi nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu paralēli ar atpakaļuzņemšanas nolīgumu.

               Turklāt Vīzu kodeksa grozījums, kas stājās spēkā 2019. gada 2. augustā un tiks piemērots no 2020. gada 2. februāra, paredz vairākas izmaiņas vispārējos noteikumos par vīzu izsniegšanas procedūrām. Būtu jāņem vērā arī pārskatītie noteikumi, lai nodrošinātu, ka grozošajā nolīgumā Kaboverdei piedāvātie atvieglojumi joprojām ir plašāki nekā vispārējos noteikumos, kas izklāstīti pārskatītajā Vīzu kodeksā.

               2.1.Vīzas nodeva

               Ar grozošo nolīgumu maksa par vīzu pieteikumu izskatīšanu būtu jānosaka kā puse no summas, kas paredzēta abu pušu tiesību aktos.

               Papildus pašreizējā nolīguma 5. panta 1. punktā noteiktajām kategorijām nodeva būtu jāatceļ pretendentiem, kas jaunāki par 18 gadiem. Varētu apsvērt arī citu pieteikuma iesniedzēju kategoriju, piemēram, ES pilsoņu tuvu radinieku, iekļaušanu.

               2.2.
                     Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar garu derīguma termiņu

               Joprojām būtu jāpiemēro noteikumi par piecu gadu vairākkārtējas ieceļošanas vīzu (VIV) piešķiršanu atsevišķām pieteikumu iesniedzēju kategorijām, kas izveidotas ar pašreizējā nolīguma 4. panta 1. punktu.

               Turklāt grozošajā nolīgumā būtu jāiekļauj noteikumi par VIV izsniegšanu visiem pārējiem pieteikuma iesniedzējiem, par pamatu izmantojot pārskatītā Vīzu kodeksa 24. pantu.

               Pārskatītā Vīzu kodeksa 24. panta 2. punktā ir noteikta vispārēja “kaskādes” vīzu izdošanas sistēma visiem pretendentiem neatkarīgi no viņu ceļojuma mērķa. Līdzīga pieeja būtu jānosaka grozošajā nolīgumā.

               Ar grozošo nolīgumu vajadzētu atvieglot VIV izsniegšanu, samazinot iepriekš iegūtu un likumīgi izmantotu vīzu skaitu un/vai pagarinot periodus, kuru laikā noteiktais vīzu skaits būtu jāiegūst un likumīgi jāizmanto. Šī „kaskādes” sistēma varētu būt, piemēram, šāda:

               –pēc tam, kad iepriekšējos 24 mēnešos iegūta un likumīgi izmantota viena vai divas vīzas, pieteikuma iesniedzējiem, iesniedzot pieteikumu par nākamo vīzu, būtu jāiegūst VIV ar derīguma termiņu uz vienu gadu;

               –pēc tam, kad pieteikuma iesniedzējs iepriekšējos divarpus vai trīs gados ir likumīgi izmantojis vienu VIV ar derīguma termiņu viens gads, viņam būtu jāpiešķir VIV ar ilgāku derīguma termiņu (piemēram, divi vai trīs gadi);

               –pēc tam, kad pieteikuma iesniedzējs iepriekšējos trīsarpus vai četros gados ir likumīgi izmantojis vienu VIV ar derīguma termiņu divi vai trīs gadi, viņam būtu jāpiešķir VIV ar ilgāku derīguma termiņu (piemēram, trīs vai ne vairāk kā pieci gadi).

               2.3.
                     Apliecinošie dokumenti

               Grozošajā nolīgumā jāparedz atvieglojumi attiecībā uz apliecinošajiem dokumentiem, kas jāiesniedz līdz ar vīzas pieteikumu.

               Dokumentāru pierādījumu skaits, kas jāiesniedz, lai pierādītu pieteikuma iesniedzēja ceļojuma mērķi, būtu jāsamazina — kopumā līdz vienam apliecinošam dokumentam katrai pieteikuma iesniedzēja kategorijai, uz kuru attiecas grozošais nolīgums.

               Pieteikuma iesniedzēji, kuri jau ir saņēmuši un likumīgi izmantojuši VIV (kas ir derīga vismaz vienu gadu) principā būtu jāatbrīvo no apliecinošo dokumentu uzrādīšanas attiecībā uz izmitināšanu vai pierādījumu par pietiekamiem līdzekļiem, lai finansētu izmitināšanu.

               2.4.
                     Atbrīvojums no vīzu prasības ES ceļošanas atļauju turētājiem

               Grozošajam nolīgumam būtu jāatbrīvo no vīzu prasības to ES ceļošanas atļauju turētāji, kuras izdotas dažiem Savienības iestāžu darbiniekiem saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1417/2013.

               2.5.
                     Apturēšanas klauzula

               Ar grozošo nolīgumu būtu jāgroza pašreizējā nolīguma nobeiguma noteikumi, paredzot pusēm iespēju to pilnībā vai daļēji apturēt jebkura iemesla dēļ un konkrēti gadījumā, ja tiktu uzskatīts, ka Kaboverde nepietiekami sadarbojas atpakaļuzņemšanas jomā.

                     (1)

                        OV L 282, 24.10.2013., 3. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1155 (2019. gada 20. jūnijs), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss). OV L 188, 12.7.2019., 25. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.11.2019
            COM(2019) 595 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Šis ieteikums attiecas uz lēmumu pilnvarot Komisiju Savienības vārdā iesaistīties sarunās, kuras ir nolēmusi sākt Starptautiskā Cukura padome (“SCP”) un kuru mērķis ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Tirdzniecības un attīstības konferences (UNCTAD) vadībā veikt Starptautiskā Cukura nolīguma (“SCN”) daļēju pārskatīšanu. Saskaņā ar SCP 2019. gada 19. jūlija lēmumu šajās sarunas tiks risināts jautājums par administratīvo budžetu un biedru iemaksām, kā arī par ierobežotiem grozījumiem attiecībā uz SCO mērķiem un darba programmu.

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               •1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma reforma

               Eiropas Savienība ir SCN puse.

               SCN mērķis ir nodrošināt ciešāku starptautisko sadarbību cukura un ar cukuru saistītos jautājumos visā pasaulē, izveidot forumu starpvaldību apspriedēm par cukuru un par veidiem, kā uzlabot pasaules cukura nozares ekonomiku, atvieglot tirdzniecību, vācot un sniedzot informāciju par pasaules cukura tirgu un par citiem saldinātājiem, un veicināt lielāku pieprasījumu pēc cukura, jo īpaši netradicionāliem lietojumiem. SCN stājās spēkā 1993. gada 1. janvārī uz trim gadiem, proti, līdz 1995. gada 31. decembrim. Kopš tā laika nolīguma termiņš ir regulāri pagarināts par turpmākiem divu gadu periodiem. Pēdējo reizi to ar SCP lēmumu pagarināja 2019. gada jūlijā, un tas ir spēkā līdz 2021. gada 31. decembrim.

               Saskaņā ar SCN 8. pantu SCP ir struktūra, kas ir atbildīga par visu SCN noteikumu izpildei vajadzīgo funkciju veikšanu. SCN 13. pantā noteikts, ka visi SCP lēmumi principā tiek pieņemti vienprātīgi, ja vien SCN nav noteikts citādi. Ja vienprātību panākt nav iespējams, lēmumus pieņem ar vienkāršu balsu vairākumu, ja vien SCN nav paredzēts speciāls balsojums.

               Saskaņā ar SCN 25. pantu SCO biedriem kopā ir 2000 balsu. Katram SCO biedram ir noteikts balsu skaits, ko katru gadu koriģē atbilstoši SCN noteiktiem kritērijiem.

               Nolīgums un it īpaši biedru balsu sadalījums, kas nosaka arī biedra iemaksu, vairs neatspoguļo reālo situāciju pasaules cukura tirgū. Patlaban Savienības iemaksas SCO budžetā krietni pārsniedz citu biedru iemaksas. Kopš 2015. gada SCO darba grupas līmenī tiek apspriestas iespējas pārskatīt balsu sadalīšanas mehānismu.

               2017. gadā Komisija saņēma Padomes pilnvaras sākt SCP ietvaros ar citām SCN pusēm sarunas, kuru mērķis ir modernizēt Starptautisko Cukura nolīgumu un jo īpaši novērst neatbilstības starp SCO biedru balsu sadalījumu un finanšu iemaksām, no vienas puses, un to relatīvo pozīciju pasaules cukura tirgū, no otras puses. Minētās pilnvaras ir spēkā līdz 2019. gada 31. decembrim. Uz šo pilnvaru pamata Komisija ir uzņēmusies iniciatīvu iesaistīties sarunās ar SCO dalībvalstīm un iesniegusi konkrētus priekšlikumus grozījumiem SCN 25. pantā, kas reglamentē administratīvā budžeta un biedru iemaksu pieņemšanu.

               Starptautiskā Cukura padome 55. sesijā, kas norisinājās 2019. gada 19. jūlijā, ir nolēmusi sākt sarunas pirms nākamās Padomes sanāksmes 2019. gada novembrī un tās risināt UNCTAD vadībā. Šajās sarunās tiks risināts jautājums par SCN daļēju pārskatīšanu, kura attieksies galvenokārt uz I un VII nodaļu jo īpaši saistībā ar „administratīvo budžetu un biedru iemaksām”, kā arī uz citiem ierobežotiem grozījumiem (tai skaitā IX un X nodaļā), ko biedri ir izvēlējušies iesniegt. Saskaņā ar SCP lēmumu šis process jānoslēdz līdz 2021. gada 31. decembrim. Tas nozīmē, ka papildus balsu sadalījumam un biedru finansiālajām iemaksām (VII nodaļa) iecerētā nolīguma modernizācija tagad skartu arī:

               (1)SCO vispārējos mērķus (I nodaļa), it sevišķi, lai tajos iekļautu etanolu,

               (2)plašāku skatījumu uz „informāciju un pētījumiem” (IX nodaļa), it sevišķi, lai atļautu šādu darbību attiecināšanu uz etanolu,

               (3)plašāku skatījumu uz “pētniecību un attīstību” (X nodaļa).

               SCO vispārējo mērķi (kā noteikts nolīguma 1. pantā) nav paredzēts mainīt pat tad, ja tiks iekļauts etanols.

               Savienības interesēs nepārprotami ir reformēt SCO, lai to vēl ciešāk pietuvinātu praksei, kādu Savienība rosina citās starptautiskās preču organizācijās, kā arī salāgotu ar pārmaiņām, kas kopš 1992. gada notikušas pasaules cukura tirgū. Šai reformai būtu vismaz jāpanāk pārredzamība tādos jautājumos kā biedru atbildība balsošanā, kā arī to finansiālās iemaksas. Balsu sadalījumam SCO vajadzētu būt samērojamam ar tādiem rādītājiem kā tirdzniecība, patēriņš, ražošana un maksātspēja. Apvienoto Nāciju Organizācijā pēdējo minēto rādītāju izmanto, lai varētu atzīt cukura nozīmi attīstības kontekstā. Ja tiek ņemts vērā šis rādītājs, lielākā daļa finansiālās atbildības tiek uzlikta biedriem, kuri spēj vairāk iemaksāt SCO budžetā. Etanola oficiāla iekļaušana SCO mērķos un darba programmā atbilst Savienības mērķim modernizēt SCN un tā saturu pielāgot pastāvošajai praksei.

               •Saskanība ar pašreizējo praksi starptautiskās preču organizācijās

                  Tādās starptautiskās preču organizācijās kā Starptautiskā Graudu padome (SGP) un Starptautiskā Olīvu padome (SOP) Savienība ir apspriedusi balsstiesību sadalījumu un skaidrus ikgadējas atjaunināšanas mehānismus, kuri atspoguļo Savienības relatīvo nozīmīgumu graudu, kā arī olīvu un olīveļļas tirgos. SGP izmantotie rādītāji ir tirdzniecība, patēriņš un ražošana. Tas kontrastē ar pašreizējo SCO praksi, jo nolīgums kopš 1992. gada nav ļāvis izdarīt korekcijas, kas atspoguļotu biedru mainīgās pozīcijas starptautiskajā cukura nozares ekonomikā. Turklāt patlaban biedri nevar iepriekš aprēķināt balsstiesību sadalījumu, jo tas izriet no nepārredzama aprēķina. Daļējai SCN pārskatīšanai vajadzētu būt vērstai uz to, lai SCO praksi pielāgotu citās starptautiskās preču organizācijās pastāvošajai praksei.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Kopējās tirdzniecības politikas un kopējās lauksaimniecības politikas kontekstā cukurs ir sensitīvs produkts. Starptautiskās tirdzniecības sarunās, kurās piedalās Savienība, cukuram ir būtiska nozīme, un Komisija rūpīgi uzrauga gan ražošanu, gan tirdzniecību. Turklāt daudzām jaunattīstības valstīm cukurs ir svarīga prece, un cukura nozīme attīstības kontekstā ir ārkārtīgi nozīmīgs kopējās tirdzniecības politikas jautājums. SCO nodrošina neitrālu platformu, kas paver iespēju plašā biedru lokā apspriest ar cukuru saistītus jautājumus. Tajā pašā laikā pasaules cukura tirgū notiekošo pārmaiņu uzraudzība lieti noder tirgus pārvaldībai kopējās lauksaimniecības politikas satvarā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. punkts paredz atļaut sākt sarunas un atkarībā no paredzētā nolīguma priekšmeta izvirzīt Savienības sarunu vadītāju vai Savienības sarunu grupas vadītāju. LESD 218. panta 4. punkts paredz, ka Padome dod norādes sarunu vadītājam un ieceļ īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties sarunas jārisina.

               •Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētajām sarunu pilnvarām būtu jābūt tādām, kas sarunu veicējiem, kuri rīkojas Savienības vārdā, nodrošina līdzekļus 1. punkta pirmajā ievilkumā noteikto vispārējo mērķu sasniegšanai.

                  Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               •Secinājumi

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 218. panta 3. un 4. punktam.

               ·Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Savienība ir SCN puse, un Starptautiskajā Cukura padomē to pārstāv Komisija. Dalībvalstis nav atsevišķas SCN puses. Savienības sarunas par daļēju SCN pārskatīšanu ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               ·Proporcionalitāte

                  Savienības interesēs ir grozīt SCN, lai panāktu balsu struktūru, kas atspoguļo SCO biedru relatīvo nozīmīgumu pasaules cukura nozares ekonomikā, kā arī lai risinātu citus jautājumus, kuru rezultātā nolīgums tiks modernizēts. Patlaban ES dalība SCO nāk par labu gan Savienībai, gan citām SCO dalībvalstīm. Tā kā ES relatīvā nozīmīguma izmaiņas nav atspoguļojušās mazākā balsu skaitā un tātad arī mazākās finansiālajās iemaksās, šī dalība tomēr maksā pārāk augstu cenu. Citi SCO biedri, kas ir palielinājuši savu klātbūtni pasaules cukura tirgos, nav izjutuši iemaksu pieaugumu līdzvērtīgā apmērā. Nolīguma modernizēšana un tā darbības jomas paplašināšana neradītu lielākas izmaksas, turklāt tiek lēsts, ka šie pasākumi izraisīs lielāku interesi par SCO, iespējams, piesaistot jaunus biedrus, kā arī palielinot tā darba nozīmīgumu.

               3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Savienība ir SCO biedre, un tās dalību organizācijā kopš 1992. gada visā visumā ir atbalstījusi ES cukura nozare, kā arī vairums dalībvalstu. Netiek uzskatīts par vajadzīgu sākt apspriešanos ar ieinteresētajām personām par procesu, kura mērķis ir tikai turpināt Savienības dalību SCO, taču atbilstoši noteikumiem, kas ir saskanīgi ar noteikumiem citās starptautiskās preču organizācijās, kurās ES ir biedre. Mazākam ES relatīvajam svarīgumam pasaules cukura tirgū galu galā vajadzētu novest arī pie mērena SCO iemaksu samazinājuma.

               •Ietekmes novērtējums

               Visaptverošs ietekmes novērtējums nav nepieciešams, jo pasākumam nav būtiskas ekonomiskās, vidiskās vai sociālās ietekmes. Sekmīga SCN grozījuma rezultātā samazināsies Savienības finansiālā iemaksa SCO. Tajā pašā laikā pārredzamāks un taisnīgāks balsu sadalījums varētu palīdzēt arī piesaistīt SCO jaunus biedrus, un tā rezultātā izmaksas samazinātos vēl vairāk.

                  Lai gan taisnīga un objektīva ES iemaksa SCO budžetā viennozīmīgi ir galvenais iemesls, kas pamato vajadzību grozīt SCN, aicināt uz reformu liek ne tikai ar budžetu saistīti apsvērumi vien. Vajadzība, lai SCO biedru svarīgums atspoguļotos SCO administratīvajā budžetā veiktajās iemaksās, ir būtisks SCO modernizācijas sākumpunkts, un tās rezultātā būtu jāpanāk arī aktīvāka biedru līdzdalība SCO.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Neuzskata, ka sarunu sākšanai ir ietekme uz budžetu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ir 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma
                  1
                (“SCN”) puse un Starptautiskās Cukura organizācijas (“SCO”) biedre.

               (2)Kopš 1995. gada Savienība ir atbalstījusi SCN termiņa pagarināšanu par divu gadu periodiem. 2019. gada 19. jūlijā Starptautiskās Cukura padomes 55. sesijas laikā Komisija ar Padomes atļauju
                  2
                ir paudusi savu nostāju par labu SCN pagarināšanai uz turpmāku divu gadu periodu, kas beidzas 2021. gada 31. decembrī.

               (3)Saskaņā ar SCN 8. pantu Starptautiskā Cukura padome (SCP) veic vai nodrošina visas funkcijas, kuras ir nepieciešamas SCN noteikumu izpildei. Saskaņā ar SCN 13. pantu visus SCP lēmumus principā pieņem vienprātīgi. Ja vienprātība panākta netiek, lēmumi tiek pieņemti ar vienkāršu balsu vairākumu, ja vien SCN neparedz speciālu balsojumu.

               (4)Saskaņā ar SCN 25. pantu SCO biedriem kopā ir 2000 balsu. Katram SCO biedram ir noteikts balsu skaits, ko katru gadu koriģē atbilstoši SCN noteiktiem kritērijiem.

               (5)Ņemot vērā nozares nozīmīgumu vairākām dalībvalstīm un Eiropas cukura nozares ekonomikai, dalība starptautiskā cukura nolīgumā ir Savienības interesēs.

               (6)Tomēr SCN institucionālā struktūra un jo īpaši SCO biedru balsu sadalījums, kas nosaka arī biedra finansiālo iemaksu SCO, vairs neatspoguļo reālo situāciju pasaules cukura tirgū.

               (7)Saskaņā ar SCN noteikumiem par finansiālajām iemaksām SCO budžetā Savienības daļa kopš 1992. gada ir palikusi nemainīga, lai gan pasaules cukura tirgus un jo īpaši Savienības relatīvā pozīcija tajā ir būtiski mainījušies. Tā rezultātā Savienība pēdējos gados ir uzņēmusies nesamērīgi lielu daļu budžeta izmaksu un atbildības SCO.

               (8)Ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/2242
                  3
                Komisija ir saņēmusi Padomes pilnvaras sākt SCP ietvaros sarunas ar citām SCN pusēm, lai modernizētu Starptautisko Cukura nolīgumu un jo īpaši novērstu neatbilstības starp SCO biedru balsu sadalījumu un finanšu iemaksām, no vienas puses, un to relatīvo pozīciju pasaules cukura tirgū, no otras puses. Minētās pilnvaras ir spēkā līdz 2019. gada 31. decembrim.

               (9)Pamatojoties uz Lēmumā (ES) 2017/2242 noteiktajām pilnvarām, Komisija ir uzņēmusies iniciatīvu iesaistīties sarunās ar SCO dalībvalstīm un iesniegusi konkrētus priekšlikumus grozījumiem SCN 25. pantā, kas reglamentē administratīvā budžeta un biedru iemaksu pieņemšanu. Starptautiskā Cukura padome 55. sesijā, kas norisinājās 2019. gada 19. jūlijā, ir nolēmusi sarunas par SCN daļēju pārskatīšanu sākt pirms nākamās Padomes sanāksmes 2019. gada novembrī un tās risināt Apvienoto Nāciju Organizācijas Tirdzniecības un attīstības konferences (UNCTAD) vadībā. Pēc vairāku SCO biedru lūguma SCP ir nolēmusi, ka papildus Savienības ierosinātajai SCN 25. panta pārskatīšanai oficiālajās sarunās tiks risināti jautājumi par citām SCN jomām. Šīs citas jomas ir galvenokārt SCO mērķi un darba prioritātes.

               (10)Saskaņā ar SCP 2019. gada 19. jūlija lēmumu šīs sarunas jānoslēdz ne vēlāk kā 2021. gada 31. decembrī. Šis termiņš nozīmē, ka sarunām nav jābūt noslēgtām pirms beidzas termiņš pilnvarām, kas saņemtas ar Lēmumu (ES) 2017/2242. Lai aptvertu pagarināto sarunu termiņu un darbības jomu, ir vajadzīgs jauns Padomes pilnvarojums.

               (11)Visi grozījumi, par kuriem panākta vienošanās šajās sarunās, būtu jāpieņem saskaņā ar SCN 44. pantā noteikto procedūru. Saskaņā ar minēto pantu SCP var ar speciālu balsojumu SCO biedriem ieteikt grozījumu Starptautiskajā cukura nolīgumā. Savienībai kā SCP biedrei saskaņā ar SCN 7. pantu vajadzētu būt iespējai piedalīties sarunās par Starptautiskajā Cukura nolīgumā noteiktās institucionālās struktūras grozīšanu.

               (12)Tālab ir lietderīgi pilnvarot Komisiju Starptautiskās Cukura padomes ietvaros iesaistīties sarunās par grozījumiem SCN, turklāt ir lietderīgi, lai tiktu izstrādātas sarunu norādes un Komisija sarunu gaitā turpinātu apspriesties ar to pašu īpašo komiteju, kas norīkota ar Lēmumu (ES) 2017/2242,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par grozījumiem 1992. gada Starptautiskajā cukura nolīgumā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar Preču jautājumu darba grupu.

               4. pants

               Šo lēmumu piemēro līdz 2021. gada 31. decembrim.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētāja

                     (1)

                        Padomes 1992. gada 13. novembra Lēmums 92/580/EEK par 1992. gada Starptautiskā cukura līguma parakstīšanu un noslēgšanu (OV L 379, 23.12.1992., 15. lpp.).

                     (2)

                        Padomes 2019. gada 15. jūlija Lēmums (ES) 2019/1251 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Cukura padomē attiecībā uz 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma termiņa pagarināšanu (OV L 195, 23.7.2019., 18. lpp.).

                     (3)

                        Padomes 2017. gada 30. novembra Lēmums (ES) 2017/2242, ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu (OV L 322, 7.12.2017., 29. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.11.2019
            COM(2019) 595 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            IeteikumsPADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par grozījumiem 1992. gada Starptautiskā cukura nolīgumā

               Komisija tiek pilnvarota iesaistīties sarunās, ko Starptautiskā Cukura padome ir nolēmusi sākt, lai grozītu Starptautisko Cukura nolīgumu (“SCN”) attiecībā uz administratīvā budžeta un iemaksu jautājumiem, kā arī Starptautiskās Cukura organizācijas mērķiem un darba programmu. Komisija iesaistās šajās sarunās ar mērķi modernizēt SCN un it sevišķi novērst pašreizējās neatbilstības starp Starptautiskās Cukura organizācijas biedru balsu sadalījumu un finansiālajām iemaksām, no vienas puses, un to relatīvo pozīciju pasaules cukura tirgū, no otras puses, ņemot vērā notikumus pasaules cukura tirgū.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 4.6.2019
            COM(2019) 248 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Mauritānijas Islāma Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija ierosina sarunās vienoties par jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu ar Mauritānijas Islāma Republiku un par jaunu attiecīgu protokolu, kas abi atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (KZP) un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

                  Pašreizējais partnerattiecību nolīgums zivsaimniecības nozarē (PNZN) starp Eiropas Savienību un Mauritāniju
                     1
                   ir parakstīts 2008. gada 4. augustā
                     2
                  . Lai iekļautu dažus Regulas (ES) Nr. 1380/2013 noteikumus
                     3
                  , ko pašreizējais PNZN neaptver, tiek ierosināts risināt sarunas par jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu. Pašreizējo četru gadu protokolu
                     4
                  , kas pievienots PNZN, sāka piemērot 2015. gada 16. novembrī
                     5
                  , un tā termiņš beigsies 2019. gada 15. novembrī. Minēto protokolu grozīja ar Komisijas Lēmumu (ES) 2017/451
                     6
                   un ar Komisijas Lēmumu (ES) 2017/1373
                     7
                  . Protokolā noteiktas Savienības flotei piešķirtās zvejas iespējas un atbilstošais finansiālais ieguldījums, ko maksā Savienība un kuģu īpašnieki.

                  ES ikgadējais publiskais finansiālais ieguldījums, kas maksājams Mauritānijai, ir 61 625 000 EUR
                     8
                  , no kuriem 4 125 000 EUR ir nozariskais atbalsts.

               Ar Mauritāniju noslēgtais PNZN paredz zvejas iespējas ES kuģiem no desmit dalībvalstīm
                  9
                (Vācija, Īrija, Spānija, Francija, Itālija, Latvija, Lietuva, Nīderlande, Polija un Portugāle), kuri kā mērķsugas zvejo demersālo un pelaģisko sugu, kā arī tunzivju un tālu migrējošo sugu zivis. Eiropas Savienībai ir labi attīstīts divpusēju ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (IZPN) tīkls Atlantijas okeānā pie Rietumāfrikas krastiem – IZPN ir noslēgti ar Maroku, Senegālu, Gambiju, Gvineju-Bisavu, Libēriju un Kotdivuāru.

                  IZPN palīdz popularizēt KZP mērķus starptautiskā mērogā, nodrošinot to, ka Savienības zvejas darbības ārpus Savienības ūdeņiem ir balstītas uz tiem pašiem principiem un standartiem kā tie, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Turklāt IZPN veicina zinātnisko sadarbību starp ES un tās partnervalstīm, sekmē pārredzamību un ilgtspējību zvejas resursu labākas pārvaldības nolūkā un sekmē pašu pārvaldību, atbalstot nacionālo un ārvalstu flotu darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un nodrošinot finansējumu cīņai pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju. Tāpat IZPN veicina ilgtspējīgu vietējās zvejniecības attīstību un palīdz veicināt ar jūrniecību saistītu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību. IZPN stiprina Eiropas Savienības pozīciju starptautiskās un reģionālās zvejniecības organizācijās: Mauritānijas gadījumā tās ir Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT)
                     10
                   un Centrālaustrumu Atlantijas zvejniecības komiteja (CECAF)
                     11
                  .

               •Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikas jomām

                  Sarunas par jaunu nolīgumu un protokolu ar Mauritāniju ir saskaņā ar ES ārējo darbību attiecībā uz Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un jo īpaši ar Savienības mērķiem attiecībā uz demokrātijas principiem un cilvēktiesībām.

               2.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               •Juridiskais pamats

                  Šā lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) piektās daļas par Savienības ārējo darbību V sadaļas par starptautiskiem nolīgumiem 218. pants, kurā noteikta procedūra, kādā notiek sarunu risināšana un nolīgumu slēgšana starp ES un trešām valstīm.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas, jautājums ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

                  Lēmums ir samērīgs ar mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Instruments ir paredzēts LESD 218. panta 3. punktā un 218. panta 4. punktā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Komisija 2018.–2019. gadā retrospektīvi (ex post) izvērtēja pašreizējo protokolu, kas pievienots ar Mauritāniju noslēgtajam PNZN, un provizoriski (ex ante) – iespējamu protokola atjaunošanu. Izvērtējuma secinājumi ir izklāstīti atsevišķā Komisijas dienestu darba dokumentā.

                  Izvērtējumā secināts, ka ES zvejas sektorā ir liela interese par zvejošanu Mauritānijas ūdeņos un ka protokola atjaunošana palīdzētu stiprināt reģiona zvejniecību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un veicinātu to labāku pārvaldību.

                  No ES skatpunkta svarīgi ir saglabāt instrumentu, kurš ļauj subreģionālā līmenī īstenot padziļinātu nozarisku sadarbību ar nozīmīgu okeāna pārvaldības dalībnieku, kura jurisdikcijā atrodas plaši zvejas apgabali. Turklāt ES kuģiem – arī tiem, kas bāzēti tālākajos reģionos, piemēram, Kanāriju salās –, kuri kā mērķsugas zvejo demersālo un pelaģisko sugu zivis, un tāpat arī tunzivju seineriem un kuģiem zvejai ar āķu jedām tas nozīmē saglabāt piekļuvi svarīgam zvejas apgabalam, kurā izvērst ieguves stratēģijas saskaņā ar daudzgadu starptautisko tiesisko regulējumu.

                  Mauritānijas iestāžu mērķis ir turpināt attiecības ar ES, lai stiprinātu okeāna pārvaldību, tālab izmantojot īpašu nozarisko atbalstu un tā dotās daudzgadu finansēšanas iespējas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Izvērtēšanas procesā notika apspriešanās ar dalībvalstīm, nozares pārstāvjiem, starptautiskām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kā arī ar Mauritānijas zivsaimniecības pārvaldītājiem un pilsonisko sabiedrību. Apspriešanās notika arī Tāljūras flotes konsultatīvās padomes satvarā, konkrēti tās 2019. gada 27. marta sanāksmē.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Sarunu norādēs, kuras ierosinātas kā pielikums lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas, ir ieteikts iekļaut klauzulu par to, kādas ir cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Ar jauno protokolu saistītā ietekme uz budžetu ietver finansiālā ieguldījuma maksāšanu Mauritānijas Islāma Republikai. Saistītie budžeta piešķīrumi saistību un maksājumu apropriāciju izteiksmē katru gadu jāiekļauj ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem paredzētajā budžeta pozīcijā (11 03 01), un tiem jābūt saderīgiem ar attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas finansiālo plānojumu. Ikgadējās saistību un maksājumu summas, to vidū rezerves pozīcija attiecībā uz protokoliem, kuri nav stājušies spēkā gada sākumā
                  12
               , tiek noteiktas ikgadējā budžeta procedūrā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Sarunas plānots sākt 2019. gada otrajā ceturksnī.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Komisija iesaka:

                  – Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai to rezultātā ar Mauritānijas Islāma Republiku noslēgtu jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu,

                  – norīkot Komisiju par šo sarunu risinātāju no ES puses,

                  – Komisijai sarunas risināt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

                  – Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Mauritānijas Islāma Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāsāk sarunas, lai ar Mauritānijas Islāma Republiku noslēgtu jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas ar Mauritāniju, lai to rezultātā noslēgtu jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu.

               2. pants

               Minētās sarunas risina, apspriežoties ar Padomes Ārējās zivsaimniecības politikas jautājumu darba grupu un pamatojoties uz sarunu norādēm, kas pievienotas šā lēmuma pielikumā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 343, 8.12.2006., 4. lpp.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006111&DocLanguage=en.

                     (3)

                        Regulas (ES) Nr. 1380/2013 VI daļas II sadaļa.

                     (4)

                        OV L 315, 1.12.2015., 3. lpp.

                     (5)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015063&DocLanguage=en.

                     (6)

                        OV L 69, 15.3.2017., 34. lpp.

                     (7)

                        OV L 193, 25.7.2017., 4. lpp.

                     (8)

                        Par diviem pēdējiem protokola piemērošanas gadiem.  Par diviem pirmajiem gadiem tas bija 59 125 000 EUR. Sk. protokola 2. panta 1. punktu un 3. panta 1. punktu pēc grozījumiem, kuri izdarīti ar Komisijas 2017. gada 14. marta Lēmumu (ES) 2017/451 (OV L 69, 15.3.2017., 34. lpp.).

                     (9)

                        Apvienotajai Karalistei līdz 2019. gadam bija pieejamas zvejas iespējas saskaņā ar pašreizējā PNZN protokolu.

                     (10)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  . Saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem izveidota struktūra, kuras mērķis ir reģionā saglabāt un pārvaldīt tālu migrējošās sugas.

                     (11)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/cecaf/en
                   – demersālajām un pelaģiskajām sugām.

                     (12)

                        40. nodaļa (rezerves pozīcija 40 02 41) saskaņā ar iestāžu nolīgumu par DFS (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 4.6.2019
            COM(2019) 248 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            Padomes lēmums pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Mauritānijas Islāma Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes

               –Sarunu mērķis ir noslēgt ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un tā protokolu starp Eiropas Savienību un Mauritānijas Islāma Republiku saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas 2011. gada 13. jūlija paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               –Tāpēc ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumā būtu jānosaka vispārīgais regulējums un vispārējie principi un mērķi, kas veidos pamatu partnerībai ar Mauritānijas Islāma Republiku. Tajā būtu jāiekļauj klauzula, ar ko atceļ pašreizējo Partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Mauritānijas Islāma Republiku
                  1
               .

               –Lai šis jaunais nolīgums un protokols veicinātu ilgtspējīgu un atbildīgu zvejniecību un tai pašā laikā ES un Mauritānijas Islāma Republikai nodrošinātu savstarpējus ieguvumus, Komisija sarunu pamatā liek šādus mērķus:

               ·nodrošināt piekļuvi Mauritānijas Islāma Republikas zvejas zonai un atļaujas, kas vajadzīgas, lai ES flotes kuģi varētu zvejot minētajā zonā, tādējādi cita starpā attīstot ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu tīklu, kas pieejams Rietumāfrikā darbojošamies ES operatoriem;

               ·lai nodrošinātu zvejas darbību vidisko ilgtspēju un veicinātu okeānu pārvaldību starptautiskā mērogā, ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus un attiecīgos pārvaldības plānus, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO). Zvejas darbībām vajadzētu būt vērstām tikai uz resursiem, kas pieejami, ņemot vērā vietējās flotes zvejas kapacitāti un vienlaikus īpašu uzmanību pievēršot tam, ka attiecīgie krājumi ir tālu migrējoši krājumi;

               ·censties iegūt pienācīgu, pilnībā ES flotu interesēm atbilstošu daļu no zvejas resursu pārpalikuma, par kuru interesējas arī citas ārvalstu flotes, kā arī censties panākt vienādu tehnisko nosacījumu piemērošanu visām ārvalstu flotēm;

               ·nodrošināt to, ka piekļuve zvejniecībām ir pamatota ar ES flotes vēsturisko un turpmāk paredzamo darbību reģionā, ņemot vērā jaunākos un labākos pieejamos zinātniskos novērtējumus un ES tālāko reģionu intereses;

               ·iedibināt dialogu, kura mērķis ir stiprināt nozares politiku, lai tādējādi veicinātu atbildīgas zivsaimniecības politikas īstenošanu saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo īpaši attiecībā uz zvejniecību pārvaldību, cīņu pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, attiecībā uz zvejas darbību kontroli, uzraudzību un pārraudzību un zinātnisko ieteikumu sniegšanu, kā arī sekmēt saimniecisko darbību un cita starpā novērst cēloņus migrantu nelikumīgai izceļošanai no Mauritānijas;

               ·nodrošināt, ka protokols palīdzēs veicināt ar jūrniecību saistītu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, ņemot vērā attiecīgās Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) konvencijas;

               ·iekļaut klauzulu par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām.

               –Protokolā būtu konkrēti jānosaka:

               ·zvejas iespējas, kuras katrā kategorijā piešķiramas Eiropas Savienības kuģiem;

               ·finansiālā kompensācija un tās izmaksāšanas nosacījumi;

               ·nozariskā atbalsta īstenošanas mehānismi.

               –Ja sarunas par jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu starp Eiropas Savienību un Mauritānijas Islāma Republiku prasīs vairāk laika, nekā gaidīts, tad, lai nepieļautu zvejas darbību ilgstošu apstāšanos, Komisijai būtu jābūt iespējai vienoties ar Mauritānijas Islāma Republiku par pašreizējā nolīguma un protokola termiņa pagarināšanu uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu, un vienlaikus turpināt censties panākt vienošanos par jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un protokolu, kuri ir saskaņā ar iepriekš minētajiem mērķiem.

                     (1)

                        OV L 343, 8.12.2006., 4. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.6.2019
            COM(2019) 539 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            ar ko konstatē, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma
            {SWD(2019) 534 final}

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko konstatē, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta ceturto daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)2018. gada 22. jūnijā Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 121. panta 4. punkta noteiktajā kārtībā Padome atzina, ka Ungārijā vērojama būtiska novirze no korekcijām, kas domātas vidēja termiņa budžeta mērķa −1,5 % no IKP sasniegšanai. Konstatētās būtiskās novirzes dēļ Padome 2018. gada 22. jūnijā izdeva ieteikumu
                  2
                Ungārijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu
                  3
                nominālais pieaugums 2018. gadā nepārsniedz 2,8 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % no IKP.

               (2)2018. gada 4. decembrī Padome nāca pie slēdziena, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikuma. Uz tāda pamata Padome 2018. gada 4. decembrī izdeva pārskatītu ieteikumu Ungārijai veikt vajadzīgos pasākumus, kas nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums 2019. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % no IKP
                  4
               . Tā arī ieteica Ungārijai budžeta deficīta samazināšanai izmantot neplānotus ieņēmumus un ar budžeta konsolidācijas pasākumiem izaugsmei labvēlīgā veidā nodrošināt noturīgu vispārējās valdības budžeta strukturālās bilances uzlabojumu. Padome noteica, ka Ungārijai līdz 2019. gada 15. aprīlim ir jāpaziņo par pasākumiem, kas veikti pēc minētā ieteikuma.

               (3)Komisija 2019. gada 20. martā Ungārijā veica pastiprinātas uzraudzības misiju uzraudzībai uz vietas saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 11. panta 2. punktu. Pagaidu konstatējumus nosūtījusi Ungārijas varas iestādēm, lai tās varētu izteikt piezīmes, 2019. gada 5. jūnijā Komisija konstatējumus darīja zināmus Padomei. Tad konstatējumus nodeva atklātībai. Komisijas ziņojumā konstatēts, ka Ungārijas varas iestādes neplāno rīkoties pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma. Misijā tās apstiprināja, ka 2019. gada budžeta mērķis joprojām ir nominālais deficīts 1,8 %, kas iekļauts 2018. gada jūlijā pieņemtajā 2019. gada budžetā par spīti labvēlīgākajam makroekonomikas scenārijam un par prognozi labākajiem 2018. gada fiskālajiem rezultātiem.

               (4)2019. gada 15. aprīlī Ungārijas varas iestādes iesniedza ziņojumu par pasākumiem, kas veikti pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma. Ziņojumā tās atkārtoja, ka 2019. gada mērķis tām joprojām ir nominālais deficīts 1,8 % no 2019. gada IKP, kas ir IKP samazinājums par 0,4 procentpunktiem salīdzinājumā ar 2018. gada rezultātu. Ziņojumā nekas nav teikts par plāniem izpildīt Padomes ieteiktās fiskālās korekcijas. Ziņojumā uzskaitītās ekonomikas programmas, kam ir fiskāla ietekme, lielā mērā palikušas neizteiktas skaitļos, un tajā nav 2019. gada budžeta prognožu. Tādējādi ziņojums neatbilst Padomes noteiktajai ziņošanas prasībai. Pamatā esošā strukturālā deficīta uzlabojums ir ievērojami mazāks par Padomes ieteikumā prasīto.

               (5)Pēc Komisijas 2019. gada 7. maijā publicētās 2019. gada pavasara prognozes neto primāro izdevumu pieaugums 2019. gadā būs 6,5 %, krietni pārsniedzot ieteiktos 3,3 %. Strukturālā bilance uzlabosies par 0,4 % no IKP pret 2018. gadu, neizpildot ieteikto korekciju 1,0 % no IKP. Tādējādi abi rādītāji liecina par novirzi no ieteiktās korekcijas. Izdevumu kritērija deficīts ir 1,2 % no IKP. Strukturālās bilances deficīts ir drusku mazāks – 0,6 % no IKP. Strukturālo bilanci negatīvi ietekmē dažu ieņēmumu neizpilde. Izdevumu kritērija rādījumu spēcīgi negatīvi ietekmē tā aprēķināšanā izmantotais vidēja termiņa potenciālais IKP pieaugums, kas ietver ļoti zemu potenciālo IKP pieaugumu pēckrīzes apstākļos. Izdevumu kritērija pamatā esošais IKP deflators arī nešķiet pienācīgi atspoguļojam palielināto izmaksu spiedienu, kas ietekmē valdības tēriņus. Pēc šo faktoru pielāgošanas izdevumu kritērijs liekas adekvāti atspoguļojam fiskālos centienus, taču joprojām rāda novirzi no ieteiktās korekcijas.

               (6)Kopš Komisijas 2018. gada rudens prognozes, kas bija pamats Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikumam, Ungārijas varas iestādes ir paziņojušas par jauniem paplašināšanas pasākumiem izdevumu jomā. Bez tam pēc 2018. gada publiskā sektora algu pieauguma, kas apsteidza prognozes, tika paziņots par jaunu algu pieaugumu dažām kategorijām no 2018. gada rudens. Visbeidzot, lielākas rezerves budžetā un valdības skaidri paustais nodoms tās līdz gada beigām pilnīgi iztērēt palielina izdevumu prognozes 2019. gadam. Rezultātā gaidāms, ka novirze no izdevumu kritērija būs ievērojami lielāka nekā 2018. gada rudenī novērtēšanā konstatētā novirze.

               (7)Tas ved pie slēdziena, ka Ungārijas rīcība pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma nav bijusi pietiekama. Fiskālie pasākumi nav pietiekami, lai valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums 2019. gadā nepārsniegtu 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % no IKP,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ungārija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Ungārijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV C 223, 27.6.2018., 1. lpp.

                     (3)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido valdības izdevumu kopsumma bez procentu izdevumiem, izdevumiem Savienības programmās, kurus pilnībā nosedz Savienības fondu ieņēmumi, un nediskrecionārām izmaiņām bezdarbnieku pabalstu izdevumos. Valdības finansētie bruto ieguldījumi pamatkapitālā ir izlīdzināti četru gadu laikposmā. Ir ierēķināti diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai tiesību aktos paredzētie ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu daļā ir atskaitīti.

                     (4)

                        OV C 460, 21.12.2018., 4. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.11.2019
            COM(2019) 921 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko konstatē, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2019. gada 14. jūnija ieteikumu
            {SWD(2019) 941 final}

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko konstatē, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2019. gada 14. jūnija ieteikumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta ceturto daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2018. gada jūnijā saskaņā ar Līguma 121. panta 4. punktu konstatēja, ka 2017. gadā bija būtiska novērotā novirze no Ungārijas vidējā termiņa budžeta mērķa. Ņemot vērā minēto konstatēto būtisko novirzi, Padome 2018. gada 22. jūnijā izdeva ieteikumu
                  2
               , iesakot Ungārijai veikt politikas pasākumus, kas vajadzīgi minētās novirzes novēršanai. Pēcāk Padome konstatēja, ka Ungārija pēc minētā ieteikuma nav efektīvi rīkojusies, un 2018. gada 4. decembrī izdeva pārskatītu ieteikumu
                  3
               . Pēcāk Padome konstatēja, ka Ungārija arī pēc minētā ieteikuma nav efektīvi rīkojusies.

               (2)Padome 2019. gada 14. jūnijā konstatēja, ka 2018. gadā Ungārijā atkal bija būtiska novērotā novirze no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, un izdeva ieteikumu Ungārijai veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu
                  4
                nominālais pieaugums 2019. gadā nepārsniedz 3,3 % un 2020. gadā — 4,7 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā un 0,75 % apmērā no IKP 2020. gadā
                  5
               . Ieteiktos pasākumus 2020. gadam uzskatīja par atbilstīgiem, ņemot vērā atbilstību pieprasītajai korekcijai 2019. gadā. Tā arī ieteica Ungārijai izmantot visus neparedzētos ieņēmumus budžeta deficīta samazināšanai, savukārt budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina stabili uzlabojumi vispārējās valdības strukturālā budžeta bilancē tādā veidā, kas veicina izaugsmi. Padome noteica, ka Ungārijai līdz 2019. gada 15. oktobrim ir jāziņo par veiktajiem pasākumiem, reaģējot uz minēto ieteikumu.

               (3)Komisija 2019. gada 26. septembrī Ungārijā veica pastiprinātas uzraudzības misiju uzraudzībai uz vietas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 11. panta 2. punktu. Pēc tam, kad Komisija bija nosūtījusi savus pagaidu konstatējumus Ungārijas iestādēm, lai tās varētu sniegt piezīmes, Komisija 2019. gada 20. novembrī par saviem konstatējumiem ziņoja Padomei. Konstatējumi tika nodoti atklātībai. Komisijas ziņojumā ir konstatēts, ka Ungārijas iestādes plāno saglabāt 2019. gada nominālā deficīta mērķi 1,8 % apmērā no IKP, kā noteikts 2019. gada konverģences programmā. Attiecībā uz 2020. gadu iestādes pārskatīja deficīta mērķi līdz 1 % no IKP, padarot to vērienīgāku par 2019. gada konverģences programmā norādīto mērķi 1,5 % apmērā no IKP. Tādējādi Ungārijas iestādes plāno rīkoties saskaņā ar 2019. gada 14. jūnija ieteikumu tikai attiecībā uz 2020. gadu.

               (4)Ungārijas iestādes 2019. gada 15. oktobrī iesniedza ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz Padomes 2019. gada 14. jūnija ieteikumu
                  6
               . Ziņojumā, neraugoties uz labvēlīgāku makroekonomisko un fiskālo attīstību līdz šim 2019. gadā, iestādes saglabā valsts budžeta deficīta mērķi no 2019. gada konverģences programmas 1,8 % apmērā no IKP 2019. gadā. Attiecībā uz 2020. gadu iestādes apstiprina nominālā deficīta mērķi 1,0 % apmērā no IKP saskaņā ar 2020. gada budžetu un par 0,5 % no IKP labāku nekā 2019. gada konverģences programmā iekļauto mērķi. Ziņojumā atgādināts par 2020. gada deficīta mērķī iekļauto lielo rezervi (1 % no IKP), kas paredzēta, lai pārvaldītu ārējos riskus, un kuru varētu izmantot tikai tad, ja ir paredzēts sasniegt deficīta mērķi. Ziņojumā uzskaitīti deficītu palielinošie pasākumi, kas iekļauti “Ekonomikas aizsardzības rīcības plānā”, kuru valdība pieņēma 2019. gada 30. maijā un kura mērķis ir turpmākajos gados saglabāt izaugsmi par 2 procentpunktiem augstāku nekā ES vidējais rādītājs. Ziņojumā uzskaitītās dažādās ekonomikas programmas lielā mērā palikušas neizteiktas skaitļos, un tajā nav 2019. un 2020. gada budžeta prognožu. Tādējādi ziņojums neatbilst Padomes ieteiktajai ziņošanas prasībai.

               (5)Tiek prognozēts, ka 2019. gadā, balstoties uz Komisijas 2019. gada rudens prognozi, valdības neto primāro izdevumu pieaugums būs 6,8 %, kas ievērojami pārsniedz ieteikto pieaugumu – 3,3 % (novirze 1,3 % apmērā no IKP). Paredzams, ka strukturālā bilance uzlabosies par 0,5 % no IKP salīdzinājumā ar ieteikto uzlabojumu 1,0 % apmērā no IKP (novirze 0,5 % apmērā no IKP). Tādējādi abi pīlāri rāda novirzi no ieteiktās korekcijas. Izdevumu kritērija lasījumu negatīvi ietekmē zemāka IKP deflatora izmantošana, kas ir šā rādītāja pamatā, salīdzinājumā ar pašreizējām aplēsēm. Arī valsts finansēto ieguldījumu izlīdzināšana nelielā mērā un negatīvi ietekmē izdevumu kritērija lasījumu. Savukārt strukturālo bilanci pozitīvi ietekmē augstākas potenciālās izaugsmes aplēses, kas ir šā rādītāja pamatā, bet negatīvi ietekmē ieņēmumu samazinājumi. Ņemot vērā šos faktorus, vispārējais novērtējums apstiprina novirzi no ieteiktās korekcijas 2019. gadā.

               (6)Tiek prognozēts, ka 2020. gadā, balstoties uz Komisijas 2019. gada rudens prognozi, valdības neto primāro izdevumu pieaugums būs 7,5 %, kas ievērojami pārsniedz ieteikto tempu – 4,7 % (novirze 1,0 % apmērā no IKP). Paredzams, ka strukturālā bilance uzlabosies par 1,2 % no IKP, kas ir par 0,4 procentpunktiem vairāk nekā Padomes ieteiktie pasākumi 0,75 % apmērā no IKP. Tāpēc izdevumu kritērijs norāda uz to, ka iespējama novirze no nepieciešamās korekcijas, savukārt strukturālā bilance norāda uz atbilstību, ar salīdzinoši lielu neatbilstību. Publiskie ieguldījumi pēdējos gados ir pastāvīgi palielinājušies, 2019. gadā sasniedzot 6,4 % no IKP, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem ES. Šajā sakarā plānoto samazinājumu 2020. gadā uzskata par publisko ieguldījumu līmeņa ilgstošāku normalizēšanu. Lai gan ieguldījumu samazinājums ir pilnībā atspoguļots strukturālās bilances izmaiņās, izlīdzinātā ieguldījumu struktūra izdevumu kritērijā rada pārāk negatīvu norādi uz fiskālajiem pasākumiem, ko paredz izdevumu kritērijs. Izdevumu kritēriju negatīvi ietekmē arī zemāka IKP deflatora izmantošana salīdzinājumā ar pašreizējām aplēsēm. Ņemot vērā šos faktorus, izdevumu kritērijs norādītu uz atbilstību prasībai. Tajā pašā laikā strukturālo bilanci pozitīvi ietekmē augstāka punkta aplēse par potenciālo IKP pieaugumu, kas ir tā aprēķina pamatā, salīdzinot ar vidējā termiņa vidējo rādītāju, kas ir izdevumu kritērija pamatā. Ņemot vērā šos apsvērumus, vispārējā novērtējumā secināts, ka Ungārija īstenos ieteikto korekciju 2020. gadā.

               (7)Iepriekšminētie konstatējumi ļauj secināt, ka Ungārijas veiktie pasākumi, reaģējot uz Padomes 2019. gada 14. jūnija ieteikumu, ir bijuši nepietiekami. Fiskālie pasākumi nav pietiekami, lai valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums 2019. gadā nepārsniegtu 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % no IKP, savukārt 2020. gadā plānotie fiskālie pasākumi kopumā atbilst ieteiktajai korekcijai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ungārija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2019. gada 14. jūnija ieteikumu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Ungārijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV C 223, 27.6.2018., 1. lpp.

                     (3)

                        OV C 460, 21.12.2018., 4. lpp.

                     (4)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumi saistībā ar Savienības programmām, kurus pilnībā nosedz ieņēmumi no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ierēķināti diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai tiesību aktos paredzētie ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu daļā ir atskaitīti.

                     (5)

                        OV C 210, 21.6.2019., 4. lpp.

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en