               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 527 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Apvienotās Karalistes 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2017. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Apvienotās Karalistes 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2017. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Apvienotā Karaliste nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2017. gada ziņojums par Apvienoto Karalisti
                  6
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Apvienotās Karalistes panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Apvienotās Karalistes progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)2017. gada 21. aprīlī Apvienotā Karaliste iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu, un 2017. gada 27. aprīlī Apvienotā Karaliste iesniedza savu 2017. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  7
               , gadījumā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  8
               .

               (5)Uz Apvienoto Karalisti pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Ja 2016.–2017. gadā tiks laicīgi un noturīgi novērsts budžeta deficīts, 2017.–2018. gadā Apvienotajai Karalistei tiks piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un pārejas noteikums par parādu. Savā 2017. gada konverģences programmā valdība plāno novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2016.–2017. finanšu gadam atbilstīgi Padomes 2015. gada 19. jūnija ieteikumam un ar nominālo deficītu 2,7 % apmērā no IKP. Sagaidāms, ka nominālais deficīts 2017.–2018. gadā tad nedaudz palielināsies līdz 2,8 % no IKP, pirms 2018.–2019. gadā samazināsies līdz 1,9 % no IKP. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa budžeta mērķis. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP no 2016.–2017. gada līdz 2018.–2019. gadam kopumā nostabilizēsies 87,5 % apmērā no IKP pirms 2020.–2021. gadā samazināsies līdz 84,8 % no IKP. Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir optimistisks. Lai gan pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos budžeta deficīta mērķus, kopumā ir sīki precizēti, negatīvie riski makroekonomiskajai perspektīvai rada risku plānotā budžeta deficīta samazinājuma sasniegšanai.

               (6)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Apvienotajai Karalistei līdz 2016.–2017. gadam izbeigt pārmērīga budžeta deficīta situāciju un pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas 2017.–2018. gadā panākt fiskālu korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz minimālā vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanu. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka nominālais deficīts 2016.–2017. gadā sasniegs 2,7 % no IKP atbilstīgi Padomes ieteiktajam mērķim. 2017.–2018. gadā pastāv risks, ka būs neliela novirze no preventīvās daļas prasības.

               (7)Ņemot vērā fiskālo situāciju un jo īpaši parādu līmeni, sagaidāms, ka Apvienotā Karaliste veiks turpmāku korekciju virzībā uz atbilstoša vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu. Atbilstoši Stabilitātes un izaugsmes pakta ietvaros kopīgi saskaņotajai korekciju matricai minētā korekcija atbilst prasībai par valdības neto primāro izdevumu nomināli izaugsmes tempu
                  9
               , kas nedrīkst pārsniegt 1,8 %. Tas atbilstu gada strukturālai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks, ka 2017.–2018. gada un 2018.–2019. gada periodā kopā būs neliela novirze no minētās prasības. Tajā pašā laikā tiek prognozēts, ka Apvienotā Karaliste 2017.–2018. gadā neatbildīs pārejas noteikumam par parādu, bet tiek prognozēts, ka 2018.–2019. gadā tā ievēros minēto noteikumu. Kopumā Padome uzskata, ka Apvienotajai Karalistei ir jābūt gatavai no 2017.–2018. gada veikt turpmākus pasākumus, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tomēr, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1466/97, budžeta plānu un rezultātu izvērtējumā būtu jāņem vērā dalībvalsts budžeta bilance, ņemot vērā arī cikliskus apstākļus. Kā atgādināts Komisijas paziņojumā, kas pievienots šiem konkrētām valstīm adresētajiem ieteikumiem, turpmākajā izvērtējumā būs pienācīgi jāņem vērā mērķis panākt tādu fiskālo nostāju, kas sekmē gan pašreizējās atlabšanas stiprināšanu, gan Apvienotās Karalistes publisko finanšu stabilitātes nodrošināšanu. Šajā kontekstā Komisija plāno izmantot piemērojamo rīcības brīvību, ņemot vērā ciklisko situāciju Apvienotajā Karalistē.

               (8)Privātie ieguldījumi vienmēr ir bijuši ievērojami mazāki par ES vidējo rādītāju un publiskie ieguldījumi – nedaudz mazāki. Ražīgums ir ievērojami zemāks par G7 vidējo rādītāju un kopš 2008. gada ir saglabājies nemainīgs. Valdība liek spēcīgu politikas uzsvaru uz ieguldījumu palielināšanu, lai veicinātu ražīguma pieaugumu. Viens no svarīgākajiem uzdevumiem ir novērst ievērojamu jaudas nepietiekamību un kvalitātes trūkumu Apvienotās Karalistes infrastruktūras tīklos. Autoceļu noslogotības līmenis ir augsts, un dzelzceļa jauda arvien mazāk spēj apmierināt strauji augošo pieprasījumu. Arvien neatliekamāka ir arī nepieciešamība pēc lielākiem ieguldījumiem jaunā enerģijas ražošanas un piegādes jaudā. Valsts infrastruktūras īstenošanas plānā noteikti vērienīgi plāni, lai uzlabotu Apvienotās Karalistes ekonomisko infrastruktūru, un 2016. gadā tika pieņemti vairāki lēmumi par ieguldījumiem lielos transporta un enerģētikas projektos. Tomēr joprojām pastāv bažas, vai var nodrošināt pietiekamus publiskos un privātos ieguldījumus, lai laicīgi un izmaksu ziņā efektīvi novērstu infrastruktūras trūkumus. Apvienotajai Karalistei ir būtisks uzdevums palielināt mājokļu piedāvājumu. Pastāvīgs mājokļu trūkums veicina augstas un pieaugošas mājokļu cenas, un tam ir ievērojamas ekonomiskās un sociālās izmaksas, jo īpaši ap ekonomikas izaugsmes poliem. Reformētā plānošanas sistēma un vairākas papildu mājokļu politikas kopā nedaudz vairāk atbalsta mājokļu būvniecības pieaugumu. Tomēr joprojām pastāv vairāki ierobežojumi mājokļu piedāvājumam, tostarp ļoti stingrs un sarežģīts regulējums par zemes tirgu un mājokļu būvniecību, un jaunu mājokļu piedāvājums joprojām neatbilst pieprasījuma pieaugumam.

               (9)Darba tirgus galvenie rādītāji joprojām ir pozitīvi, ilgstoša un jauniešu bezdarba līmenis kopumā ir zems. Tomēr bezdarbības, nepilna laika un zemāk atalgotas nodarbinātības līmeņus ir iespējams uzlabot. Ienākumu izaugsme joprojām ir pieticīga sakarā ar vāju ražīguma pieaugumu. Saglabājas bažas par prasmju piedāvājumu, izmantošanu un virzību. Ir notikusi nozīmīga politikas attīstība, kas vērsta uz prasmēm un virzību, izmantojot tehniskās izglītības un māceklības reformas. Māceklības kvalitātei būs jābūt vērstai gan uz kvalifikācijas līmeni, gan uz tās jomu. Citas stratēģiski nozīmīgas, finansētas iespējas prasmju uzlabošanai, jo īpaši cilvēkiem vecumā virs 25 gadiem, paplašinātu prasmju piedāvājumu, kas pieejams valstij, uzņēmumiem un personām, kas vēlas karjeras virzību. Pastāv arī problēmas, kas saistītas ar bērnu aprūpes un sociālās aprūpes piedāvājumu un veicina sieviešu nepilna laika nodarbinātības augsto līmeni. Bērnu aprūpes reformas līdz šim ir bijušas pastāvīgas, taču pakāpeniskas. Būtiskas pārmaiņas ir iespējamas ar dažu iniciatīvu pilnīgu ieviešanu nākamajos divos gados. To bērnu skaits, kas nav sasnieguši trīs gadu vecumu un saņem oficiālus bērnu aprūpes pakalpojumus, ir salīdzinoši neliels. Lai gan nesenie pasākumi zināmā mērā uzlabo bērnu aprūpes pieejamību un iespējas 3 un 4 gadus veciem bērniem, tie neatrisina jautājumu par bērnu aprūpes piedāvājumu bērniem, kas jaunāki par 3 gadiem. Iepriekš izziņoto reformu un taupības pasākumu rezultātā, jo īpaši attiecībā uz atbalstu strādājošajiem, sociālās politikas rezultātiem, tostarp bērnu nabadzību, tuvākajā laikā līdz vidējā termiņā var nonākt grūtībās, jo īpaši saistībā ar augstāku inflāciju. Īpašs iemesls bažām ir to nabadzībā esošo bērnu skaits, kas dzīvo strādājošās mājsaimniecībās.

               (10)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Apvienotās Karalistes ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Apvienotajai Karalistei adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Apvienotajā Karalistē, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (11)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums
                  10
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Apvienotajai Karalistei 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē ievērojamus fiskālos centienus 2018. gadā. Īstenojot politikas rīcību, būtu jāapsver tādas fiskālās nostājas panākšanai, kas sekmē gan pašreizējās atlabšanas stiprināšanu, gan Apvienotās Karalistes publisko finanšu stabilitātes nodrošināšanu.

               2.Veikt turpmākus pasākumus, lai palielinātu mājokļu piedāvājumu, tostarp veicot plānošanas noteikumu reformas un to īstenošanu.

               3.Novērst prasmju neatbilstības un nodrošināt prasmju attīstību, tostarp turpinot stiprināt māceklības kvalitāti un nodrošinot citas finansētas “tālākizglītības” virzības iespējas.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2017) xxx.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 93 final.

                     (7)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts 4 gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (10)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 502 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Bulgārijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas 2017. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Bulgārijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas 2017. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
                un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Bulgārija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2017. gada ziņojums par Bulgāriju
                  7
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Bulgārijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Bulgārijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, kura rezultāti arī tika publicēti 2017. gada 22. februārī
                  8
               . Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Bulgārijā pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Proti, Bulgārijā joprojām pastāv nelīdzsvarotība, kas saistīta ar nestabilu stāvokli finanšu sektorā un lielām uzņēmumu parādsaistībām augsta ilgtermiņa bezdarba situācijā.

               (3)Bulgārija savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada konverģences programmu neiesniedza līdz noteiktajam termiņam.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  9
               , ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  10
               .

               (5)Uz Bulgāriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība 2017. gada konverģences programmu neiesniedza līdz Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktajam termiņam.

               (6)Padome 2016. gada 12. jūlijā attiecībā uz 2017. gadu ieteica Bulgārijai panākt gada fiskālo korekciju 0,5 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanu. Dati liecina, ka Bulgārija jau 2016. gadā bija sasniegusi savu vidējā termiņa budžeta mērķi. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, paredzams, ka nemainīgas politikas apstākļos strukturālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 0,1 % apmērā no IKP 2016. gadā līdz deficītam 0,4 % apmērā no IKP 2017. gadā un 0,3 % apmērā no IKP 2018. gadā. Neraugoties uz šo pasliktināšanos, sagaidāms, ka abos gados strukturālā bilance saglabāsies virs vidējā termiņa budžeta mērķa. Kopumā Padome uzskata, ka ir sagaidāms, ka Bulgārija 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (7)Centieni uzlabot nodokļu iekasēšanu ir pastāvīgi. Neraugoties uz uzlabojumiem, nodokļu saistību izpilde joprojām ir problemātiska. Ēnu ekonomikas un nedeklarēta darba līmenis joprojām ir augsts. Ar nodokļiem saistītais administratīvais slogs ir ievērojams. Šķiet, ka birokrātijas samazināšanas pasākumu rezultāti līdz šim ir bijuši ierobežoti, un nav norāžu par būtiskiem uzlabojumiem labprātīgas nodokļu maksāšanas jomā. Ņemot vērā šos apstākļus, šķiet, ka noteikumu izpilde ir svarīga ne tikai, lai īstenotu kontroli, bet arī lai stiprinātu nodokļu saistību neizpildes novēršanu. Šķiet, ka rīcības plāns, kas ir daļa no 2015.–2017. gada vienotās valsts stratēģijas nodokļu iekasēšanas uzlabošanai, ēnu ekonomikas apkarošanai un saistību izpildes nodrošināšanas izmaksu samazināšanai, ir noderīgs instruments, jo īpaši lai uzlabotu vairāku administratīvo iestāžu, kuras darbojas nodokļu jomā, koordināciju un efektivitāti. Ex post analīze par konkrētu pasākumu ietekmi varētu veicināt turpmāko nodokļu saistību izpildes pasākumu pienācīgu novērtēšanu, plānošanu un mērķorientēšanu. Minētie pasākumi aizstās pašreizējo stratēģiju, kuras termiņš beidzas 2017. gada beigās.

               (8)Iestādes, apspriežoties un sadarbojoties ar attiecīgajām Eiropas struktūrām, veica aktīvu kvalitātes pārskatīšanu un stresa testus banku un apdrošināšanas nozarēs , kā arī privāto pensiju fondu aktīvu pārskatīšanu. Kaut gan rezultāti apstiprināja, ka nozares kopumā ir spēcīgas, tika konstatētas nepilnības, tostarp dažās sistēmiski svarīgās iestādēs. Tā kā turpmākie pasākumi vēl nav pilnībā īstenoti, nepilnību avots joprojām pastāv. Turklāt daži jautājumi, tostarp nelikvīdu finanšu instrumentu un aktīvu un saistīto pušu riska darījumu vērtēšana, netika pilnībā atrisināti šajās trīs pārbaudēs. Uzraudzības iestādes varētu rīkoties piesardzīgāk, lai risinātu šos jautājumus. Apdrošināšanas nozarē neatrisinātie jautājumi ietver arī konkrētiem pārapdrošināšanas līgumiem, dažiem apdrošināšanas debitoru parādiem un grupas līmeņa uzraudzībai piemēroto pieeju.

               (9)Lai nākotnē novērstu līdzīgas nelīdzsvarotības iespēju, ir jāpabeidz banku uzraudzības uzlabošanas pasākumi un jāīsteno turpmāki centieni, lai uzlabotu nebanku sektora uzraudzību. Grūti novērtējamu aktīvu un negodīgas darījumdarbības prakses — tostarp saistīto pušu un saistīto aizdevumu — problēmas novēršana joprojām ir galvenais valsts iestāžu uzdevums. Bulgārijas Nacionālā banka ir uzsākusi īstenot plānu, ar ko pārstrukturēt un attīstīt banku uzraudzību, pamatojoties arī uz Pasaules Bankas un SVF konstatējumiem. Šis plāns pašlaik tiek īstenots, bet, iespējams, tas būs jāgroza, ņemot vērā Finanšu sektora novērtēšanas programmas konstatējumus. Uzraudzības nepilnības, kuras konstatētas apdrošināšanas un pensiju fondu pārskatos, liecina par to, ka Finanšu uzraudzības komisijai ir jāizstrādā un jāīsteno visaptverošs plāns, lai pastiprinātu uzraudzību, tostarp uzlabojot savu iekšējo pārvaldību un darbību. Lai nodrošinātu pilnīgu uzticamību, šādā plānā būtu jāizmanto starptautiskā paraugprakse attiecīgajā jomā, un tas būtu jāsagatavo un jāīsteno ciešā sadarbībā ar Eiropas struktūrām, nepieciešamības gadījumā iekļaujot trešo personu pakalpojumu sniedzēju ieguldījumu.

               (10)Uzņēmumu parāds joprojām ir liels (krietni pārsniedz citu valstu rādītāju), tādējādi radot slogu uzņēmumu bilancēm un, iespējams, kavējot kredītlīdzekļu pieprasījumu un ieguldījumus vidējā termiņā. Lai samazinātu joprojām augsto ieņēmumus nenesošu aizdevumu apjomu, iestādēm, izmantojot vispusīgu instrumentu kopumu, būtu jāveicina banku pārstrukturēšanas process. Piemēram, ja maksātnespējas regulējuma reforma tiktu paātrināta, tas uzlabotu tiesisko vidi, lai risinātu slikto parādu problēmu un pavērtu iespējas ārpustiesas pārstrukturēšanai. Papildus maksātnespējas regulējumam instrumentu kopums varētu ietvert uzraudzības norādījumus bankām, kurām ir īpaši augsts ienākumus nenesošu aizdevumu līmenis. Tas datus par aktīvu kvalitāti padarītu pārredzamākus un palīdzētu padziļināt ienākumus nenesošo aizdevumu otrreizējo tirgu.

               (11)Nesenās norises darba tirgū ir bijušas pozitīvas, taču joprojām pastāv strukturālas problēmas. Darba spēks turpina sarukt sabiedrības novecošanas un emigrācijas ietekmē. Tā kā ekonomikā notiek strukturālās pārmaiņas, ir svarīgi pievērsties neizmantotajam darbaspēka potenciālam. Pašlaik darba tirgum ir raksturīgs augsts ilgtermiņa bezdarbs un ekonomiskā neaktivitāte, ierobežota jauniešu iekļaušana darba tirgū, kā arī prasmju trūkums un neatbilstība. Lai gan bezdarba līmenis 2016. gadā samazinājās zem ES vidējā rādītāja, ilgtermiņa bezdarba līmenis un to jauniešu īpatsvars, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā, kā arī zems mazkvalificētu cilvēku nodarbinātības līmenis, joprojām ir būtisks izaicinājums. Ņemot vērā šīs problēmas, aktīva darba tirgus politika nav pietiekami vērsta uz nelabvēlīgākā situācijā esošam grupām un to vajadzībām, un tas rada šķēršļus viņu nodarbināmībai. Turklāt tas, ka nodarbinātības un sociālie pakalpojumi nav pietiekami integrēti attiecībā uz sociālā pabalsta saņēmējiem, var ierobežot viņu līdzdalību darba tirgū.

               (12)Joprojām pastāv problēmas uzlabot izglītības rezultātus un stiprināt iekļaujošas, kvalitatīvas vispārējās izglītības nodrošināšanu, un tam varētu būt ietekme uz nabadzību. Lai gan nabadzības vai sociālās atstumtības risks bērniem ir nedaudz samazinājies, tas joprojām ir viens no augstākajiem ES un ir cieši saistīts ar vecāku izglītības līmeni. Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas PISA 2015. gada dati par pamatprasmju apgūšanu liecina, ka to personu skaits, kas ir nesekmīgas lasīšanā, matemātikā un zinātnē, joprojām ir viens no augstākajiem ES. Vēl ir jāizstrādā plānotā metodika skolu finansēšanas uzlabošanai. Tās mērķis ir atbalstīt taisnīgus rezultātus, sniedzot papildu atbalstu skolām ar zemiem rādītājiem. Bērniem no ģimenēm ar zemāku sociālekonomisko statusu, jo īpaši romu ģimenēm, netiek nodrošinātas vienlīdzīgas iespējas iegūt izglītību, tostarp agrā bērnībā. Profesionālā izglītība un apmācība tiek reformēta, taču tās kvalitāte un sadarbība ar uzņēmējiem un sociālajiem partneriem ir nepietiekama. Joprojām turpinās duālās izglītības ieviešana. Augstākās izglītības jomā ar finansējumu, kas balstīts uz rezultātiem, tiek mēģināts uzlabot izglītības kvalitāti un atbilstību darba tirgus vajadzībām.

               (13)Ierobežota pieejamība, mazs finansējums, speciālistu emigrācija un vāji ārstniecības rezultāti joprojām ir būtiskas veselības aprūpes sistēmas problēmas. Veselības apdrošināšanas zemais segums, tostarp zemais valsts apdrošināšanas segums ambulatorajiem medicīniskajiem pakalpojumiem un augstās pacientu tiešās iemaksas, dažiem rada grūtības piekļūt veselības aprūpei. Nesenie pasākumi, piemēram, selektīva līgumu slēgšana par slimnīcu pakalpojumiem, pamatojoties uz valsts veselības aprūpes plānu, varētu uzlabot piekļuvi veselības aprūpei un pašu kapitālam, ja minētie pasākumi tiktu īstenoti pilnībā.

               (14)Lai gan minimālās algas līmenis Bulgārijā ir zemākais ES, kopš 2011. gada tas ir būtiski palielinājies. Kaut gan darba devēji un arobiedrības ir vienojušies par kritērijiem, attiecībā uz objektīva mehānisma izveidi ir gūti nelieli panākumi. Tas, ka nav pārredzama mehānisma, kurā tiktu ņemti vērā ekonomiskie un sociālie kritēriji, darba tirgus apstākļi, un to piemērošanas institucionālais aspekts, var apdraudēt pienācīgu līdzsvaru starp nodarbinātības un konkurētspējas atbalsta mērķi un darba ieņēmumu saglabāšanas mērķi. Neraugoties uz to, ka neveiksmīgās sarunās par minimālā sociālā nodrošinājuma robežvērtībām 2017. gadam starp sociālajiem partneriem bija novērojama zināma spriedze, valstī joprojām notiek sociālais dialogs.

               (15)Tas, ka lielu daļu cilvēku apdraud nabadzība vai sociālā atstumtība, joprojām ir svarīgs ekonomikas un sociālais izaicinājums. Bulgārija joprojām ir visnabadzīgākā ES dalībvalsts, kur nesamērīgi tiek ietekmētas nelabvēlīgā stāvoklī esošas iedzīvotāju grupas, piemēram, romi, bērni, gados vecāki cilvēki un lauku iedzīvotāji. Lai gan vairākus gadus bija novērojami uzlabojumi, gados vecāku cilvēku nabadzības riska rādītājs būtiski pasliktinājās. Vecāka gadagājuma sievietēm ir īpaši augsts nabadzības vai sociālās atstumtības risks, ņemot vērā to, ka parasti viņu pensiju iemaksu periods ir īsāks. Kaut gan bērnu relatīvais nabadzības stāvoklis ir uzlabojies, šajā grupā nabadzības līmenis joprojām ir ļoti augsts. Līdz ar jaunā rīcības plāna pieņemšanu, bērnu deinstitucionalizācija saglabā tās dinamiku. Tomēr šis process joprojām atpaliek attiecībā uz pieaugušajiem un cilvēkiem ar invaliditāti. Ienākumu nevienlīdzība ir ievērojama un arvien pieaugoša problēma. 20 % visbagātāko mājsaimniecību ieņēmumu attiecība pret 20 % visnabadzīgāko mājsaimniecību ieņēmumiem ir palielinājusies no 6,1 (2012. gadā) līdz 7,1 (2015. gadā) un ir viena no augstākajām ES. Bulgārijā starpība starp ienākumu nevienlīdzību pirms un pēc nodokļu nomaksas un sociālajiem maksājumiem ir viena no mazākajām ES. Sociālās aizsardzības sistēma, tostarp vispārējo minimālo ienākumu shēma (kas sastāv no ikmēneša sociālās palīdzības pabalstiem un apkures pabalstiem), nenodrošina pietiekamu atbalsta līmeni. Personu, kas saņem sociālos pabalstus, seguma līmenis joprojām ir zems, un to ietekmē ļoti ierobežojošas pabalstu piešķiršanas prasības. Minimālo ienākumu līmenis joprojām ir zems, un tas nav atjaunināts kopš 2009. gada, turklāt tam nav pārredzama korekcijas mehānisma.

               (16)Ir ieviesti pasākumi, lai uzlabotu publiskā iepirkuma sistēmu, bet to konkrētā pievienotā vērtība vēl nav zināma. Ir jānodrošina, ka jaunā uz risku balstītā ex ante kontroles sistēma tiek atbilstoši un efektīvi īstenota. Pārsūdzību sistēmas pārskatīšanas ietvaros sniegto ieteikumu pieņemšana joprojām ir izaicinājums, jo efektīva tiesiskā aizsardzība ir priekšnoteikums, lai īstenotu svarīgus projektus. Pēc tam, kad tā būs novērtēta, Publiskās iepirkuma aģentūras administratīvā spēja būtu jāpielāgo, lai atspoguļotu aģentūras funkcijas. Turklāt līgumslēdzēju iestāžu administratīvā spēja būtu jāpalielina, tostarp izmantojot Valsts iepirkuma aģentūras un Centrālās iepirkumu iestādes atbalstu attiecībā uz centrālo pārvaldi, komūnām un veselības aprūpes nozari. Lai uzlabotu publisko iepirkumu pārredzamību, joprojām ir jāpabeidz darbs pie e-iepirkumu ieviešanas. Publiskā iepirkuma procedūru objektivitātes aizsardzība un iespējamu interešu konfliktu novēršana joprojām ir būtiskas problēmas. Neraugoties uz nesenajām reformām, kuru mērķis ir modernizēt valsts pārvaldi, publiskā sektora iestāžu efektivitāte un lietderība joprojām ir ierobežota. 2016. gadā tika pabeigti vairāki grozījumi tiesību aktos, lai ieviestu piemērotu tiesisko regulējumu, taču to piemērošana un īstenošana efektīvā un sistemātiskā veidā ir grūts uzdevums.

               (17)Bulgārija 2016. gadā pieņēma būtiskas reformas, lai risinātu pastāvošās bažas par tās tiesu sistēmas neatkarību un kvalitāti. Tomēr, tā kā šīs reformas ir pieņemtas tikai nesen, vēl ir pāragri novērtēt to ietekmi. Vairākās jomās ir jāveic turpmāki pasākumi. Arī korupcija joprojām ir liela problēma Bulgārijā, un tā turpina negatīvi ietekmēt ieguldījumus gan valsts, gan vietējā līmenī. Valdība 2015. gadā nāca klajā ar vērienīgu stratēģiju, lai cīnītos pret korupciju, taču tās īstenošana joprojām ir agrīnā stadijā. Bulgārijas pretkorupcijas politiku joprojām apgrūtina iestāžu vājums un sadrumstalotība, vāji rezultāti attiecībā uz augsta līmeņa lietu izskatīšanu tiesā un nepietiekams parlamenta atbalsts reformu veikšanai. Saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu Bulgārija saņem ieteikumus par tiesu iestāžu reformu un cīņu pret korupciju un organizēto noziedzību. Tādējādi šīs jomas netiek iekļautas konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos Bulgārijai.

               (18)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Bulgārijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2017. gada valsts ziņojumā. Tā ir arī izvērtējusi pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Bulgārijai adresētajiem ieteikumiem.

               (19)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome uzskata, ka ir sagaidāms, ka Bulgārija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (20)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padomes ieteikumi, kas sniegti saskaņā ar Regulas (ES) Nr.1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti turpmāk 2. un 3. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Bulgārijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Turpināt uzlabot nodokļu iekasēšanu un nodokļu saistību izpildi, tostarp izmantojot visaptverošu pasākumu kopumu arī pēc 2017. gada. Paātrināt pasākumu īstenošanu, lai samazinātu ēnu ekonomikas apmēru, jo īpaši nedeklarēto darbu.

               2.Veikt turpmākus pasākumus attiecībā uz finanšu nozares pārskatīšanu, jo īpaši saistībā ar pārapdrošināšanas līgumiem, grupas līmeņa uzraudzību, grūti novērtējamiem aktīviem un saistīto pušu riska darījumiem. Cieši sadarbojoties ar Eiropas struktūrām, uzlabot banku un nebanku sektoru uzraudzību, īstenojot visaptverošus rīcības plānus. Veicināt to, ka uzņēmumu ienākumus nenesošo aizdevumu īpatsvars tiek samazināts, izmantojot visaptverošu instrumentu kopumu, tostarp paātrinot maksātnespējas regulējuma reformu un veicinot ienākumus nenesošu aizdevumu otrreizējā tirgus darbību.

               3.Uzlabot aktīvas darba tirgus politikas mērķorientāciju un nodarbinātības politikas un sociālo pakalpojumu integrāciju attiecībā uz nelabvēlīgā situācijā esošām grupām. Palielināt kvalitatīvas vispārējās izglītības nodrošināšanu, jo īpaši romiem. Palielināt veselības apdrošināšanas segumu, samazināt pacientu tiešās iemaksas un risināt veselības aprūpes speciālistu trūkumu. Apspriežoties ar sociālajiem partneriem, izveidot pārredzamu mehānismu minimālās algas noteikšanai. Palielināt minimālo ienākumu tvērumu un atbilstību.

               4.Nodrošināt, ka Valsts publisko iepirkumu stratēģija 2014.–2020. gadam tiek īstenota efektīvi.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2017) 502 final.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 un P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 68/3 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 268 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Rumānijā
            {SWD(2017) 174 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai

                  Rumānijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta otro daļu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 121. pantu dalībvalstis veicina stabilu valsts finanšu sistēmu, vidējā termiņā koordinējot ekonomikas politiku un daudzpusēju uzraudzību, lai izvairītos no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

               (2)Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbavietu radīšanai.

               (3)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Rumānijai 2016. gadā ierobežot novirzi no vidējā termiņa budžeta mērķa un 2017. gadā panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,5 % apmērā no IKP, ja vien vidējā termiņa budžeta mērķis netiek sasniegts ar mazāku piepūli
                  2
               .

               (4)Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi un 2016. gada izpildes datiem, ko apstiprinājis Eurostat, 2016. gadā strukturālās bilances stāvoklis ir pasliktinājies no -0,6 % no IKP, t. i., virs vidējā termiņa budžeta mērķa, proti, -1 % no IKP, līdz -2,6 % no IKP, kas liecina par ievērojamu novirzi no vidēja termiņa budžeta mērķa (1,6 % apmērā no IKP). Valdības izdevumu pieaugums, neieskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un vienreizējos ieguldījumus, ievērojami pārsniedza izdevumu kritēriju, kas arī liecina par ievērojamu novirzi (-2,0 % apmērā no IKP). Atšķirība rādītājos galvenokārt skaidrojama ar dažādām gada nominālā IKP iespējamā pieauguma likmēm, ko izmanto to aprēķināšanai. Neatkarīgi no šīs atšķirības abi rādītāji liecina par būtisku novirzi no SIP preventīvās daļas prasībām 2016. gadā.

               (5)Pēc vispārējā novērtējuma Komisija 2017. gada 16. maijā secināja, ka Rumānijā pastāv būtiska novērotā novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa, un izdeva Rumānijai brīdinājumu saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu un Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punkta pirmo daļu.

               (6)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punkta otro daļu viena mēneša laikā pēc brīdinājuma pieņemšanas Padomei būtu jāadresē attiecīgajai dalībvalstij ieteikums veikt nepieciešamos politikas pasākumus. Regulā paredzēts, ka ieteikumā nosaka termiņu, kurš nepārsniedz piecus mēnešus un kurā dalībvalstij jānovērš minētā novirze. Pamatojoties uz iepriekš minēto, 2017. gada 15. oktobris šķiet atbilstošs termiņš, līdz kuram Rumānijai jānovērš novirze. Šajā laikā Rumānijai vajadzētu ziņot par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz šo ieteikumu.

               (7)Tiek lēsts, ka Rumānijas strukturālā bilance 2016. gadā par 1,6 % no IKP novirzījās no tās vidējā termiņa budžeta mērķa. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozēm par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, Rumānijā 2017. gadā pastāv normāli ekonomikas apstākļi. Rumānijas vispārējās valdības parāda attiecība ir zem 60 % no IKP robežvērtības. Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie minimālie nepieciešamie strukturālie pasākumi un korekciju matrica, kas jāizmanto dominējošajos ekonomikas apstākļos un attiecībā uz iespējamajām ar ilgtspēju saistītajām problēmām, veido 0,5 % no IKP. Komisija 2017. gada pavasara prognozē paredz, ka 2017. gada strukturālā bilance turpinās pasliktināties par 1,3 % no IKP. Tāpēc minimāls strukturālais uzlabojums 2017. gadā par 0,5 % no IKP rada nepieciešamību pieņemt pasākumus, kuru kopējais ienesīgums būtu 1,8 % no IKP salīdzinājumā ar pašreizējo bāzes scenāriju Komisijas 2017. gada pavasara prognozē. Ņemot vērā vajadzīgo strukturālās konsolidācijas pasākumu ievērojamo apjomu, kas izriet no korekciju minimuma saskaņā ar SIP prasībām, ir lietderīgi neprasīt papildu vajadzīgās korekcijas virs minimālās prasības par 0,5 % no IKP.

               (8)Prasītais strukturālās bilances uzlabojums 2017. gadā par 0,5 % no IKP atbilst valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma tempam, kas 2017. gadā nepārsniedz 3,3 %.

               (9)Komisijas 2017. gada pavasara prognozē paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2017. gadā būs 3,5 % no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību — 3 % no IKP. Prasītā strukturālā korekcija šķiet lietderīga arī, lai nodrošinātu, ka Rumānija 2017. gadā ievēro vispārējās valdības budžeta deficīta robežvērtību, t. i., 3 % no IKP.

               (10)Ir lietderīgi šo ieteikumu darīt publiski pieejamu.

               (11)Lai sasniegtu ieteiktos budžeta mērķus, ir būtiski, ka Rumānija pieņem un stingri īsteno nepieciešamos pasākumus un intensīvi uzrauga kārtējo izdevumu attīstību,

               AR ŠO IESAKA:

               (1)Rumānijai būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālais izaugsmes temps 2017. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP, tādējādi liekot valstij īstenot attiecīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (2)Rumānijai būtu jāizmanto visi neparedzētie papildu ieņēmumi budžeta deficīta samazināšanai. Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina vispārējās valdības strukturālās bilances ilgtspējīga uzlabošanās tā, lai veicinātu izaugsmi.

               (3)Rumānijai līdz 2017. gada 15. oktobrim būtu jāziņo Padomei par darbībām, kas veiktas saistībā ar šo ieteikumu.

               Šis ieteikums ir adresēts Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV C 299, 18.8.2016., 73. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 509 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Francijas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas 2017. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Francijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas 2017. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Francija tika minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un 10. martā un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma
                  7
               .

               (2)Tā kā Francijas valūta ir euro un ņemot vērā to, ka ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpēja saikne, Francijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu, kas ir atspoguļots 1. līdz 4. ieteikumā, īstenošana.

               (3)2017. gada ziņojums par Franciju
                  8
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Francijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Francijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, kas tika publicēti 2017. gada 22. februārī
                  9
               . Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Francijā pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Jo īpaši, Francijai ir raksturīga vāja konkurētspēja un lielais un pieaugošais valsts parāds zema produktivitātes pieauguma kontekstā. Īpaši jāņem vērā risks, ka tas nelabvēlīgi ietekmēs Francijas ekonomiku, un, ņemot vērā tās apmēru, iespējama arī negatīva blakusietekme uz ekonomikas un monetāro savienību.

               (4)Francija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  10
               , ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  11
               .

               (6)Uz Franciju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Kā teikts tās 2017. gada stabilitātes programmā, valdība plāno atbilstoši Padomes 2015. gada 10. marta ieteikumam līdz 2017. gadam novērst pārmērīgo nominālo deficītu 2,8 % no IKP. Tiek plānots, ka nominālais deficīts turpinās samazināties, 2020. gadā sasniedzot 1,3 % no IKP. Vidēja termiņa budžeta mērķi – strukturālo deficītu 0,4 % apmērā no IKP – plānots sasniegt līdz 2019. gadam. Tomēr tiek prognozēts, ka pārrēķinātā
                  12
                strukturālā bilance 2020. gadā sasniegs – 1,2 % no IKP un tādējādi vidēja termiņa mērķis programmas laikposmā netiks sasniegts. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 95,9 % no IKP 2018. gadā līdz 93,1 % no IKP 2020. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Tajā pašā laikā pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu no 2018. gada, netika pietiekamā mērā precizēti.

               (7)2015. gada 10. martā Padome ieteica Francijai līdz 2017. gadam novērst pārmērīgu budžeta deficīta situāciju un panākt vispārējās valdības budžeta deficītu 2,8 % apmērā no IKP, kas atbilst strukturālās bilances uzlabojumam 0,9 % apmērā no IKP 2017. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka nominālais budžeta deficīts 2017. gadā sasniegs 3,0 % no IKP, kas pārsniedz Padomes ieteikto mērķi. Attiecībā uz 2018. gadu nemainīgas politikas apstākļos prognozēts, ka nominālais deficīts sasniegs 3,2 % no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību un veicinot riskus, kas apdraud pārmērīga budžeta deficīta novēršanu. Turklāt tiek prognozēts, ka ieteiktie fiskālie pasākumi netiks īstenoti laikposmā, uz ko attiecas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, jo Francijas īstenotā konsolidācijas stratēģija galvenokārt balstās uz ciklisko nosacījumu uzlabošanu un zemo procentu likmju turpināšanos, kas ir ārpus iestāžu kontroles.

               (8)Ja tiks nodrošināta savlaicīga un ilgtspējīga pārmērīgā deficīta korekcija, Francijai 2018. gadā būtu piemērojama preventīvā Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa un pārejas noteikums par parādu. Ņemot vērā Francijas fiskālo stāvokli un jo īpaši parādu līmeni, tiek sagaidīts, ka Francija veiks turpmākas korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi – strukturālo deficītu 0,4 % apmērā no IKP. Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta ietvaros kopīgi saskaņoto korekciju matricu korekcijas nozīmē prasību valdības neto primāro izdevumu nominālajam izaugsmes līmenim
                  13
                2018. gadā nepārsniegt 1,2 %. Tas atbilstu ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Nemainoties politikai, pastāv risks, ka 2018. gadā būs ievērojama novirze no minētās prasības. Pastāv arī risks, ka Francija 2018. gadā neievēros pārejas noteikumu par parādu, jo paredzams, ka strukturālā bilance pasliktināsies par 0,5 % no IKP pretstatā minimālajai lineārajai strukturālajai korekcijai 0,4 % apmērā no IKP. Kopumā Padome uzskata, ka Francijai nepieciešams būt gatavai veikt papildu pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību 2017. gadā, un ka no 2018. gada būs vajadzīgi papildu pasākumi, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, kā tas paredzēts Regulā (EK) Nr. 1466/97, novērtējumā par budžeta plānojumu un rezultātiem būtu jāņem vērā attiecīgās dalībvalsts budžeta līdzsvarotība, ņemot vērā cikliskos apstākļus. Kā atgādināts Komisijas paziņojumā, kas pievienots šiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, 2018. gada budžeta plāna projekta novērtējumā un 2018. gada budžeta rezultātu novērtējumā būs pienācīgi jāņem vērā mērķi panākt fiskālo politiku, kas palīdz stiprināt notiekošo atveseļošanos un nodrošināt ilgtspējību attiecībā uz Francijas publiskajām finansēm. Šajā kontekstā Komisija plāno izmantot piemērojamo rīcības brīvību, ņemot vērā ciklisko situāciju Francijā.

               (9)Publisko izdevumu apjoms Francijā ir viens no augstākajiem ES. Tiek prognozēts, ka izdevumu īpatsvars 2017. gadā sasniegs 56,2 % no IKP, kas ir par 9,7 procentpunktiem augstāks nekā ES. Francija ir izmantojusi uz izdevumiem balstītu konsolidācijas stratēģiju, kas ir balstīta galvenokārt uz procentu likmju samazināšanos un publisko ieguldījumu samazināšanu. Tomēr ir maz ticams, ka vidējā termiņā prevalēs zemas procentu likmes, un produktīvu ieguldījumu samazināšana nākotnē varētu kaitēt ekonomiskajam potenciālam. Savukārt izdevumu pārskatos ir identificēti vairāki iespējamie efektivitātes ieguvumi, kas nav tikuši īstenoti. No plānotā izdevumu ietaupījuma EUR 50 miljardu apmērā attiecībā uz laikposmu no 2015. līdz 2017. gadam izdevumu pārskatos minētais nepārsniedz 2 %. Tomēr 2016. gada budžetā faktiskos pasākumos pārtapa tikai daļa no tiem, savukārt 2017. gada budžetā ietvertie pasākumi balstījās uz izdevumu ietaupījumiem, kas jau noteikti 2015. gada izdevumu pārskatā. Ietaupījumus, kas izriet no izdevumu pārskatiem, varētu ievērojami palielināt, paplašinot pārskatīšanā iekļautās izdevumu jomas un īstenojot daudzgadu stratēģiju, lai pilnībā konstatētās ietaupījumu iespējas pārvērstu konkrētos budžeta pasākumos.

               (10)Augstas sociālā nodrošinājuma iemaksas apvienojumā ar augstu nodokļu līmeni, kas rada slogu uzņēmumiem, var atturēt privātos ieguldījumus un ierobežot uzņēmumu izaugsmi un jaunu darbavietu izveidi. Turpmāk tika īstenoti politikas pasākumi darbaspēka iemaksu samazināšanai; 2016. gada aprīlī tika aizsākts solidaritātes un atbildības pakta ietvaros plānotās darba devēju sociālās apdrošināšanas iemaksu samazināšanas otrais posms. Turklāt attiecībā uz 2017. gadu valdība no 6 % līdz 7 % ir palielinājusi nodokļu kredītu konkurētspējai un nodarbinātībai (CICE). Šie pasākumi nodokļu īpatsvara samazināšanai darbaspēka izmaksās kopš 2013. gada ir uzlabojuši Francijas konkurētspēju, taču agrāk uzkrātie zaudējumi vēl nav atgūti. Ņemot par pamatu vidējo algu, Francijā 2015. gadā darba devēju sociālā nodrošinājuma iemaksas (attiecībā pret kopējām darbaspēka izmaksām, ko sedz darba devējs) bija visaugstākās Eiropas Savienībā, lai gan tām ir tendence samazināties. Šo pasākumu jaunākie novērtējumi uzsvēra to pozitīvo ietekmi uz nodarbinātību un uzņēmumu peļņas normu, bet ir vajadzīgi turpmāki novērtējumi, lai pilnībā novērtētu to ietekmi uz algām, ieguldījumiem, nodarbinātību un uzņēmumu uzcenojumu. Jaunākie novērtējumi arī liecina, ka visu darbaspēka izmaksu samazināšanas shēmu konsolidācija un to pārtapšana pastāvīgu sociālo iemaksu samazinājumos optimizētu to ietekmi uz nodarbinātību un ieguldījumiem.

               (11)2016. gadā faktiskā vidējā uzņēmumu ienākuma nodokļa likme 38,4 % procentu apmērā bija augstākā ES; arī citi ražošanas nodokļi ir īpaši augsti. Lai apturētu šo tendenci, Francija izziņoja pasākumus nolūkā 2020. gadā samazināt likumisko uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi līdz 28 %. Tajā pašā laikā nodokļu slogs attiecībā uz patēriņa samazinās lēnāk nekā citās ES dalībvalstīs. Pēc ieņēmumiem no patēriņa (procentuāli no iekasētajiem nodokļiem kopā) Francija 2014. gadā ierindojās 27. vietā ES. PVN sistēmai ir raksturīga vidēja pamatlikme un zemas samazinātās likmes, ko piemēro lielai bāzei. Nodokļu sistēmas sarežģītība rada šķēršļus sekmīgi funkcionējošai uzņēmējdarbības videi. Francijā ir augsts nodokļu slogs, daudz nodokļu atlaižu, samazinātas likmes un liels skaits nodokļu shēmu, kas palielina atbilstības nodrošināšanas izmaksas un nenoteiktību. Kopējie nodokļu izdevumi Francijā ir ievērojami, proti, pārsniedz 3 % no IKP. Nodokļu iekasēšanas iestāžu administratīvās izmaksas ir augstas, pārsniedzot ES vidējo rādītāju.

               (12)2016. gadā bezdarba līmenis samazinājās līdz 10,1 %. Bezdarba līmenis ir augstāks jauniešu, mazkvalificētu darba ņēmēju un ārpus Eiropas Savienības dzimušo vidū. Pārvaldības reformas, kas patlaban norit, ir būtisks priekšnoteikums mācību iespēju, nodarbinātības un ekonomikas vajadzību saskaņošanā. Vienlaikus darba meklētāji, mazāk kvalificētie darba ņēmēji un MVU darbinieki saskaras ar pastāvīgām grūtībām attiecībā uz apmācības pieejamību. Lai nodrošinātu viņu līdzdalību un apmācības piemērotību, var būt vajadzīga pašreizējo pasākumu stiprināšana un resursu līdzsvarošana. Jaunieši un to starpā vismazāk kvalificētie joprojām sastopas grūtībām iesaistīties darba tirgū. Šajā saistībā pasākumi māceklības atbalstam līdz šim ir nodrošinājuši pozitīvus rezultātus. Bet sākotnējā profesionālā izglītība un apmācība, ko piedāvā, jo īpaši skolas ietvaros un pakalpojumu nozarēs, nav pietiekami savienota ar nodarbinātības iespējām. Turklāt skolēni no nelabvēlīgas sociālās vides bieži vien tiek ievirzīti sākotnējā profesionālajā izglītībā, kur ir liels mācību priekšlaicīgas pārtraukšanas īpatsvars, tādējādi veicinot augstu nevienlīdzību izglītības ziņā. Sociālekonomiskā statusa ietekmes uz studentu sekmēm rādītājs ir visaugstākais ESAO.

               (13)2016. gadā no iedzīvotājiem darbspējīgā vecumā, kas dzimuši ārpus ES, bija nodarbināti tikai 54,5 %. Sieviešu nodarbinātības līmenis (45,4 %) bija viens no zemākajiem ES. Nodarbinātības līmeņa atšķirības starp ārpus ES dzimušajām un Francijā dzimušajām personām 2016. gadā pieauga līdz 17,5 procentpunktiem (23,7 procentpunkti attiecībā uz sievietēm). Ārpus ES dzimušo zemā produktivitāte samazina vispārējā nodarbinātības līmeņa rādītāju un rada pastāvīgu darbaspēka nepilnīgu izmantošanu. Arī otrās paaudzes imigranti saskaras ar nelabvēlīgiem nodarbinātības rezultātiem, kas nav izskaidrojami ar vecuma, izglītības un prasmju atšķirībām. Turklāt izglītības rezultātu atšķirības ir noturīgas, otrās paaudzes imigranti tikai daļēji panāk atsauces rādītāju. Lai risinātu šo problēmu, ir nepieciešama visaptveroša stratēģija, tostarp jo īpaši mērķtiecīgi pasākumi attiecībā uz valodu prasmēm, prasmju uzlabošana un apmācība, konsultēšana darba jautājumos un cita mērķtiecīgāka darba tirgus politika. Lai veicinātu līdzdalību darba tirgū, ir svarīga reāla piekļuve pakalpojumiem, kā arī vēršanās pret diskriminējošām darbībām, kas ietekmē ārpus ES dzimušo un otrās paaudzes imigrantu pieņemšanu darbā.

               (14)Kopš 2013. gada minimālā alga Francijā noteikta, pamatojoties uz indeksācijas noteikumiem. Saistībā ar zemu inflāciju un algu pieauguma palēnināšanos minimālās algas pieaugums ir bijis mazāks nekā atsauces algas. Lai gan minimālā alga salīdzinājumā ar vidējo algu ir augsta, darbaspēka izmaksas minimālās algas līmenī tika samazinātas ar atbrīvojumiem no sociālajām iemaksām. Minimālās algas palielināšana rada atalgojuma pieaugumu vairumam darba ņēmēju kategoriju, un pastāv risks, ka tā var izraisīt augšupēju algu sablīvēšanu. Lai gan minimālās algas indeksācija ir svarīga darba ņēmēju pirktspējas saglabāšanai, pašreizējais indeksācijas mehānisms varētu kavēt vajadzīgo vispārējo algu korekciju. Turklāt pašreizējā augstā bezdarba apstākļos pastāv risks, ka darbaspēka izmaksas minimālās algas līmenī kavē mazkvalificētu cilvēku nodarbinātības iespējas. Neatkarīgu ekspertu grupa katru gadu novērtē minimālo algu Francijā un sniedz nesaistošus atzinumus par tās attīstību. To viedoklis par ad hoc palielinājumiem līdz šim vienmēr ir ticis ievērots un tam ir nozīmīga loma šādu ad hoc palielinājumu ierobežošanā.

               (15)Ar 2016. gada jūlija likumu par darbu, sociālo dialogu un profesionālās izaugsmes iespējām Francija ieviesa pasākumus nolūkā uzlabot uzņēmumu spēju pielāgoties ekonomiskiem cikliem un samazināt darba tirgus segmentāciju. Jaunajā tiesību aktā ir izskaidroti noteikumi par individuālu atlaišanu, kuras pamatā ir ekonomiski iemesli, paplašināta lielākā daļa uzņēmumu līmeņa līgumu un paaugstināta koplīgumu efektivitāte. Pastāvīgi augstais bezdarba līmenis noslogo bezdarbnieku pabalstu sistēmas ilgtspēju. Šajā sakarā sociālie partneri 2017. gada martā panāca vienošanos par jaunu bezdarbnieka pabalstu regulējumu (kam vajadzīgs Francijas valdības apstiprinājums), kura mērķis ir samazināt valsts budžeta deficītu līdz EUR 1,2 miljardiem.

               (16)Lai gan Francija ir uzlabojusi vispārējo normatīvo darbību, tās uzņēmējdarbības videi salīdzinājumā ar galvenajiem konkurentiem joprojām raksturīgi vidusmēra rādītāji. Jo īpaši, neraugoties uz nepārtrauktajiem vienkāršošanas centieniem, uzņēmumi joprojām saskaras ar lielu regulatīvo slogu un tiesību aktu straujām izmaiņām. Tas ir viens no galvenajiem šķēršļiem privātiem ieguldījumiem. Ar vienkāršošanas programmu Francija ir veikusi pasākumus, lai mazinātu uzņēmumu administratīvo slogu, taču daudzi pasākumi, kas pieņemti pirms 2016. gada, vēl nav īstenoti. Tajā pašā laikā sliekšņa efekti turpinās ietekmēt uzņēmumu attīstību, ietekmējot to ekonomisko un tirgus darbību rezultātus. Uzņēmumiem virs noteikta skaita darba ņēmēju piemērojamās palielinātās sociālās un nodokļu saistības var atturēt minētos uzņēmumus no darbības izvēršanas, kas ļautu eksportēt un radīt inovācijas. Šie sliekšņa efekti savukārt var ietekmēt uzņēmumu ražīgumu, konkurētspēju un internacionalizāciju. Empīriska pieredze liecina, ka 10 un 50 darbinieku sliekšņi darba devējiem jo īpaši dārgi izmaksā, savukārt Francijas ekonomikai raksturīgs nesamērīgi mazs tādu uzņēmumu īpatsvars, kuri pārsniedz minētos sliekšņus, tādējādi, šķiet, ka pastāv saikne starp šīm divām parādībām.

               (17)Vairākās nozarēs konkurence pakalpojumu jomā ir uzlabojusies, tomēr dažās ekonomiski nozīmīgas nozarēs, piemēram, grāmatvedībā, arhitektūrā, aprūpes pakalpojumos mājās, viesnīcu un ēdināšanas pakalpojumos, taksometru un transportlīdzekļu nomas pakalpojumos joprojām ir raksturīga zema konkurence un/vai normatīvie šķēršļi. Attiecībā uz minētajiem pakalpojumiem joprojām pastāv šķēršļi, jo īpaši pārmērīgas regulatīvās prasības, un tie kavē darbības sākšanu vai ierobežo iedarbīgu konkurenci. Minēto šķēršļu mazināšana ļautu esošajiem vai jauniem uzņēmumiem, izmantojot jaunās tehnoloģijas un digitālos risinājumus, palielināt savu konkurētspēju un/vai ienāk tirgos un sniegt labumu patērētājiem, nodrošinot zemākas cenas un augstāku pakalpojumu kvalitāti. Lai to panāktu, Komisija pasākumu kopuma šķēršļu likvidēšanai pakalpojumu tirgū
                  14
                ietvaros 2017. gada janvārī uzsāka savstarpēju novērtēšanu, aicinot ES dalībvalstis izvērtēt tajās pastāvošos attiecīgos šķēršļus, kas ierobežo pieeju konkrētām profesijām.

               (18)Inovāciju sekmes Francijā nav samērojamas ar tām, ko gūst Eiropas līderi inovācijas jomā. Joprojām pastāv augsta sarežģītības pakāpe un problēmas sagādā vispārēja koordinācija. Francijas valsts atbalsta apjoms salīdzinājumā ar viduvējiem inovācijas rezultātiem rada neatbilstību un šaubas par to, cik efektīvs ir valsts atbalsta mehānismus. Jo īpaši netiek optimāli īstenota sadarbība starp sabiedriskā sektora pētniecību un uzņēmumiem, kas bremzē inovāciju sistēmas ekonomikas izlaidi.

               (19)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Francijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Francijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Francijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (20)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  15
                ir atspoguļots jo īpaši 1. Ieteikumā.

               (21)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti 1.–4. ieteikumā,

               AR ŠO Francijai 2017. un 2018. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt atbilstību Padomes 2015. gada 10. marta ieteikumam saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta procedūru. Pēc tam īstenot fiskālo politiku saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē ievērojamus fiskālos pasākumus 2018. gadā. Īstenojot politikas pasākumus, būtu jāpievēršas tam, lai panāktu fiskālo politiku, kas palīdz stiprināt notiekošo atveseļošanos un nodrošināt ilgtspējību attiecībā uz Francijas publiskajām finansēm. Visaptveroši pārskatīt izdevumu posteņus nolūkā palielināt efektivitāti un panākt ietaupījumus.

               2.Konsolidēt pasākumus darbaspēka izmaksu samazināšanai nolūkā pēc iespējas palielināt to efektivitāti, neietekmējot budžetu, un vairot to ietekmi uz nodarbinātību un ieguldījumiem. Paplašināt kopējo nodokļu bāzi un veikt turpmākus pasākumus nolūkā īstenot plānoto uzņēmumu ienākuma nodokļa likumiskās likmes samazināšanu.

               3.Uzlabot darba meklētāju, jo īpaši mazāk kvalificēto darba ņēmēju un migrantu izcelsmes personu piekļuvi darba tirgum, tostarp pārskatot profesionālās izglītības un apmācības sistēmu. Nodrošināt minimālās algas attīstības atbilstību jaunu darbvietu izveidei un konkurētspējai.

               4.Turpmāk samazināt regulatīvo slogu uzņēmumiem, tostarp, īstenojot vienkāršošanas programmu. Turpināt likvidēt šķēršļus konkurencei pakalpojumu nozarē, tostarp uzņēmējdarbības pakalpojumu un reglamentēto profesiju jomā. Vienkāršot valsts inovācijas atbalsta shēmas un uzlabot to efektivitāti.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     Priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2017) 509 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  OV L C92/01, 24.3.2017., 1. lpp.

                     (8)
                  SWD(2017) 75 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Cikliski koriģētā bilance (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodiku.

                     (13)
                  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts 4 gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (14)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (15)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


|

52010DC0131

Projekts Komisijas ieteikums […], ar kuru Komisiju pilnvaro Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai pagarinātu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Santomes un Prinsipi Demokrātisko Republiku  /* COM/2010/0131 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 7.4.2010COM(2010)131 galīgā redakcijaProjektsKOMISIJAS IETEIKUMS[…],ar kuru Komisiju pilnvaro Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai pagarinātu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Santomes un Prinsipi Demokrātisko Republiku(iesniegusi Komisija)ProjektsKOMISIJAS IETEIKUMS[…],ar kuru Komisiju pilnvaro Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai pagarinātu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Santomes un Prinsipi Demokrātisko RepublikuPASKAIDROJUMA RAKSTSEiropas Savienība un Santomes un Prinsipi Demokrātiskā Republika 2007. gada 23. jūlijā noslēdza partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē[1], un šā nolīguma protokols, kurš stājās spēkā 2006. gada 1. jūnijā un nosaka minētajā nolīgumā paredzētās zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, zaudē spēku 2010. gada 31. maijā.Komisija saskaņā ar Padomes 2004. gada secinājumiem par zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem ierosina sarunās vienoties par jaunu protokolu, kurš labāk atbilstu dalībvalstu flotu iespējām un vajadzībām. Jaunā protokola parafēšana, pirms pašreizējais protokols zaudē spēku, ļautu nodrošināt zvejas darbību nepārtrauktību.Tāpēc Padome tiek aicināta apstiprināt šim ieteikumam pievienotos sarunu risināšanas norādījumus.IETEIKUMSŅemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka:-  Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai pagarinātu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Santomes un Prinsipi Demokrātisko Republiku,-  norīkot Komisiju par šo sarunu vadītāju,-  Komisijai sarunas virzīt, apspriežoties ar īpašu komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,-  Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotos sarunu risināšanas norādījumus.PIELIKUMSSarunu risināšanas norādījumi-  Sarunu mērķis ir pagarināt protokolu, kas pievienots Eiropas Savienības un Santomes un Prinsipi Demokrātiskās Republikas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam, saskaņā ar Padomes 2004. gada 15. jūlija secinājumiem, kuru pamatā ir Komisijas 2002. gada 23. decembra paziņojums.-  Lai ar šā jaunā protokola palīdzību varētu veicināt ilgtspējīgu un atbildīgu zvejniecību, Komisija sarunu pamatā liks šādus mērķus:-  nodrošināt piekļuvi Santomes un Prinsipi Demokrātiskās Republikas ekskluzīvajai ekonomikas zonai (EEZ) un atļaujas, kas vajadzīgas, lai Eiropas flotes kuģi minētajā EEZ varētu veikt tunzivju zvejas darbības,-  ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus,-  nodrošināt piekļuvi attiecīgajiem zvejas resursiem, pamatojoties uz pašreizējā protokolā definētajiem rādītājiem un to izmaiņām pēdējo gadu laikā, jo īpaši attiecībā uz atļauto nozvejas apjomu, pieejamo zvejas atļauju skaitu u. c.,-  pastiprināt dialogu par nozares politiku, lai veicinātu atbildīgas zvejniecības politikas īstenošanu ciešā saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo sevišķi attiecībā uz zvejas darbību kontroli un pārraudzību, zvejas resursu pārvaldību un zvejas produktiem piemērojamo veselības nosacījumu izpildes uzlabošanu.[1] 2007. gada 23. jūlija Regula (EK) Nr. 894/2007 (OV L 205, 2007. gada 7. augustā, 35. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 526 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Zviedrijas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2017. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Zviedrijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2017. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījuma prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Zviedrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2017. gada ziņojums par Zviedriju
                  7
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Zviedrijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenots Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtais konkrētai valstij adresētais ieteikums, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Zviedrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļinātais pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, kura rezultāti tika publicēti 2017. gada 22. februārī
                  8
               . Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Zviedrijā ir makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Jo īpaši pastāvīgs mājokļu cenu pieaugums no jau tā pārāk augstu novērtēta līmeņa apvienojumā ar mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu rada haotiskas korekcijas risku. Lai gan bankas šķiet pietiekami kapitalizētas, haotiskas korekcijas varētu skart arī finanšu sektoru, jo bankas aizvien vairāk iesaistās mājsaimniecību hipotēku nozarē. Šāda situācija varētu skart arī kaimiņvalstis, jo Zviedrijas banku grupām ir sistēmiska nozīme Ziemeļvalstu un Baltijas valstu reģionā. Zviedrijas iestādes ir labi informētas par pieaugošajiem riskiem, un pēdējos gados ir veikti pasākumi, lai iegrožotu hipotekāro parādu pieaugumu un veicinātu mājokļu būvniecību. Tomēr līdz šim īstenotie politikas pasākumi nav bijuši pietiekami, lai novērstu ekonomikas pārkaršanu mājokļu nozarē. Kopumā politikas nepilnības saglabājas ar mājokļiem saistīto nodokļu jomā, makroprudenciālajā satvarā, trūkumu novēršanā saistībā ar jaunu mājokļu piedāvājumu un šķēršļiem efektīvai esošo mājokļu izmantošanai.

               (3)Zviedrija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  9
               , ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  10
               .

               (5)Uz Zviedriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2017. gada konverģences programmā plāno panākt, lai pārpalikums 2017. gadā būtu 0,3 % no IKP, un arī turpmāk visā programmas periodā izpildīt vidējā termiņa budžeta mērķi, proti, panākt strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2017. gadā noslīdēs līdz 39,5 % un turpinās samazināties līdz 31,4 % 2020. gadā. Stabila ekonomiskā izaugsme un stabila publisko finanšu sistēma ir noteiktas par galveno virzītājspēku vispārējās valdības parāda attiecības pret IKP samazināšanai. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Balstoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2017. gadā strukturālajā bilancē būs pārpalikums 0,4 % apmērā no IKP un 2018. gadā – pārpalikums 0,8 % apmērā no IKP, kas pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Zviedrija 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Mājsaimniecību parāds turpināja palielināties no jau tā augsta līmeņa. Mājsaimniecību parāds pieauga par 7,1 % 2016. gadā, tuvojoties 86 % no IKP un aptuveni 180 % no izmantojamiem ienākumiem, ko galvenokārt veicināja lielāki hipotekārie aizņēmumi saistībā ar pastāvīgu mājokļu cenu piegaugumu. Parāda līmeņu sadalījums ir kļuvis aizvien vairāk nevienmērīgs, un paaugstinājusies nesen hipotekāro aizdevumu saņēmušo mājsaimniecību daļa (16,4 % 2016. gadā), kas aizņēmušās līdz pat 600 % no izmantojamajiem ienākumiem. Valdība ir veikusi dažus būtiskus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, tostarp ieviešot jaunu hipotekāro aizdevumu amortizācijas prasību 2016. gadā, bet vēl nav skaidrs, vai tiem būs pietiekama ietekme vidējā termiņā. Valdība 2017. gada februārī uzsāka likumdošanas procesu, lai palielinātu makroprudenciālās uzraudzības iestādes juridiskās pilnvaras nolūkā nodrošināt, ka nākotnē iestāde var laikus ieviest potenciālus makroprudenciālos pasākumus un izmantot plašāku instrumentu klāstu. Paredzēts, ka tiesību akta grozījumi stāsies spēkā līdz 2018. gada februārim. Fiskālo stimulu pielāgošana, piemēram, pakāpeniski samazinot nodokļu atskaitījumu no hipotekārajiem procentu maksājumiem vai palielinot regulārus īpašuma nodokļus, palīdzētu novērst mājsaimniecību parāda pieaugumu, bet valdība nav panākusi nekādu progresu šajā jautājumā.

               (7)Zviedrija ir piedzīvojusi strauju un pastāvīgu mājokļu cenu pieaugumu kopš 1990. gadu vidus. Mājokļu cenas turpināja strauji un pastāvīgi pieaugt, jo īpaši galvenajās pilsētu teritorijās. Galvenie virzītājspēki ir izdevīgi nodokļu režīmi, ko piemēro mājokļu iegādei un hipotekārajam parādam, atbalstoši kreditēšanas nosacījumi apvienojumā ar salīdzinoši zemām hipotekāro aizdevumu amortizācijas likmēm un esošo mājokļu piedāvājuma trūkumu. Šis trūkums ir saistīts ar strukturālām nepilnībām mājokļu tirgū. Mājokļu būvniecība turpināja pieaugt, bet joprojām ievērojami atpaliek no jaunām būvniecības vajadzībām. Valdības 22 punktu plānā attiecībā uz mājokļu tirgu noteikti daži mājokļu trūkuma pamatā esoši faktori, tostarp pasākumi, kas palielina būvniecībai pieejamās zemes apjomu, samazinātu būvniecības izmaksas un saīsinātu plānošanas procesa laiku. Tomēr dažām citām strukturālām nepilnībām, tostarp vāja konkurence būvniecības nozarē, nav pievērsta pienācīga uzmanība. Mājokļu trūkumu vēl vairāk saasina šķēršļi, kas kavē esošo mājokļu efektīvu izmantošanu. Zviedrijas stingri regulētais īres tirgus rada atkarību un “piederīgo/nepiederīgo” sekas, bet nav veikti būtiski politikas pasākumi, lai ieviestu lielāku elastību īres maksas noteikšanā. Īpašnieku apdzīvotu mājokļu tirgū salīdzinoši lieli kapitāla pieauguma nodokļi samazina mājokļu īpašnieku mobilitāti. Tika ieviesta pagaidu reforma attiecībā uz kapitāla pieauguma nodokļu atlikšanas noteikumiem par nekustamā īpašuma darījumu, bet tai, iespējams, būs ierobežota ietekme. Pieejamu un cenu ziņā pieņemamu mājokļu trūkums var ierobežot arī darba tirgus mobilitāti un migrantu efektīvu integrāciju darba tirgū un veicināt paaudžu nevienlīdzību.

               (8)2016. gadā Zviedrijā bija viens no augstākajiem nodarbinātības rādītājiem ES (81,2 %) un viens no zemākajiem ilgstoša bezdarba līmeņiem. Tomēr joprojām pastāv problēmas, piemēram, mazkvalificētu cilvēku un trešo valstu migrantu integrācija darba tirgū un ārpus ES dzimušo sieviešu nodarbinātības ievērojamās atšķirības samazināšana. Zviedrija ir īstenojusi ievērojamus centienus patvēruma meklētāju uzņemšanā un bēgļu un citu imigrantu integrācijā. Šķiet, iespējami turpmāki uzlabojumi, jo 2016. gadā tikai viena trešdaļa ievadprogrammas dalībnieku bija darbā vai izglītībā 90 dienas pēc programmas pabeigšanas, un joprojām trūkst visaptverošas pieejas un pārvaldības attiecībā uz kvalifikāciju atbilstošu atzīšanu.

               (9)Pamatprasmes 15 gadu vecuma grupā ir uzlabojušās pēc gadiem, kad rezultāti aizvien pasliktinājās, saskaņā ar ESAO Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) 2015. gada pētījumu. Tomēr to proporcija, kuriem ir sliktas sekmes, joprojām ir ap vidējo ES rādītāju, ir paplašinājušās rezultātu atšķirības saistībā ar skolēnu sociālekonomiskajiem apstākļiem. Pasākumi, ko valdība uzsāka, lai uzlabotu skolēnu sekmes un vienlīdzību, ciešāk jāuzrauga, kopā ar iniciatīvām, kuru mērķis ir skolu sistēmā integrēt nesen ieradušos migrantu skolēnus.

               (10)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Zviedrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Zviedrijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Zviedrijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (11)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu
                  11
                sagaidāms, ka Zviedrija ievēros Stabilitātes un izaugsmes paktu.

               (12)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Novērst riskus, kas saistīti ar mājsaimniecību parādu, jo īpaši pakāpeniski samazinot nodokļu atskaitījumu no hipotekārajiem procentu maksājumiem vai palielinot regulārus īpašuma nodokļus, tajā pašā laikā ierobežojot aizdevumus ar pārmērīgu parāda attiecības pret ienākumiem līmeni. Veicināt ieguldījumus mājokļos un uzlabot mājokļu tirgus efektivitāti, tostarp ieviešot lielāku elastīgumu īres cenu noteikšanā un pārskatot kapitāla pieauguma nodokļa sistēmu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 92 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Brisel?, 13.5.2015
            COM(2015) 263 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Latvijas 2015. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2015. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Latvijas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2015. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Latvijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Latvijas 2014. gada stabilitātes programmu.

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Latvija netika noteikta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada ziņojumu par Latviju
                  6
               . Ziņojumā par valsti tika izvērtēti panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti 2014. gada 8. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi.

               (7)Latvija 2015. gada 17. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Latvija patlaban atrodas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā un īsteno Eurostat apstiprināto sistēmiskās pensiju reformas klauzulu. Latvija savā stabilitātes programmā ir pieprasījusi pagaidu atkāpi no nepieciešamajām korekcijām vidēja termiņa mērķa sasniegšanai, jo tā turpina īstenot būtiskas strukturālas reformas veselības nozarē. Veselības nozares reformas budžeta izmaksu apjoms 2016. gadā ir 0,2 % no IKP. Prognozēts, ka reformas rezultātā līdz 2023. gadam nodarbinātība pieaugs par 0,6 % un IKP līmenis – par 2,2 %. Tiek lēsts, ka tam, ļoti iespējams, būs pozitīva ietekme uz publisko finanšu izaugsmi un ilgtspēju ilgtermiņā. Tomēr, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, plānotais strukturālais deficīts 2,2 % apmērā no IKP 2016. gadā pārsniedz pienācīgo drošības rezervi attiecībā uz Līgumā noteikto atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP, kura būtu jāievēro, lai kvalificētos strukturālo reformu klauzulai. Tāpēc, vienlaicīgi atzīstot, ka esošā veselības nozares reforma ir pamatota, Padome uzskata, ka Latvija neatbilst prasībām, kas ļautu tai piemērot pieprasīto pagaidu atkāpi 2016. gadā.

               (9)Valdība 2015. gada stabilitātes programmā plāno kopumā stabilu nominālo deficītu 1,4 % apmērā no IKP 2016. gadā un 1,3 % apmērā 2017. gadā, paceļot to līdz 1,7 % 2017. gadā. Lai sasniegtu šos mērķus, valdība plāno 2016. gadā panākt strukturālo deficītu 1,8 % apmērā no IKP un 1,4 % apmērā no IKP, sākot no 2017. gada. Stabilitātes programmas virziens iekļauj novirzi, kas balstīta uz strukturālo reformu klauzulu un uz kuru Latvija, šķiet, nevar pretendēt, un klasificē paredzētos papildu aizsardzības izdevumus laikposmā no 2016. līdz 2019. gadam kā vienreizējus pasākumus. Saskaņā ar stabilitātes programmu paredzams, ka valdības parāda attiecība samazināsies no 37 % no IKP 2015. gadā līdz 34 % no IKP līdz 2018. gadam, starplaikā notiekot nelielām ikgadējām svārstībām likvīdo aktīvu uzkrāšanās dēļ parāda pārvaldības nolūkiem. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. 2015. gadam paredzētie pasākumi lielākoties ir īstenoti, kā paredzēts budžetā. Tomēr pasākumi paredzēto budžeta deficīta mērķu atbalstam 2016. gadā un turpmākajos gados nav pietiekami konkrēti norādīti. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Latvija 2015. gadā prasību ievēro, ņemot vērā pensiju reformas klauzulas piemērošanu. Attiecībā uz 2016. gadu pastāv būtiskas novirzes risks. Strukturālā bilance ir jāuzlabo par 0,3 % no IKP, ņemot vērā pielaidi attiecībā uz pensiju reformu. Balstoties uz Komisijas prognozi, tā pasliktinās par 0,3 % no IKP, kas ir saistīts arī ar to, ka aizsardzības izdevumus nevar klasificēt kā vienreizējus pasākumus. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Latvija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (10)Tiek veidota neatkarīga akreditācijas valsts aģentūra un izstrādāts jauns, uz kvalitāti orientēts augstākās izglītības finansēšanas modelis Latvijā. Neraugoties uz to, ka ir gūti zināmi panākumi pētniecības un inovācijas sistēmas reformēšanā atbilstoši pārdomātas specializācijas shēmai, nepietiekamā publiskā finansējuma dēļ un ņemot vērā to, ka pētniecības un inovācijas sistēma ir sadrumstalota, sasniegumi zinātnes jomā ir vāji. Latvija 2013. gadā pētniecībā un izstrādē ir investējusi tikai aptuveni 0,6 % no IKP, kas ir trešais zemākais rādītājs ES. Publiskā sektora pētniecības un izstrādes intensitāte 2013. gadā bija tikai 0,43 % no IKP. Tas, ka trūkst inovāciju un privātā sektora investīciju nozarēs ar augstāku pievienoto vērtību un zinātnesietilpīgās nozarēs, mazina konkurētspēju.

               (11)Neatkarīgi no panākumiem, kas gūti attiecībā uz bezdarba problēmas risināšanu, ir vajadzīga turpmāka rīcība, lai novērstu jauniešu bezdarbu un tā negatīvās ilgtermiņa sekas. Latvija ir guvusi zināmus panākumus profesionālās izglītības un apmācības, kā arī tās mācekļa darba komponenta reformēšanas jomā, taču MVU ierobežotās iesaistīšanās dēļ problēmas joprojām rada tās prestiža celšana.

               (12)Lai gan ir veikts ievērojams analīzes un plānošanas darbs, sociālās palīdzības reformas nav pavirzījušās uz priekšu un neatspoguļojas pietiekama budžeta plānošanā. Bezdarba un sociālās palīdzības pabalstu nelielais tvērums un zema atbilstība neļauj efektīvi samazināt nabadzību, sociālo atstumtību un augsto nevienlīdzības līmeni. Šādos apstākļos sociālie izdevumi maz ietekmē nabadzības samazināšanu. 2014. gadā aptuveni 32,7 % Latvijas iedzīvotāju bija pakļauti nabadzības vai sociālās atstumtības riskam, un ienākumu nevienlīdzība joprojām ir viena no augstākajām ES. Aktīvas darba tirgus politikas finansējums un tvērums salīdzinājumā ar citām ES valstīm joprojām ir neliels. Lielais nodokļu īpatsvars cilvēkiem ar zemiem ienākumiem joprojām kavē oficiālo nodarbinātību un samazina pieprasījumu pēc mazkvalificētiem darba ņēmējiem, tajā pašā laikā vides un efektīvu īpašuma nodokļu jomā ir liels neizmantotais potenciāls. Mazais publiskais finansējums veselības aprūpei un augtās pacientu tiešās iemaksas, tas, ka darbības stimuliem un efektivitātei netiek pievērsta pienācīga uzmanība, un aprūpes koordinācijas trūkums ir veicinājis to, ka lielai daļai iedzīvotāju ir samazinājusies veselības aprūpes pieejamība. Pastāv ievērojamas iespējas uzlabot izmaksu lietderību un sistēmas kvalitāti un slimnīcu finansēšanu sasaistīt ar sasniegumos balstītiem mehānismiem.

               (13)Latvija ir guvusi ievērojamus panākumus attiecībā uz tiesu iestāžu sistēmas reformēšanu. Tomēr civillietu un komerclietu pabeigšanas koeficients joprojām ir zems, un tas rada papildu slogu uzņēmumiem, un būtu jāstiprina Tieslietu padomes un tiesu priekšsēdētāju nozīme tiesu iestāžu reformu īstenošanā. Cīņas pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un piemērotas nodokļu iekasēšanas līmenis nav pietiekams, un nodokļu apiešanas līmenis joprojām ir augsts. Lai gan ir pieņemts Maksātnespējas likums, joprojām ir problēmas saistībā ar pareizu maksātnespējas politiku un efektīvu maksātnespējas administratoru uzraudzības sistēmu. Darījumdarbības videi un sabiedrisko pakalpojumu kvalitātei nāktu par labu stingrāki pasākumi attiecībā uz interešu konfliktu un korupcijas novēršanu, jo īpaši riskam pakļautajās jomās, piemēram, valsts iepirkumi, būvniecība un veselības aprūpe. Nav gūts progress attiecībā uz Konkurences padomes ierosinātajiem grozījumiem Konkurences likumā, lai nodrošinātu tai lielāku institucionālo un finansiālo neatkarību un ļautu efektīvi rīkoties pret publiskajām struktūrām. Saeima vēl nav pieņēmusi Valsts civildienesta likumu. Ir svarīgi, lai tajā tiktu iekļautas arī pašvaldības.

               (14)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Latvijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2015. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Latvijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Latvijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā.

               (15)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Latvijas stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  7
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Latvijai laikposmā no 2015. gada līdz 2016. gadam rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka novirze no vidēja termiņa mērķa 2015. un 2016. gadā atspoguļo vienīgi pielaidi, kas saistīta ar sistēmisko pensiju reformu.

               2.Uzlabot profesionālo izglītību un apmācību, paātrināt izglītības programmu reformu un palielināt mācekļa darba piedāvājumu. Nodrošināt, ka jaunais augstākās izglītības sistēmas finansēšanas modelis stimulē kvalitāti. Mērķtiecīgāk novirzīt finansējumu pētniecībai un stimulēt privātā sektora investīcijas inovācijā, pamatojoties uz pārdomātas specializācijas shēmu.

               3.Veikt konkrētus pasākumus, lai reformētu sociālo palīdzību, nodrošinot pabalstu piemērotību, un veikt pasākumus nodarbināmības palielināšanai. Samazināt lielo nodokļu īpatsvaru cilvēkiem ar zemiem ienākumiem, novirzot nodokļu slogu uz avotiem, kam ir mazāka negatīvā ietekme uz izaugsmi. Rīkoties, lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmas pieejamību, izmaksu lietderību un kvalitāti un slimnīcu finansēšanu sasaistītu ar sasniegumos balstītiem mehānismiem.

               4.Uzlabot tiesu iestāžu sistēmas efektivitāti, palielinot visu pušu (tostarp maksātnespējas administratoru) pārskatatbildību, nodrošinot piemērotus līdzekļus, lai apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un stiprinot Tieslietu padomes nozīmi. Uzlabot tiesību aktus valsts civildienesta jomā, lai stiprinātu pret interešu konfliktu vērsto kārtību un atalgojumu sasaistītu ar atbildību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2015) 263.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 33 final.

                     (7)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.