title: Padomes Ieteikums (2021. gada 16. novembris), ar ko novērtē panākumus, kurus iesaistītās dalībvalstis guvušas, lai izpildītu saistības pastāvīgajā strukturētajā sadarbībā (PESCO) 2021/C 464/02

text:
               17.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 464/10

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 16. novembris),
      ar ko novērtē panākumus, kurus iesaistītās dalībvalstis guvušas, lai izpildītu saistības pastāvīgajā strukturētajā sadarbībā (PESCO)
      (2021/C 464/02)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 46. panta 6. punktu,
      ņemot vērā Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu Nr. 10 par pastāvīgu strukturētu sadarbību, kas izveidota ar Līguma par Eiropas Savienību 42. pantu,
      ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2315 (2017. gada 11. decembris), ar ko izveido pastāvīgo strukturēto sadarbību (PESCO) un nosaka iesaistīto dalībvalstu sarakstu (1),
      ņemot vērā Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta d) apakšpunktā ir paredzēts, ka Padomei ir jāpieņem lēmumi un ieteikumi par to ieguldījumu izvērtēšanu, ko iesaistītās dalībvalstis sniegušas nolūkā izpildīt saistības, par kurām panākta vienošanās, saskaņā ar minētā lēmuma 6. pantā aprakstīto mehānismu.

                  (2)

                  Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 6. panta 3. punktā ir paredzēts, ka uz Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (Augstais pārstāvis) iesniegtā PESCO gada pārskata pamata Padomei ir reizi gadā jāpārskata, vai iesaistītās dalībvalstis turpina pildīt ciešākās saistības, kas ir minētas minētā lēmuma 3. pantā.

                  (3)

                  Padomes 2020. gada 20. novembra secinājumu par PESCO stratēģisko pārskatu (2020) pielikuma 1. papildinājumā norādīts, ka katru gadu līdz jūlijam Augstajam pārstāvim ir jāiesniedz gada pārskatu par PESCO īstenošanu, lai Padome pēc iesaistīto dalībvalstu progresa novērtēšanas pieņemtu ieteikumu līdz attiecīgā gada novembrim izpildīt saistības, ko iesaistītās dalībvalstis uzņēmušās PESCO ietvaros. Padomes Ieteikuma (2018. gada 6. marts) par ceļvedi PESCO īstenošanai (2)16. punktā ir precizēts, ka Eiropas Savienības Militārajai komitejai būtu jāsniedz Politikas un drošības komitejai militāras konsultācijas un ieteikumi, lai tā varētu sagatavot Padomes pārskatu par to, vai iesaistītās dalībvalstis turpina pildīt ciešākās saistības.

                  (4)

                  Padomes Ieteikuma (2018. gada 15. oktobris) par secību, kādā izpildāmas ciešākās saistības pastāvīgās strukturētās sadarbības (PESCO) ietvaros, un ar ko nosaka precīzākus mērķus, (3) 26. punktā, ir paredzēts, ka Augstajam pārstāvim minētais ieteikums būtu jāņem vērā gada pārskatā par PESCO, kas palīdzēs novērtēt to, kā katra iesaistītā dalībvalsts īsteno ciešākās saistības.

                  (5)

                  Augstais pārstāvis 2021. gada 7. jūlijā Padomei sniedza savu gada pārskatu par stāvokli PESCO īstenošanā (“gada pārskats”), tostarp par to, kā katra iesaistītā dalībvalsts pilda savas saistības saskaņā ar savu atjaunināto un pārskatīto valsts īstenošanas plānu (“VĪP”).

                  (6)

                  Tādēļ Padomei, balstoties uz minēto, būtu jāpieņem ieteikums, ar ko novērtē panākumus, kurus iesaistītās dalībvalstis guvušas, lai izpildītu saistības PESCO,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      I.   Mērķis un tvērums

                  1.

                  Šā ieteikuma mērķis ir, balstoties uz gada pārskatu un saskaņā ar iesaistīto dalībvalstu 2021. gadā iesniegtajiem VĪP, novērtēt iesaistīto dalībvalstu ieguldījumus ciešāko saistību īstenošanā, kuras tās ir uzņēmušās PESCO ietvaros.

            II.   Konstatējumi un novērtējums

                  2.

                  Gada pārskats sniedz stabilu pamatu, lai novērtētu stāvokli PESCO īstenošanā, tostarp to, kā katra iesaistītā dalībvalsts pilda savas saistības saskaņā ar savu VĪP.

                  3.

                  Pievēršoties Eiropas pašreizējām un turpmākām drošības un aizsardzības vajadzībām, iesaistītās dalībvalstis, jo īpaši ar pašreizējiem un turpmākiem centieniem izpildīt savas ciešākās saistības, palīdz uzlabot Savienības spēju rīkoties kā drošības garantam un tās stratēģisko autonomiju un stiprina tās spēju sadarboties ar partneriem un aizsargāt savus iedzīvotājus.

                  4.

                  Atzīstot, ka iesaistītajām dalībvalstīm ir būtiski jāuzlabo visu ciešāko saistību izpilde līdz 2025. gadam, Padome arī uzsver, ka

                              a)

                              iesaistītās dalībvalstis turpināja palielināt savus aizsardzības izdevumus visā pirmajā PESCO sākumposmā (2018.–2020. gads) un norādīja, ka plāno turpmākus palielinājumus 2021.–2025. gada periodā, neraugoties uz Covid-19 krīzes izraisīto ekonomikas lejupslīdi. Lai stiprinātu iesaistīto dalībvalstu spējas un tādējādi uzlabotu Savienības spēju rīkoties, šī pozitīvā tendence būtu jāsaglabā turpmāk, tostarp atvēlot resursus sadarbībā balstītu aizsardzības spēju attīstīšanas projektiem, turklāt īpaši centieni ir nepieciešami pētniecības un tehnoloģijas jomā, lai sasniegtu PESCO otrajam sākumposmam izvirzītos mērķus un palielinātu Eiropas spēju vides vispārējo saskaņotību;

                              b)

                              iesaistītās dalībvalstis ir guvušas pieticīgus panākumus Savienības spēju plānošanas un attīstības instrumentu un procesu izmantošanā valsts konkrētajos apstākļos un tiek mudinātas pastiprināt centienus to sistemātiskākai un aktīvākai izmantošanai, lai sadarbīgā veidā pārvarētu spēju nepilnības. Šajā sakarā koordinētā ikgadējā pārskata par aizsardzību (CARD) ieteikumu par aizsardzības izdevumiem, aizsardzības plānošanu un sadarbību aizsardzības jomā, par kuriem tika panākta vienošanās 2020. gadā, pilnīga izpilde būs būtiska, lai kopīgi sagatavotu jaunu plānošanas perspektīvu attiecībā uz ciešāku sadarbību spēju attīstībā, raugoties tālāk par divi tūkstoši divdesmito gadu vidu;

                              c)

                              iesaistītajām dalībvalstīm būtu atbilstoši paziņojumam par PESCO jāturpina centieni virzībā uz to, lai līdz 2025. gadam izstrādātu saskanīgu Savienības pilna spektra spēku paketi, kas dod ieguldījumu ES ambīciju līmeņa izpildē;

                              d)

                              iesaistītajām dalībvalstīm būtu ievērojami jāpastiprina centieni izpildīt operatīvās saistības un jo īpaši saistības Nr. 12, jo tiek uzskatīts, ka tām ir būtiska nozīme Savienības ārējās darbības nozīmīguma un ietekmes uzlabošanā, jo īpaši attiecībā uz tās operatīvo dimensiju. Saistības Nr.12 izpilde stiprina Savienības spēju rīkoties kā drošības garantam kopā ar partneriem, kad tas ir iespējams, un, ja vajadzīgs, vienatnē. Būtiski trūkumi, kā atspoguļots augstas ietekmes spēju mērķos (HICG), joprojām ietekmē Savienības ambīciju līmeņa īstenošanai vajadzīgo iesaistīto dalībvalstu spēku pieejamību, izvietojamību un sadarbspēju. Turklāt iesaistītajām dalībvalstīm ir vēl iespējams palielināt savu ieguldījumu ne vien pašreizējās kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) misijās un operācijās, bet arī ES kaujas grupu rotāciju plānā un ātrās reaģēšanas datubāzēs. Šajā sakarā saskaņā ar Padomes Ieteikuma (2021. gada 15. novembris) par secību, kādā izpildāmas ciešākās saistības pastāvīgās strukturētās sadarbības (PESCO) ietvaros, un ar ko nosaka precīzākus mērķus un atceļ 2018. gada 15. oktobra Ieteikumu (4), iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāturpina apspriest un jādefinē progresa rādītāji, lai nodrošinātu taisnīgu daļu attiecīgo spēku formēšanā KDAP misijām un operācijām, ievērojot iesaistīto dalībvalstu līdzekļus un spējas, un lai palielinātu pārredzamību to starpā. Saskaņā ar principu “vienots spēku kopums” (5) iesaistīto dalībvalstu ieguldījumiem Spēku katalogā būtu jāatbilst pamatmērķa procesa norādījumiem un tajos būtu jāiekļauj visi izvietojamie aktīvi (tostarp štābi un spējas, ko var izmantot misiju un operāciju atbalstam).

                              e)

                              iesaistītās dalībvalstis uzrādīja progresu attiecībā uz to, kā tiek pildītas saistības palīdzēt novērst spēju nepilnības, kas apzinātas saskaņā ar spēju attīstības plānu (CDP) un CARD, tostarp novērtējumu par HICG īstenošanu, tomēr lielākā daļa joprojām nesniedz norādes par to, vai un kā tās uzskata par prioritāti valstu spēju trūkumu novēršanā izmantot Eiropas sadarbībā balstītu pieeju. Tāpat to vidū joprojām nav vienotas izpratnes par spēju projektu ietekmi saistībā ar Eiropas stratēģiskās autonomijas palielināšanu un Eiropas aizsardzības tehniskā un rūpnieciskā pamata (EDTIB) stiprināšanu. Centieniem īstenot 2020. gada CARD ieteikumus un izmantot apzinātās sadarbības iespējas, jo īpaši izstrādāt īstenošanas ceļvežus ierosinātajām sešām prioritārajām jomām, būtu jāsekmē šīs izpratnes uzlabošanās; Padome atgādināja, ka tad, ja prasības pārklājas, tiek un joprojām tiks nodrošināta rezultātu saskanība starp CDP un CARD , no vienas puses, un attiecīgajiem NATO procesiem, piemēram, NATO aizsardzības plānošanas procesu, no otras puses, vienlaikus atzīstot abu organizāciju atšķirīgo būtību un to attiecīgos pienākumus un dalībnieces;

                              f)

                              iesaistītajām dalībvalstīm joprojām ir jāuzlabo informācijas sniegšana saistībā ar ciešākajām saistībām un attiecīgajiem precīzākajiem mērķiem attiecībā uz to rūpniecības politiku un iepirkuma stratēģijām. Tām būtu jāpastiprina centieni pārsniegt pašreizējo saistību izpildes līmeni, sniedzot plānus ar skaidrām norādēm par to, ka to projekti, kas izriet no rūpniecības politikas un iegādes stratēģijām, veicina Eiropas aizsardzības rūpniecības konkurētspējas palielināšanu un pozitīvi ietekmē EDTIB, tostarp veicinot mazo un vidējo uzņēmumu un vidēji liela kapitāla uzņēmumu pārrobežu līdzdalību visā Savienībā.

                  5.

                  Attiecībā uz savu VĪP katra iesaistītā dalībvalsts tiek mudināta, turpinot PESCO īstenošanu, ņemt vērā gada pārskatā izklāstītos konstatējumus un ieteikumus un attiecīgi pārskatīt savu ieguldījumu ciešāko saistību izpildē PESCO otrajā sākumposmā.

            III.   Valsts īstenošanas plāni

                  6.

                  Kopumā iesaistītās dalībvalstis kopš 2020. gada beigām ir uzlabojušas savos ikgadējos VĪP atjauninājumos sniegtās informācijas kvalitāti. Neraugoties uz šo pozitīvo tendenci, iesaistītajām dalībvalstīm tiek ieteikts visās saistību jomās sniegt pamatotākas norādes un jēgpilnus paziņojumus, īpašu uzsvaru liekot uz konkrētu, uz nākotni vērstu plānu izstrādi par to, kā tās ir iecerējušas palīdzēt izpildīt ciešākas saistības un precīzākus mērķus, tostarp izmantojot 2020. gada CARD konstatējumus un ieteikumus. Šī uz nākotni vērstā perspektīva ļaus iesaistītajām dalībvalstīm labāk koordinēt savus centienus un meklēt sadarbības iespējas.

                  7.

                  Iesaistītās dalībvalstis tiek arī mudinātas turpināt iesaistīties divpusējos dialogos ar PESCO sekretariātu, lai panāktu, saglabātu vai vēl vairāk uzlabotu pozitīvu virzību uz ciešāko saistību izpildi. PESCO sekretariāts nodrošinās pārskatītu VĪP atbalsta informatīvo dokumentu, pamatojoties uz gaidāmo jauno precīzāko mērķu kopumu otrajam PESCO sākumposmam, kas varētu ietvert termiņa noteikšanu dalībvalstīm saskaņoto kritēriju sasniegšanai.

                  8.

                  Iesaistītās dalībvalstis tiek mudinātas savu VĪP iesniegšanai izmantot digitālo platformu, ko PESCO vajadzībām izstrādājusi Eiropas Aizsardzības aģentūra (EAA); tas ļaus tiem izmantot datus, kurus tās jau ir sniegušas, piemēram, saistībā ar PESCO, CARD un citām attiecīgām Savienības aizsardzības iniciatīvām, un tādēļ atvieglos administratīvo slogu iesaistītajām dalībvalstīm.

                  9.

                  Iesaistītās dalībvalstis tiek mudinātas pārsniegt pašreizējo saistību izpildes līmeni attiecībā uz aizsardzības nozares rūpniecisko dimensiju, sniedzot plānus ar skaidrām norādēm par to, ka to projekti, kas izriet no to rūpniecības politikas un iegādes stratēģijām, veicina Eiropas aizsardzības rūpniecības konkurētspējas palielināšanu un pozitīvu ietekmi uz EDTIB.

                  10.

                  Iesaistītās dalībvalstis tiek stingri mudinātas savu līdzekļu un spēju robežās palielināt savu ieguldījumu PESCO operatīvajos aspektos, kuros ir apzināti trūkumi, īpašu uzmanību pievēršot stratēģiski izvietojamo spēku pieejamībai Savienības ambīciju līmeņa īstenošanai, KDAP misiju un operāciju prasību paziņojumiem, ātrās reaģēšanas datubāzēm un ES kaujas grupu rotāciju plānam.

                  11.

                  Tā kā PESCO ciešāko saistību sekmīgai izpildei ir vajadzīgi visu iesaistīto dalībvalstu kolektīvi un individuāli centieni un lai nodrošinātu vajadzīgo politisko impulsu, iesaistītajām dalībvalstīm 2022. gadā, kā arī pēc tam katru otro gadu būtu saviem VĪP jāpievieno augsta līmeņa politisks paziņojums, kurā izklāstīti galvenie sasniegumi un noteiktas konkrētas nacionālās prioritātes (jo īpaši atbalstot ES spēju attīstības prioritāšu un CARD konstatējumu un ieteikumu īstenošanu) un ieguldījumi ciešāko saistību izpildē.

            IV.
            PESCO projekti

                  12.

                  Četrdesmit seši PESCO projekti palīdz izpildīt divdesmit ciešākās saistības. Trīsdesmit divus no minētajiem projektiem var saistīt ar sadarbības iespējām, tostarp CARD apzinātajās prioritārajās jomās. Turklāt divdesmit četri no tiem tieši pievēršas HICG, mazinot KĀDP misiju un operāciju kritiskos trūkumus, bet astoņpadsmit no tiem to dara netieši.

                  13.

                  Saskaņā ar 2020. gada 20. novembra Padomes secinājumiem par PESCO 2020. gada stratēģisko pārskatu sagaidāms, ka ievērojams PESCO projektu skaits sniegs konkrētus rezultātus līdz 2025. gada beigām, tomēr 2021. gada 2. jūnijaPESCO projektu progresa ziņojumā Padomei ir norādīts, ka daži no tiem var saskarties ar zināmām grūtībām gaidīto rezultātu sasniegšanā līdz minētajam laikam. Visu notiekošo PESCO projektu sekmīgai īstenošanai un taustāmu rezultātu un prasīto spēju savlaicīgai nodrošināšanai būs noteicošā nozīme PESCO pamanāmībā un uzticamībā.

                  14.

                  Tādēļ Padome uzsver, ka iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāīsteno centieni gūt taustāmus rezultātus saskaņā ar plānoto, īpaši attiecībā uz tiem pirmās un otrās kārtas projektiem, kuri vēl atrodas ideju izstrādes posmā, un tiem projektiem, kuri saskaras ar lieliem ierobežojumiem, kas saistīti ar mērķu, darbības jomas un sasniedzamo rezultātu turpmāku pilnveidošanu. Tas liecina par to, ka ir rūpīgi jāpārbauda, kā šos projektus vajadzētu turpināt īstenot vai daži no tiem būtu jāgrupē vai jāapvieno, lai palielinātu to ietekmi un efektivitāti, ietaupītu resursus, palielinātu sinerģiju un novērstu nevajadzīgu dublēšanos. Ja projekta dalībnieces konstatē, ka projekti nevar sniegt gaidītos rezultātus, šādi projekti būtu vai nu jāaktivizē vai jāizbeidz, lai nodrošinātu visu PESCO projektu atbilstību, efektivitāti un uzticamību.

                  15.

                  Padome iesaka projektu koordinatoriem biežāk informēt PESCO sekretariātu un citas iesaistītās dalībvalstis par savu PESCO projektu stāvokli, lai palielinātu pārredzamību un PESCO sekretariāta spēju uzņemties lielāku lomu sniegt padomus iesaistītajām dalībvalstīm. Šajā sakarā būtu vēl vairāk jāpalielina PESCO sekretariāta resursi.

                  16.

                  Padome aicina iesaistītās dalībvalstis prioritārā kārtā apsvērt Eiropas sadarbības pieeju, lai novērstu spēju nepilnības un pēc iespējas labāk izmantotu EAA kā Eiropas forumu kopīgu spēju attīstībai saskaņā ar PESCO saistībām, par kurām panākta vienošanās, tostarp EAA palīdzību PESCO projektu priekšlikumu pilnīgā sagatavošanā un iespējamo atbalstu PESCO projektu īstenošanai.

                  17.

                     PESCO sekretariāts varētu aicināt iesaistītās dalībvalstis ierosināt idejas par iespējamiem jauniem PESCO projektiem, kurus tās līdz šim nav īstenojušas PESCO satvarā, šajā sakarā ņemot vērā CARD konstatējumus un ieteikumus, kā arī ES spēju attīstības prioritātes, kas izriet no CDP, tostarp HICG.

                  18.

                  Lai apzinātu un izstrādātu turpmāku PESCO projektu priekšlikumus, Padome aicina iesaistītās dalībvalstis pastiprināt Savienības plānošanas un spēju attīstības instrumentu izmantošanu, kā arī CARD konstatējumu un ieteikumu izmantošanu par ievirzes sniedzējiem, lai turpinātu pilnveidot projektu priekšlikumus, jo īpaši attiecībā uz prioritārajām jomām un apzinātajām sadarbības iespējām, tostarp operatīvajā jomā. Padome mudina tās turpināt iesniegt PESCO projektu priekšlikumus, jo īpaši tādus, kam ir lielāka operatīvā ievirze un īstermiņa ietekme, pamatojoties uz jau esošajām spējām, kā arī tādus, kas sekmē stratēģisko spēju trūkumu novēršanu un vajadzību apmierināšanu, kuri konstatēti CDP un CARD.

            V.   Tālākā virzība

                  19.

                  Pēc iespējas drīz būtu jāpieņem Padomes ieteikums, kurā nosaka precīzākus mērķus katrai no ciešākajām saistībām PESCO otrajā sākumposmā (2021.–2025. gads).

                  20.

                  Pēc minētā ieteikuma apstiprināšanas PESCO sekretariāts nodrošinās pārskatītu VĪP atbalsta informatīvo dokumentu, pamatojoties uz jauno precīzāko mērķu kopumu PESCO otrajam sākumposmam, kas varētu ietvert termiņa noteikšanu iesaistītajām dalībvalstīm saskaņoto kritēriju sasniegšanai.

                  21.

                  Iesaistītās dalībvalstis tiek aicinātas pārskatīt savus VĪP, lai tos vajadzības gadījumā atjauninātu un lai līdz 2022. gada 10. martam iesniegtu savus atjauninātos VĪP PESCO sekretariātam, tostarp izmantojot arī EAA digitālo platformu. Nākamajam VĪP atjauninājumam būtu jāpievieno augsta līmeņa politisks paziņojums, kurā iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāizklāsta galvenie sasniegumi un specifiskas valsts prioritātes un ieguldījumi.

                  22.

                  Padome atgādināja, ka saskaņā ar 2020. gada PESCO stratēģisko pārskatu PESCO sekretariātam, kā arī iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāturpina strādāt pie stimuliem nolūkā uzlabot saistību izpildi, jo īpaši situācijā, kad Augstais pārstāvis ir novērtējis progresu kā nepietiekamu un to uzsvērusi arī Padome, proti, attiecībā uz operatīvajām saistībām, kā arī saistībām, kas attiecas uz Eiropas sadarbības pieeju. Lai uzturētu politisku impulsu un lielāku politisko atbildību, starp iesaistītajām dalībvalstīm un Augsto pārstāvi būtu jāturpina regulāras augsta līmeņa politiskās diskusijas.

                  23.

                  Iesaistītās dalībvalstis tiek mudinātas turpināt iesaistīties divpusējos dialogos ar PESCO sekretariātu, lai panāktu, saglabātu vai vēl vairāk uzlabotu pozitīvu virzību uz ciešāko saistību izpildi. PESCO sekretariāts sniegtu katrai iesaistītajai dalībvalstij pielāgotus ieteikumus, kas jāapspriež šajos dialogos. Šajā sakarā būtu vēl vairāk jāpalielina PESCO sekretariāta resursi.

                  24.

                  Padome atgādina, ka, ņemot vērā Stratēģiskā kompasa iznākumu, iesaistītās dalībvalstis saistībā ar PESCO stratēģiskās pārskatīšanas procesu, kas jāveic pirms otrā PESCO sākumposma beigām 2025. gadā, un kā norādīts paziņojumā par PESCO, kurā arī atgādināts dažu dalībvalstu drošības un aizsardzības politikas specifiskais raksturs, novērtēs visu PESCO saistību izpildi un spriedīs un lems par jaunām saistībām, lai sāktu jaunu posmu virzībā uz Eiropas drošības un aizsardzības integrāciju.

         Briselē, 2021. gada 16. novembrī

               Padomes vārdā —

               priekšsēdētājs

            J. BORRELL FONTELLES

         (1)  OV L 331, 14.12.2017., 57. lpp.

         (2)  OV C 88, 8.3.2018., 1. lpp.

         (3)  OV C 374, 16.10.2018., 1. lpp.

         (4)  OV C 463, 16.11.2021., 1 lpp.

         (5)  Minētos spēkus iesaistītās dalībvalstis var izmantot ES ietvarā, valsts vajadzībām, kā arī citos kontekstos, kā piemēram, ANO un NATO.


title: Padomes Ieteikums (ES) 2021/2022 (2021. gada 18. novembris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu

text:
                  19.11.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 413/37

         PADOMES IETEIKUMS (ES) 2021/2022
         (2021. gada 18. novembris),
         ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un e) apakšpunktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2020. gada 30. jūnijā pieņēma Ieteikumu par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (1) (“Padomes ieteikums”).

                     (2)

                     Kopš tā laika Padome ir pieņēmusi Ieteikumus (ES) 2020/1052 (2), (ES) 2020/1144 (3), (ES) 2020/1186 (4), (ES) 2020/1551 (5), (ES) 2020/2169 (6), (ES) 2021/89 (7), (ES) 2021/132 (8), (ES) 2021/767 (9), (ES) 2021/892 (10), (ES) 2021/992 (11), (ES) 2021/1085 (12), (ES) 2021/1170 (13), (ES) 2021/1346 (14), (ES) 2021/1459 (15), (ES) 2021/1712 (16), (ES) 2021/1782 (17), (ES) 2021/1896 (18) un (ES) 2021/1945 (19), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu.

                     (3)

                     Padome 2021. gada 20. maijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2021/816, ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (20), lai atjauninātu kritērijus, kas tiek izmantoti nolūkā novērtēt to, vai nebūtiski ceļojumi no trešām valstīm ir droši un būtu jāatļauj.

                     (4)

                     Padomes ieteikums paredz, ka dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 1. jūlija, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz Padomes ieteikuma I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem. Reizi divās nedēļās Padomei I pielikumā minētais trešo valstu saraksts būtu jāpārskata un vajadzības gadījumā jāatjaunina, vispirms veicot vispārēju izvērtējumu, balstoties uz Padomes ieteikumā minēto metodiku, kritērijiem un informāciju, un pēc rūpīgas konsultēšanās ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem.

                     (5)

                     Kopš tā laika Padomē ir notikušas diskusijas, rūpīgi konsultējoties ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem, par Padomes ieteikuma I pielikumā iekļautā trešo valstu saraksta pārskatīšanu un piemērojot kritērijus un metodiku, kas noteikti Padomes Ieteikumā, kurā grozījumi izdarīti ar Ieteikumu 2021/816. Šo diskusiju rezultātā būtu jāgroza I pielikumā iekļautais trešo valstu saraksts. Konkrēti, sarakstam būtu jāpievieno Indonēzija.

                     (6)

                     Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 18. novembri, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu, īpašās pārvaldes apgabalu un citu administratīvi teritoriālo vienību iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes ieteikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.

                     (7)

                     Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD, Dānija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis ieteikums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo ieteikumu, izlemj, vai tā šo ieteikumu ieviesīs.

                     (8)

                     Šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (21); tādēļ Īrija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Īrijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                     (9)

                     Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (22) 1. panta A punktā.

                     (10)

                     Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (23) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (24) 3. pantu.

                     (11)

                     Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (25) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Lēmuma 2011/350/ES (26) 3. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
         Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu, kas grozīts ar Ieteikumiem (ES) 2020/1052, (ES) 2020/1144, (ES) 2020/1186, (ES) 2020/1551, (ES) 2020/2169, (ES) 2021/89, (ES) 2021/132, (ES) 2021/767, (ES) 2021/816, (ES) 2021/892, (ES) 2021/992, (ES) 2021/1085, (ES) 2021/1170, (ES) 2021/1346, (ES) 2021/1459, (ES) 2021/1712, (ES) 2021/1782, (ES) 2021/1896 un (ES) 2021/1945, groza šādi:

                     1)

                     Padomes ieteikuma 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

                                 “1.

                                 Dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 18. novembri, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem.”;

                     2)

                     ieteikuma I pielikumu aizstāj ar šādu:

                           “I PIELIKUMS
                           Trešās valstis, īpašās pārvaldes apgabali un citas administratīvi teritoriālās vienības, kuru iedzīvotājus nebūtu jāskar pagaidu ierobežojumam pie ārējām robežām nebūtiskiem ceļojumiem uz ES:
                           I.   VALSTIS

                                       1.

                                       ARGENTĪNA

                                       2.

                                       AUSTRĀLIJA

                                       3.

                                       BAHREINA

                                       4.

                                       KANĀDA

                                       5.

                                       ČĪLE

                                       6.

                                       KOLUMBIJA

                                       7.

                                       INDONĒZIJA

                                       8.

                                       JORDĀNIJA

                                       9.

                                       KUVEITA

                                       10.

                                       NAMĪBIJA

                                       11.

                                       JAUNZĒLANDE

                                       12.

                                       PERU

                                       13.

                                       KATARA

                                       14.

                                       RUANDA

                                       15.

                                       SAŪDA ARĀBIJA

                                       16.

                                       DIENVIDKOREJA

                                       17.

                                       APVIENOTIE ARĀBU EMIRĀTI

                                       18.

                                       URUGVAJA

                                       19.

                                       ĶĪNA (*1)

                                 II.   ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS ĪPAŠĀS PĀRVALDES APGABALI

                                       Honkongas Īpašās Pārvaldes Apgabals

                                       Makao Īpašās Pārvaldes Apgabals

                                 III.   ADMINISTRATĪVI TERITORIĀLĀS VIENĪBAS, KO VISMAZ VIENA DALĪBVALSTS NEATZĪST PAR VALSTĪM

                                       Taivāna

                        (*1)  Ja tiek apstiprināta savstarpība."

            Briselē, 2021. gada 18. novembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Z. ČERNAČ

            (1)  OV L 208I, 1.7.2020., 1. lpp.

            (2)  OV L 230, 17.7.2020., 26. lpp.

            (3)  OV L 248, 31.7.2020., 26. lpp.

            (4)  OV L 261, 11.8.2020., 83. lpp.

            (5)  OV L 354, 26.10.2020., 19. lpp.

            (6)  OV L 431, 21.12.2020., 75. lpp.

            (7)  OV L 33, 29.1.2021., 1. lpp.

            (8)  OV L 41, 4.2.2021., 1. lpp.

            (9)  OV L 165 I, 11.5.2021., 66. lpp.

            (10)  OV L 198, 4.6.2021., 1. lpp.

            (11)  OV L 221, 21.6.2021., 12. lpp.

            (12)  OV L 235, 2.7.2021., 27. lpp.

            (13)  OV L 255, 16.7.2021., 3. lpp.

            (14)  OV L 306, 31.8.2021., 4. lpp.

            (15)  OV L 320, 10.9.2021., 1. lpp.

            (16)  OV L 341, 24.9.2021., 1. lpp.

            (17)  OV L 360, 11.10.2021., 128. lpp.

            (18)  OV L 388, 3.11.2021., 1. lpp.

            (19)  OV L 397, 10.11.2021., 28. lpp.

            (20)  OV L 182, 21.5.2021., 1. lpp.

            (21)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

            (22)  OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.

            (23)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

            (24)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.).

            (25)  OV L 160, 18.6.2011., 21. lpp.

            (26)  Padomes Lēmums 2011/350/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā saistībā ar kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām un personu pārvietošanos (OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.).


title: Padomes Ieteikums (ES) 2021/2122 (2021. gada 26. novembris) par Eiropas pētniecības un inovācijas paktu

text:
               2.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 431/1

      PADOMES IETEIKUMS (ES) 2021/2122
      (2021. gada 26. novembris)
      par Eiropas pētniecības un inovācijas paktu
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu saistībā ar 182. panta 5. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  2020. gada 30. septembrī Komisija pieņēma paziņojumu “EPT – pētniecības un inovācijas jaunā ēra”, kur izklāsta jaunas Eiropas pētniecības telpas (EPT) ieceri un izziņo nodomu ierosināt Eiropas Pētniecības un inovācijas paktu.

                  (2)

                  Padomes secinājumos par jauno Eiropas Pētniecības telpu, kas pieņemti 2020. gada 1. decembrī, dalībvalstis un Komisija tiek aicinātas 2021. gadā izstrādāt EPT politikas programmu un daudzlīmeņu pārvaldes modeli, lai īstenotu jauno vērienīgo mērķi par Eiropas pētniecības telpu.

                  (3)

                  Pēdējos divos gadu desmitos EPT īstenošana ir veicinājusi nozīmīgus sasniegumus tādās jomās kā pētniecības infrastruktūra, atvērtā zinātne, transnacionālā un starptautiskā sadarbība, dzimumu līdzsvars pētniecībā un inovācijā, kopīga plānošana, karjera pētniecībā un pētnieku mobilitāte, kā arī veicinājusi strukturālas reformas. Tomēr pēdējā laikā progresa temps pētniecības un inovācijas jomas ieguldījumos Savienības līmenī kopumā ir palēninājies, un ir jādara vairāk, lai minētā tendence mainītu virzienu.

                  (4)

                  Lai risinātu globālas problēmas un atbalstītu Eiropas konkurētspēju, starptautiskajai sadarbībai ar EPT starpniecību būtu jāņem vērā Savienības ārējo attiecību prioritātes, balstoties uz daudzpusējību un līdzsvarotu savstarpēju atvērtību un jāveicina vienādi konkurences apstākļi un savstarpība, kas balstās uz pamatvērtībām un kopīgiem pamatnosacījumiem.

                  (5)

                  Lai nodrošinātu nākotnei gatavu EPT, ir jāstiprina koordinācija un jāpadziļina saskaņotība starp Savienības, valstu un reģionālo politiku. Tāpēc Komisijas paziņojumā “EPT – pētniecības un inovācijas jaunā ēra” pausts aicinājums mobilizēt dalībvalstis uz galveno kopīgo principu un vērtību īstenošanu un noteikt kopīgas prioritārās rīcības jomas. Tas ir īpaši svarīgi laikā, kad nepieciešams lielāks un mērķtiecīgāks valsts un reģionālais finansējums un reformas, lai paātrinātu ieguldījumu Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) izvirzīto ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanā, veicinātu zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un īstenotu Parīzes nolīguma mērķus atbilstoši Eiropas zaļā kursa mērķiem.

                  (6)

                  Ir vajadzīgs kopīgs principu un vērtību kopums, lai nostiprinātu stabilu pamatu pētniecībai un inovācijai Savienībā, uzsverot vērtības (ētika un integritāte; zinātniskās pētniecības brīvība; dzimumu līdztiesība un vienlīdzīgas iespējas), nosakot labākus darba apstākļus (brīva pētnieku, zināšanu un tehnoloģiju aprite visā Savienībā; centieni panākt izcilību; pētniecības un inovācijas vērtības radīšana un ietekme) un palielinot sadarbību (koordinācija, saskaņotība, apņemšanās; globāla iesaistīšana; iekļautība; sabiedriskā atbildība).

                  (7)

                  Vienotām prioritārām jomām būtu skaidri jāparāda ieinteresētajām personām, kuras jomas un darbības Savienība un tās dalībvalstis uzskata par kopīgām prioritātēm un kurās tās apņemas sadarboties dažādos sastāvos, radot stabilu satvaru politikas veidotājiem, publiskajiem finansētājiem, privātajiem ieguldītājiem un izpildītājiem.

                  (8)

                  Padome secinājumos par jauno Eiropas Pētniecības telpu atkārtoti apstiprināja mērķi pētniecībā un izstrādē ieguldīt 3 % no Savienības IKP. Lai prioritāti piešķirtu ieguldījumiem un reformām, dalībvalstis varētu atjaunināt savus valsts mērķus, atspoguļojot jaunās Savienības prioritātes un valsts apstākļus.

                  (9)

                  Lai noteiktu valsts stratēģiju kā vērstu uz 3 % mērķa sasniegšanu, dalībvalstis tiek mudinātas apsvērt papildu apakšmērķu izmantošanu, panākot pareizo līdzsvaru starp pietiekami vērienīgu EPT programmu un tādu, kas ir sasniedzama un reālistiska, tostarp dalībvalstīm valsts līmenī.

                  (10)

                  EPT stiprināšana prasa ciešāku sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju. To var panākt, Komisijai izveidojot un uzturot vienkāršotu uzraudzības un koordinācijas sistēmu savstarpējai apmācībai un pastiprinātam divpusējam un daudzpusējam dialogam.

                  (11)

                  Būtu jāuzlabo Savienības un valstu, tostarp reģionālo, ieguldījumu un reformu koordinācija, lai nostiprinātu valstu pētniecības un inovācijas sistēmas un palielinātu to ietekmi Savienības līmenī: valstu pētniecības un inovācijas politikai virzot valstu sistēmu izstrādi ceļā uz valsts mērķu sasniegšanu, tā turklāt palīdz sasniegt EPT mērķus un citas kopīgas Savienības prioritātes stratēģiskās kopīgu interešu jomās,

            AR ŠO IESAKA.
      I.   Pētniecības un inovācijas Savienībā vērtības un principi

                  1.

                  Dalībvalstīm savās pētniecības un inovācijas sistēmās ciešā sadarbībā ar ieinteresētajām personām būtu jāpiemēro šāds kopīgais vērtību un principu kopums attiecībā uz pētniecību un inovāciju Savienībā. Minētās vērtības un principi dalībvalstīm un Savienībai būtu jāveicina arī mijiedarbībā ar trešām valstīm, lai panāktu vienādus konkurences apstākļus un kopīgus pamatnosacījumus.

         Aizstāvēt vērtības

                  a)

                  Pētniecības un inovācijas ētika un integritāte:– pētniekiem, pētniecības procesiem un pētniecības un inovācijas sistēmai kopumā būtu jāatbilst stingriem ētikas un integritātes noteikumiem un praksei, kas ir pamats atbildīgai un uzticamai pētniecībai bez nepamatotas iejaukšanās, un kas ir priekšnoteikums izcilības sasniegšanai un pamatā pētnieku pienākumam uzmanīties no neobjektivitātes un metodoloģiskas novienkāršošanas un rīkoties, lai vērstos pret pseidozinātnes un maldinošas informācijas izplatību, palielinot zinātniskās informācijas izplatīšanas un attiecīgos pedagoģiskos centienus;

                  b)

                  Zinātniskās pētniecības brīvība: tā ir daļa no pētniecības kultūras, kas raksturo EPT, un nepieciešams nosacījums, lai pētnieki varētu atklātā un drošā veidā brīvi definēt pētāmos jautājumus, teorijas un metodes un radīt, koplietot un izplatīt zināšanas, datus un citus rezultātus.

                  c)

                  Dzimumu līdztiesība un vienlīdzīgas iespējas visiem: tas iekļauj dzimumu līdzsvaru pētniecības kopās visos līmeņos, tostarp pārvaldībā un lēmumu pieņemšanā, ar dzimumu saistītas vardarbības, uzmākšanās un ar dzimumu saistītu aizspriedumu apkarošanu, un dzimuma aspekta iestrādāšanu pētniecības un inovācijas saturā, un rēķināšanos ar daudzveidību plašākā nozīmē, ieskaitot dzimumu, rasi vai etnisko izcelsmi, reliģiju vai ticību, sociālo daudzveidību, invaliditāti, vecumu, seksuālo orientāciju un ikkatras diskriminācijas apkarošanu.

         Strādāt labāk

                  d)

                  Brīva pārvietošanās: būtu jāveicina brīva pētnieku un palīgpersonāla pārvietošanās, jāsekmē zinātniskās atziņas un tehnoloģijas, piesaistot talantus un izvairoties no iespējamas talantu aizplūšanas. Tas ietver pēc iespējas agrāku zinību, datu un rīku apmaiņu, jo īpaši izmantojot atvērtās zinātnes praksi, pievilcīgu un nopelnos balstītu karjeru, pētnieku un palīgpersonāla prasmju atzīšanu visā viņu karjeras laikā, pētnieku mobilitātes pamatnosacījumu uzlabošanu, veicinot pētnieku pārvietošanos visā Savienībā, mudinot apmaiņu starp akadēmisko pasauli un rūpniecību (un citām nozarēm), izplatot inovāciju un atbalstot atklātu piekļuvi pētniecības infrastruktūrām, tehnoloģiju infrastruktūrām un to pakalpojumiem.

                  e)

                  Centieni panākt izcilību: apņemšanās plānot, veikt vai atbalstīt pēc iespējas kvalitatīvākus pētījumus, lai sasniegtu un atalgotu izcilību, kas ir priekšnoteikums zinātniskai, tehnoloģiskai, ekonomiskai, politikas un sociālai ietekmei, tādējādi paplašinot Eiropas vispārējo zināšanu bāzi. Publiskā sektora atbalstam pētniecības un inovācijas jomā vajadzētu būt vērstam uz kvalitatīvu iniciatīvu atlasi un finansēšanu – kvalitāte nozīmē tādu pētniecību, kas ir pasaules līmenī, rada pārbaudāmus un reproducējamus rezultātus un ko veic, izmantojot pārredzamus pētniecības procesus un metodiku, kā arī pētniecības pārvaldību, kas ļauj sistemātiski atkalizmantot iepriekšējos rezultātus. Pētniecības novērtēšanas sistēmai, kas pievēršas pētniecībai, pētniekiem, grupām un iestādēm, būtu jāatbilst šim principam un attiecīgi jāatalgo kvalitāte; ar publisku atbalstu vajadzētu atzīt, ka fundamentālie pētījumi ir būtiski, lai nodrošinātu pētniecības un inovācijas ekosistēmu izcilību, pievilcību un konkurētspēju, un būtu jāpanāk līdzsvars starp “zinātkāres virzītu” pētniecību un pētniecību “ar uzdevumu”.

                  f)

                  Vērtības radīšana un ietekme uz sabiedrību un ekonomiku: palielināt pētniecības un inovācijas ietekmi, pārveidojot Eiropas vadošo lomu zināšanu radīšanā, izmantojot zināšanas sabiedrībā, piemēram, ar tādu produktu, pakalpojumu, procesu un risinājumu starpniecību, kas atbalsta iedzīvotāju labklājību uz ilgtspējīgas planētas, ekonomisko labklājību, atvērtu inovāciju, uz pierādījumiem balstītu politikas veidošanu un stratēģisko autonomiju, vienlaikus saglabājot atvērtu ekonomiku; tas cita starpā nozīmē strādāt dažādās politikas jomās, veicināt un atalgot ciešāku savstarpējo saikni starp daudzdisciplīnu un starpnozaru sadarbības dalībniekiem, ieguldīt cilvēkos, pētniecības un tehnoloģisko infrastruktūru pieejamībā, mijiedarboties ar nozari un citiem dalībniekiem, un veicināt pētnieku ierosinātus fundamentālos pētījumus un to nozīmi revolucionāra progresa panākšanā un plašākas zināšanu bāzes izveidē.

         Strādāt kopā

                  g)

                  Koordinācija, saskaņotība un apņemšanās: savā valsts un reģionālajā pētniecības un inovācijas politikā dalībvalstis iekļauj Eiropas dimensiju un nodrošina lielāku valsts ieinteresētību un apņemšanos sekmīgi īstenot EPT prioritātes. Dalībvalstis ar Savienības atbalstu koordinē savu pētniecības un inovācijas politiku un programmas kopīgu interešu jomās, tostarp, nodrošinot papildināmību un veicinot sinerģijas ar Savienības pētniecības un inovācijas pamatprogrammām un citām Savienības programmām un fondiem, tādējādi veicinot transnacionālo sadarbību EPT ietvaros, un tiešos pētniecības un inovācijas ieguldījumus un reformas orientē uz EPT mērķu sasniegšanu un paātrina zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi.

                  h)

                  Globāla iesaistīšana: dalībvalstis iesaistās savstarpēji izdevīgā un savstarpīgā sadarbībā un kopīgās pētniecības un inovācijas darbībās ar partneriem no trešām valstīm un reģioniem, pamatojoties uz Savienības stratēģiskajām interesēm, vērtībām un principiem, kas izklāstīti šajā ieteikumā, ANO ilgtspējīgas attīstības mērķos un citos attiecīgos starptautiskos instrumentos.

                  i)

                  Iekļautība: dalībvalstīm būtu jācenšas pilnībā attīstīt EPT potenciālu, lai tās spētu konkurēt pasaules līmenī; attiecīgi būtu jākonsultē un jāatbalsta dalībvalstis un reģioni, kuru sniegums ir vājāks, lai tie pieliktu pūles palielināt savu pētniecības un inovācijas sistēmu sniegumu un apmēru un attīstīt savas spējas – gan cilvēkresursus, gan infrastruktūras –, tostarp izmantojot sinerģiju starp valsts un reģionālo finansējumu un Savienības fondiem. Savienības līmenī būtu jāatbalsta centieni atraisīt izcilības potenciālu dalībvalstīs un pētniekus un novatorus no reģioniem, kuru sniegums ir vājāks, savienot ar izciliem Eiropas tīkliem visā Savienībā.

                  j)

                  Sociālā atbildība: censties reaģēt uz sabiedrības vajadzībām, lai paplašinātu kolektīvās spējas un panāktu lielāku ietekmi uz sabiedrību un vidi un palielinātu uzticēšanos un atbalstu zinātnei un inovācijai, iesaistot ieinteresētās personas, vietējās kopienas un iedzīvotājus pētniecības un inovācijas politikas izstrādē un īstenošanā, uzlabojot zinātnes komunikāciju un nodrošinot, ka minētā politika ir pielāgojama, elastīga un spējīga pielāgoties negaidītām problēmām.

            II.   Prioritāras kopīgās rīcības jomas Savienībā

                  2.

                  Dalībvalstīm pēc brīvprātības principa būtu jāīsteno šādas prioritāras jomas vienotai rīcībai EPT atbalstam, uz kuru pamata tiks izstrādātas EPT darbības EPT politikas programmā. Minētajām darbībām būtu jānodrošina cieša saskaņotība ar Savienības pētniecības un inovācijas vērtībām un principiem, un pienācīgs atbalsts tiem, kā izklāstīts šajā ieteikumā.

         Padziļināt patiesi funkcionējošu zināšanu iekšējo tirgu

                  a)

                  Atvērtā zinātne: atbalstīt un atalgot patiesu atvērtās zinātnes kultūru visā Savienībā, tostarp integrējot brīvu piekļuvi zinātniskām publikācijām un pētniecības datiem (proti, īstenojot principu “tik atvērts, cik iespējams, tik slēgts, cik nepieciešams”) un izplatot un ieviešot atvērtās zinātnes principus un praksi, vienlaikus ņemot vērā atšķirības disciplīnu starpā un kultūras atšķirības, tai skaitā daudzvalodību, atbalstot atvērtās zinātnes prasmju attīstību un turpinot attīstīt un integrēt pamatā esošo digitālo infrastruktūru un pakalpojumus.

                  b)

                  Pētniecības infrastruktūras: turpināt attīstīt brīvu piekļuvi esošām un jaunām Eiropas un valstu pētniecības infrastruktūrām, tostarp e-infrastruktūrām, un labāku to izmantošanu un savienojumus visās zinātnes jomās; labāk izmantot to integrējošo funkciju zināšanu un inovācijas ekosistēmā un to potenciālu rast risinājumus globālām problēmām, veidot partnerības un apvienot resursus un saikni ar Eiropas atvērtās zinātnes mākoni; uzlabot to saikni un mijiedarbību ar tehnoloģiju infrastruktūrām un rūpniecību, lai palielinātu to ietekmi; veicināt jaunu infrastruktūras jaudu izveidi Eiropas mērogā. Tas nodrošinās pamatu zinātniskajai izcilībai un palīdzēs Eiropas zinātnei sadarboties un konkurēt pasaules mērogā, palīdzēs pārvarēt atšķirības pētniecības un inovācijas jomā un veicinās iekļautību EPT; šajā nolūkā cita starpā būs jāizmanto plašāki finansējuma avoti pasaules vadošajām pētniecības infrastruktūrām un jāizpēta jauni veidi, kā finansēt transnacionālu un virtuālu piekļuvi.

                  c)

                  Dzimumu līdztiesība, vienlīdzīgas iespējas un iekļautība: nodrošināt taisnīgas, pieejamas, iekļaujošas un dzimumu ziņā vienlīdzīgas karjeras iespējas pētniecībā, lai veicinātu sistēmiskas institucionālas un strukturālas pārmaiņas pētniecības un inovācijas finansēšanas un izpildes organizācijās; apkarot ar dzimumu saistītu vardarbību un seksuālu uzmākšanos; novērst visu veidu nevienlīdzību dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai ticības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ; uzraudzīt un izvērtēt valstu dzimumu līdztiesības politiku un plānus pētniecības un inovācijas jomā.

                  d)

                  Pētnieku karjera un mobilitāte un pētniecības novērtēšanas un atalgošanas sistēmas: lielāku vērību pievērst pētnieka karjerai kopumā un konkrēti pētnieku karjerai sākumposmā vai vidusposmā, tostarp specifiskajiem šķēršļiem, ar kādiem minētājos posmos saskaras sievietes, padarīt pētnieka profesiju pievilcīgāku un nodrošināt pētniekiem apmācību un prasmes, kas vajadzīgas, lai apmierinātu minētās profesijas mainīgās vajadzības visā Savienībā, tostarp saistībā ar vadīšanu un mācīšanu; pilnveidojot tādas nozīmīgas programmas kā Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosauktās darbības un nodrošinot saskaņotību ar tām. Tas tiks panākts, radot stabilus, pievilcīgus, iekļaujošus, atbalstošus un pārredzamus darba un nodarbinātības apstākļus un nodrošinot skaidras un daudzveidīgākas karjeras iespējas un norādes, kā izdarīt informētu karjeras izvēli; novērst pētnieku nelīdzsvarotu apriti visā Savienībā, kā arī starp nozarēm un publiskās pārvaldes iestādēm, vienlaikus novēršot talantu aizplūšanu un palielinot pievilcību talantiem no visas pasaules. Turpināt attīstīt pašreizējās pētniecības novērtēšanas sistēmas, kas paredzētas pētniecībai, pētniekiem, grupām un iestādēm, lai atalgotu kvalitāti, ietekmi, atvērtās zinātnes praksi, vadību un sabiedrības iesaisti un sadarbību ar rūpniekiem un citām darbības nozarēm, tostarp neatkarīgas zinātniskas konsultācijas uz faktiem balstītas politikas veidotājiem; apsvērt plašu pētniecības rezultātu un pasākumu klāstu, ņemot vērā arī mācīšanu augstākās izglītības līmenī un pieļaujot daudzveidīgas karjeras iespējas. Atalgojuma sistēmās pienācīga uzmanība būtu jāpievērš pārredzamības nodrošināšanai, atklātumam un nopelniem un neobjektivitātes, diskriminācijas un negodīgas attieksmes novēršanai. Tas būtu jāīsteno praksē un regulāri jāuzrauga, izmantojot atbilstīgus rādītājus un karjeras pētniecībā novērošanu;

                  e)

                  Zināšanu vērtības celšana: palielināt sadarbību un savstarpējo saikni starp pētniecības un inovācijas dalībniekiem un labāk koordinēt politiku un programmas Savienības, valstu un reģionālā līmenī, jo īpaši izmantojot pētniecībai un inovācijai draudzīgus satvarus, tostarp normatīvu un politikas atbalstu, lai celtu zināšanu vērtību, uzlabotu pētniecības rezultātu izmantošanu un piekļuvi tiem, pilnveidotu prasmes un intelektuālā īpašuma pārvaldību.

                  f)

                  Vadošā loma zinātnē: palielināt spējas un finansējumu augšupējiem fundamentāliem pētījumiem un lietišķajiem pētījumiem. Tas palīdzēs Savienībai ieņemt vadošo lomu kā zināšanu sabiedrībai un globālam zinātniskam ģeneratoram, kas ir priekšnosacījums efektīvai inovāciju politikai un Savienības spējai izprast tādas nākotnes problēmas kā, piemēram, klimata pārmaiņas vai veselības krīzes, sagatavoties tām un reaģēt uz tām.

                  g)

                  Globālā iesaiste: izstrādāt saskaņotu globālās iesaistes stratēģiju un kopīgus rīkus, veicinot kopīgas Eiropas vērtības un pētniecības un inovācijas principus attiecībā uz starptautisko sadarbību un palielinot pētniecības pievilcību Savienībā; nodrošināt Savienības stratēģisko autonomiju zinātnes un inovācijas jomā, vienlaikus saglabājot atvērtu ekonomiku; veicināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un savstarpību, kas balstās uz pamatvērtībām; uzlabot pētniecības un inovācijas partnerības un stiprināt, paplašināt un padziļināt sadarbību ar trešām valstīm un reģionālām organizācijām.

         Kopīgi ķerties pie zaļās pārkārtošanās un digitālās pārveides un citām problēmām, kas ietekmē sabiedrību, un palielināt sabiedrības līdzdalību EPT

                  h)

                  Problēmrisināšanā balstītas EPT darbības: pulcēt dalībvalstis un Komisiju, tostarp reģionus un vietējās struktūras, kā arī trešās valstis, pētniecības un inovācijas jomas ieinteresētās personas un rūpniecību, ciešā koordinācijā, kopizstrādē, sadarbībā, datu apmaiņā un kopīgā finansējumā apkopojot spēku, lai veicinātu uz pētniecību un inovāciju balstītus risinājumus un mazinātu nākotnes riskus tās nozaru politikas izstrādē, ar kuru atbalsta Eiropas zaļās pārkārtošanās un digitālās pārveides noturības un ilgtspējas mērķus; minētajām EPT darbībām būtu:

                              —

                              jābalstās uz Savienības pētniecības pamatprogrammām un instrumentiem, piemēram, pētniecības un inovācijas misijām, Eiropas partnerībām, tostarp Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu zināšanu un inovāciju kopienām (EIT ZIK), kopīgas plānošanas iniciatīvām, kā arī citām darbībām ārpus Savienības pētniecības pamatprogrammām, piemēram, daudzpusējām pētniecības un inovācijas apvienībām,

                              —

                              jārisina jaunas un pastāvīgas problēmas, tādas kā klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības zudums un tās saglabāšana, enerģētika un digitālā pārkārtošanās, migrācija, plastmasas piesārņojums, vēzis, ar novecošanu saistītas un retas slimības vai draudi sabiedrības veselībai, tostarp (atkārtoti) uzliesmojošas infekcijas slimības,

                              —

                              jābalstās uz visu disciplīnu ieguldījumu, lai problēmas risinātu visaptveroši,

                              —

                              jāizmanto pieredze, kas gūta pašreizējās koordinācijas iniciatīvās, piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskajā plānā, nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un ERAvsCorona iniciatīvas piemērā.

                  i)

                  Sinerģijas ar izglītību un Savienības prasmju programmu: pētniecība un inovācija un augstākā izglītība ir galvenie inovācijas un zināšanu radīšanas, izplatīšanas un izmantošanas virzītājspēki. Ar darbībām būtu:

                              —

                              jāizstrādā, jāatbalsta un jāizmanto sinerģijas starp EPT un Eiropas augstākās izglītības telpu, jo īpaši ar augstākās izglītības iestāžu un pētniecības infrastruktūru, tostarp e-infrastruktūru, savstarpēji pastiprinošas atvērtās zinātnes un atvērtās izglītības politikas, kā arī EIT ZIK starpniecību,

                              —

                              kopā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām jāsniedz norādes un atbalsts augstākās izglītības sistēmas pārejā uz ciešāku sadarbību, iekļautību, izcilību un digitalizāciju, inter alia saskaņoti Savienības un valsts līmenī atbalstot to, ka tiek attīstīta Eiropas Universitātes iniciatīva kā katalizators modernām, iekļaujošām un uz nākotni vērstām augstākās izglītības iestādēm Savienībā,

                              —

                              jāizstrādā un jāīsteno iniciatīvas, kuru mērķis ir nodrošināt pētniekiem visas prasmes, kas vajadzīgas darba tirgū, un prasmju pilnveidi un pārkvalifikāciju, izmantojot mērķtiecīgu apmācību.

                  j)

                  Sinerģijas ar nozaru politiku un rūpniecības politiku nolūkā veicināt inovācijas ekosistēmas: pētniecība un inovācija un dinamiska rūpniecība ir būtiski faktori, ar kuru palīdzību veicināt konkurētspēju un panākt stratēģisku autonomiju, vienlaikus saglabājot atvērtu ekonomiku. Darbībām vajadzētu:

                              —

                              attīstīt, atbalstīt un izmantot sinerģijas starp EPT, starpnozaru politiku un atjaunināto rūpniecības stratēģiju (1),

                              —

                              veicināt pētniecības un inovācijas politikas un programmu koordināciju, lai atbalstītu radikālu un pakāpenisku inovāciju attīstību visā Savienībā, jo īpaši, izmantojot pētniecības, kā arī tehnoloģiju infrastruktūras, augstākās izglītības iestādes, Eiropas Inovācijas padomi, pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” partnerības, tostarp EIT ZIK, rūpniecības alianses, svarīgus projektus visas Eiropas interesēs, kopīgas kopu iniciatīvas, tematiskas pārdomātas specializācijas platformas un kopīgus rūpniecības tehnoloģiju ceļvežus (no fundamentāliem pētījumiem līdz ieviešanai) galvenajās stratēģiskajās jomās, jo īpaši tajās, kas saistītas ar atjaunotajā Eiropas rūpniecības politikā noteiktajām rūpnieciskajām ekosistēmām,

                              —

                              būt izstrādātām kopīgi ar dalībvalstīm, rūpniecību (tostarp maziem un vidējiem uzņēmumiem) un citām pētniecībā un inovācijā ieinteresētajām personām un

                              —

                              norādīt konkrētas prioritārās jomas (vai prioritārās vērtības ķēdes), lai palīdzētu saskaņot publiskos un privātos ieguldījumus.

                  k)

                  Aktīva pilsoņu un sabiedrības iesaiste pētniecībā un inovācijā visās tās dimensijās: iedzīvotāju viedokļu un devuma sniegtais ieguldījums un spēja tos izmantot un veicināt iedzīvotāju līdzdalību uzlabos informētību par pētniecības un inovācijas priekšrocībām un ietekmi uz cilvēka ikdienu, palielinās pētniecības un inovācijas politikas izstrādes un īstenošanas pieeju daudzveidību un padarīs pētniecību un inovāciju nozīmīgāku sabiedrībai, sekmējot jaunu risinājumu pieņemšanu un pieejamību izmaksu ziņā;

         Paplašināt piekļuvi pētniecības un inovācijas izcilībai visā Savienībā un uzlabot inovācijas ekosistēmu savstarpējos savienojumus visā Savienībā

                  l)

                  Vairāk ieguldījumu un reformu valstīs un reģionos, kuru sniegums pētniecībā un inovācijā ir vājāks: efektīvi mobilizēt Savienības un valstu finansējumu ieguldījumiem pētniecībā un inovācijā apvienojumā ar atbalstu un palīdzību, kas vajadzīga nepieciešamo pētniecības un inovācijas reformu uzsākšanai.

                  m)

                  Sinerģijas starp Savienības, valstu un reģionu finansēšanas programmām: sinerģijas starp Savienības finansēšanas programmām un valstu un reģionālajām pētniecības un inovācijas finansēšanas shēmām būtu jābalsta uz vērtībām un principiem, kas izklāstīti šajā ieteikumā, un tās būtu jāveicina, jāīsteno un jāuzlabo, pamatojoties uz labi izstrādātām pamatnostādnēm to īstenošanai, jo īpaši starp pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa”, kohēzijas politiku un noturības un atveseļošanas mehānismu;

                  n)

                  ciešākas sadarbības saiknes un uz izcilību balstīta tādu pētniecības organizāciju integrācija Eiropas zinātniskajos tīklos un inovācijas ekosistēmās, kuras atrodas valstīs un tālākajos reģionos ar zemākiem pētniecības un inovācijas sasniegumiem, līdzsvarotāka intelektuālā darbaspēka aprite EPT, atbilstošas prasmes un apmācība, lai paplašinātu piekļuvi izcilībai.

         Veicināt saskaņotus ieguldījumus un reformas pētniecībā un inovācijā

                  o)

                  Atbalsts nolūkā par prioritāti noteikt un nodrošināt ilgtermiņa ieguldījumus pētniecībā un inovācijā un politikas reformas: visos pārvaldības līmeņos (Savienības, valstu un reģionālajā līmenī) ar uzlabotu starpnozaru koordināciju un līdzdalību, tostarp ar “regulatīvajām smilškastēm” un eksperimentēšanas klauzulām; to izstrādei, īstenošanai un novērtēšanai būtu jāiet roku rokā, lai maksimāli palielinātu sinerģiju un ietekmi.

                  p)

                  Pētniecības un inovācijas ieguldījumu koordinēšana: atbalstot koordinētu ieguldījumu un reformu apzināšanu un īstenošanu, lai stiprinātu EPT dimensiju visos pārvaldes līmeņos Savienībā un maksimalizētu to ietekmi Savienības zinātnes un inovācijas sistēmu labā, un veicinot sistēmu sadarbspēju, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta kopīgajā plānošanā un Eiropas pētniecības infrastruktūrās.

            III.   Ieguldījumu un reformu prioritātes

                  3.

                  Dalībvalstīm būtu jāpiešķir prioritāte ieguldījumiem un reformām, kas vērsti uz EPT prioritātēm un nodrošina nepieciešamos apstākļus un atbalstu spēcīgākiem privātiem ieguldījumiem pētniecībā un inovācijā Savienības, valsts un reģiona līmenī, nosakot reālistiskus, taču vērienīgus brīvprātīgus valstu mērķrādītājus ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē un to rezultātiem, vienlaikus ņemot vērā valsts apstākļus:

                              a)

                              publiskiem pētniecības un izstrādes izdevumiem un privātiem ieguldījumiem pētniecībā un inovācijā ir vajadzīgs atbilstošs politiskais satvars un tiesiskais regulējums, kas maksimalizētu to efektivitāti un lietderību un nodrošinātu ekonomisko un sociālo ietekmi; savukārt, lai reformētu pētniecības un inovācijas politisko satvaru vai īstenotu pārveides programmu, ir jāmobilizē atbilstoši resursi (piemēram, finansējums, cilvēkresursi, prasmes, pētniecības amata vietas), kas vajadzīgi, lai veicinātu pārmaiņas un uzlabotu pētniecības un inovācijas sistēmas veiktspēju un rezultātus;

                              b)

                              pētniecības un izstrādes ieguldījumu mērķrādītāji ne tikai stimulē vispārējo pētniecības un izstrādes izdevumu pieaugumu, bet arī atspoguļo kvalitatīvākus mērķus zinātniskās, tehnoloģiskās, sociālās vai rūpnieciskās ievirzes ziņā; tas jo īpaši attiecas uz publiskiem pētniecības un izstrādes izdevumiem, kas atbalsta EPT prioritātes, tostarp valstu un reģionālās pētniecības un inovācijas sistēmu reformas, ilgtspējīgu un konkurētspējīgu ekonomiku un divējādo pārkārtošanos.

                  4.

                  Dalībvalstīm būtu jāveicina Savienības līmeņa mērķa sasniegšana, proti, pētniecībā un izstrādē ieguldīt 3 % no Savienības IKP, brīvprātīgi nosakot valsts mērķus kopējiem pētniecības un izstrādes izdevumiem.

                  5.

                  Dalībvalstīm savu valsts mērķu sasniegšanai izvirzītā stratēģija attiecībā uz kopējiem pētniecības un izstrādes izdevumiem būtu jāpielāgo, brīvprātīgi izvirzot valsts apakšmērķus, piemēram:

                              a)

                              paredzētos publiskā sektora izdevumus pētniecībā un izstrādē, izteiktus procentos no IKP;

                              b)

                              to valsts publisko pētniecības un izstrādes izdevumu procentuālo daļu, kas atvēlēti kopīgajām programmām un iniciatīvām, pētniecības infrastruktūrām un Eiropas partnerībām;

                              c)

                              gaidāmo kopējo pētniecības un izstrādes izdevumu pieaugumu dalībvalstīs, kuru izdevumi pētniecības un izstrādes jomā atpaliek no Savienības vidējiem pētniecības un izstrādes izdevumiem, izteiktu procentos no IKP.

                  6.

                  dalībvalstis pieņem zināšanai Komisijas ierosinājumus – iekļaut jaunu mērķrādītāju 1,25 % no Savienības IKP publiskiem centieniem, kas dalībvalstīm Savienībā koordinētā veidā jāsasniedz līdz 2030. gadam, un divus jaunus brīvprātīgus mērķrādītājus dalībvalstīm, proti, līdz 2030. gadam 5 % no valsts publiskā pētniecības un izstrādes finansējuma novirzīt kopīgām programmām un Eiropas partnerībām, kā arī par 50 % palielināt investīcijas pētniecībā un izstrādē tajās dalībvalstīs, kur vidējais pētniecības un izstrādes intensitātes rādītājs ir zem Savienības vidējā rādītāja.

            IV.   Politikas koordinācija un uzraudzība

                  7.

                  Komisijai un dalībvalstīm būtu jāīsteno pastiprināts koordinācijas mehānisms, lai nodrošinātu progresu ceļā uz EPT prioritāšu īstenošanu. Tajā būtu jāietver Savienības līmeņa koordinācija un atbalsts no stratēģiskās plānošanas un izstrādes posma līdz īstenošanas un uzraudzības posmiem; minēto koordināciju un atbalstu nodrošina, izmantojot vairākus vienkāršākus un mazāk apgrūtinošus politikas instrumentus un procesus:

                              —

                              Padomes apstiprināta EPT politikas programma, kurā izklāstītas EPT darbības, kas kopīgi un brīvprātīgi jāīsteno koordinētā un elastīgā veidā, nepalielinot administratīvo slogu dalībvalstīm, un kura atbalsta šajā ieteikumā izklāstītos pētniecības un inovācijas principus un EPT prioritātes un risina problēmas, ar kurām saskaras Savienības un valstu pētniecības un inovācijas kopienas un plašāka sabiedrība kopumā. Lai to varētu īstenot (Savienības un/vai valstu līmenī), EPT politikas programmai vajadzētu būt skaidrai un praktiski īstenojamai un būtu jāsniedz reāla Savienības pievienotā vērtība, definējot un aprakstot katru darbību,

                              —

                              īpaši pielāgots valsts procesu vai politikas instruments, ko katra dalībvalsts var izmantot brīvprātīgi, piemēram, stratēģijas, valsts EPT rīcības plāna vai ceļveža veidā, lai apzinātu valsts vai reģionālā līmenī notiekošos vai plānotos pasākumus, ar ko veicina EPT politikas programmas īstenošanu un citas prioritāras jomas kopīgai rīcībai,

                              —

                              īpaša lietotājiem draudzīga EPT politikas tiešsaistes platforma, kas paredzēta informēšanai par i) EPT politikas programmas īstenošanu gan Savienības, gan valstu līmenī un ii) citiem attiecīgajiem ieguldījumiem, reformām un darbībām, kas atbalsta šajā ieteikumā izklāstītos principus un EPT prioritārās jomas. EPT politikas tiešsaistes platformai būtu jābalstās uz esošajiem resursiem un rīkiem un jāsamazina administratīvais slogs dalībvalstīm un Komisijai.

                  8.

                  Dalībvalstīm un Komisijai būtu jāīsteno pastiprināts uzraudzības mehānisms, lai nodrošinātu pienācīgu pamatu uz atziņām balstītai politikas veidošanai EPT un sniegtu pierādījumus un analīzi Eiropas pusgada kontekstā. Tajā būtu jāietver šādi elementi:

                              —

                              EPT rezultātu pārskats, ar ko uzrauga progresu EPT mērķu sasniegšanā Savienības līmenī, un detalizētāks infopanelis, ar kuru uzrauga progresu ceļā uz EPT mērķu sasniegšanu valsts līmenī, izmantojot auglīgu attiecīgo ieguldījumu, iznākumu un ietekmes rādītāju un kvalitatīvas analīzes kombināciju, kurā ņemti vērā dažādie dalībvalstu apstākļi un kuri ir saistīti ar EPT prioritātēm. EPT rezultātu pārskats būtu regulāri jāatjaunina. Ar EPT rezultātu pārskatu būtu jānovērtē EPT vispārējā konsolidācija un tās prioritāšu kopējais progress, un tajā būtu jāatspoguļo tikai apkopoti dati Savienības līmenī,

                              —

                              EPT forumā, neskarot citus politikas dialogus Eiropas Pētniecības telpas un inovācijas jautājumu komitejā, notiks arī regulāri divpusēji un daudzpusēji politikas dialogi starp dalībvalstīm un Komisiju, lai aktīvi novērtētu un virzītu EPT politikas programmas īstenošanu, jo īpaši, apmainoties ar paraugpraksi un īstenojot savstarpējas mācīšanās pasākumus. Komisija sniegs papildu atbalstu, izmantojot “Apvāršņa” politikas atbalsta instrumentu un tehniskā atbalsta instrumentu.

                  9.

                  Dalībvalstīm un Komisijai, izmantojot EPT politikas tiešsaistes platformu, būtu jāapmainās ar informāciju par savu pašreizējo un plānoto politiku un programmām, kas veicina EPT politikas programmas īstenošanu un plašākā nozīmē palīdz īstenot šajā ieteikumā noteiktos principus un prioritātes.

                  10.

                  Komisijai reizi 18 mēnešos būtu jāpārskata EPT politikas programmas īstenošana un izskatīšanai Padomē jāsagatavo ziņojums par pašreizējo stāvokli tās īstenošanā, lai virzītu pašreizējo EPT politikas programmu un sagatavotu tās turpmākās pārskatīšanas un atjauninājumus, ko apspriedīs un apstiprinās Padome. Komisijai katru gadu būtu jāsniedz katrai dalībvalstij ziņojums par panākumiem, kas gūti, atbalstot regulārus politikas dialogus starp dalībvalstīm un Komisiju.

            V.   Pārskatīšana

                  11.

                  Padomei būtu atkārtoti jāizvērtē vienotās rīcības prioritārās jomas, kas izklāstītas 2. ieteikumā, ne retāk kā reizi sešos gados pēc šā ieteikuma pieņemšanas.

         Briselē, 2021. gada 26. novembrī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            S. KUSTEC

         (1)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “2020. gada Jaunās industriālās stratēģijas atjaunināšana: veidojot spēcīgāku vienoto tirgu Eiropas atveseļošanai”.