				|

		52013DC0367

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Ungārijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas konverģences programmu 2012.–2016. gadam /* COM/2013/0367 final - 2013/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Ungārijas 2013. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas konverģences programmu
2012.–2016. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu
un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011
par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības
stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka
ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot
uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai
palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī
– lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5], kas kopā veido
“integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)       Valstu un to valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
politikas jomas. Viņi pieņēma lēmumu par dalībvalstu
līmenī veicamo rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu
apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020”
mērķus un īstenot konkrētai valstij adresētos
ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada 6. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Ungārijas 2012. gada valsts reformu
programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Ungārijas
konverģences programmu 2011.-2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada 28. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[6], iezīmējot 2013. Eiropas
ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Komisija,
pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 28. novembrī
pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu[7], kurā tā noteica
Ungāriju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks
izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada 14. martā
apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi.
Tā uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu, uz izaugsmi
vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdevumu
nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju,
risināt bezdarba problēmu, novērst krīzes
sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.
(7)       Komisija 2013. gada 10. aprīlī
publicēja padziļinātā pārskata rezultātus[8] attiecībā uz
Ungāriju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu.
Komisija, veicot analīzi, secināja, ka Ungārija saskaras ar
makroekonomikas nelīdzsvarotību, kurai nepieciešama uzraudzība
un izlēmīga politiska darbība. Lai samazinātu
nozīmīgus riskus nelabvēlīgai ietekmei uz ekonomikas
darbību, īpaša uzmanība joprojām jāpievērš jo
īpaši stipri negatīvās neto starptautisko ieguldījumu
pozīcijas notiekošai koriģēšanai, ko lielā mērā
veicina privātā sektora aizņemto līdzekļu
īpatsvara samazināšana liela valsts sektora parāda un vājas
uzņēmējdarbības vides apstākļos.
(8)       Ungārija 2013. gada
24. aprīlī iesniedza savu 2013. gada konverģences
programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2016. gadam,
un 2013. gada 22. aprīlī – 2013. gada valsts
reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai
ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(9)       Pamatojoties uz 2013. gada
konverģences programmas (turpmāk „programma”) novērtējumu
saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata,
ka makroekonomikas scenārijs, uz kuru pamatojas programmā
sniegtās budžeta prognozes, ir diezgan optimistisks. Ungārijas
iestāžu izaugsmes prognozes 2013. un 2014. gadam attiecīgi 0,7 %
un 1,9 % apmērā ir aptuveni par pusi procentpunkta
augstākas, salīdzinot ar Komisijas 2013. gada pavasara
prognozēm. Programmā ietvertās budžeta stratēģijas
mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgu
pārmērīga budžeta deficīta novēršanu līdz
termiņam 2012. gadā un arī turpmāk ievērot
vidējā termiņa mērķi (turpmāk „VTM”).
Ungārija 2012. gadā ir veikusi būtiskus fiskālos
pasākumus un, sasniedzot budžeta deficītu 1,9 % apmērā
no IKP, ir pārsniegusi deficīta mērķi 2,5 % apmērā
no IKP, ko ieteica Padome, daļēji vienreizēju ieņēmumu
0,2 % no IKP apmērā dēļ, kas tika iekasēti
papildus tiem, kas tika atzīti Padomes ieteikuma sniegšanas
brīdī. Tomēr korektīvie pasākumi 2012. gadā
un turpmāk, jo īpaši tie, kas paziņoti 2012. gada
rudenī, bija orientēti galvenokārt uz ieņēmumu jomu,
galveno uzmanību pievēršot atsevišķiem sektoriem, un tas rada
jautājumus par konsolidācijas centienu ilgtspēju. Atbilstoši
Komisijas 2013. gada pavasara prognozei ir nepieciešami turpmāki
centieni gan 2013., gan 2014. gadā, lai ilgtspējīgā
veidā novērstu pārmērīgu budžeta deficītu.
Pēc pavasara prognozes publicēšanas valdība pieņēma
jaunu korektīvo pasākumu kopumu un, pamatojoties uz atjaunināto
Komisijas novērtējumu, paredzams, ka ar jaunajiem pasākumiem 2013. un
2014. gadā deficīts arī turpmāk būs mazāks
par robežvērtību 3 % apmērā no IKP.
Programmā VTM ir mainīts no strukturālās bilances -1,5 % apmērā
no IKP līdz -1,7 % no IKP. Jaunais VTM atbilst Stabilitātes
un izaugsmes pakta prasībām. Ungārijā 2012. gadā
reģistrēta strukturālā bilance -0,7 % apmērā
no IKP, t. i., tā krietni pārsniedz pārskatīto VTM, un
Komisijas 2013. gada pavasara prognozē paredzēts, ka
strukturālā bilance prognožu periodā joprojām būs
atbilstoša VTM un 2013. gadā tā būs -1,1% apmērā,
un 2014. gadā – -1,8% apmērā. Pamatojoties uz
pasākumiem, kas pieņemti pēc Komisijas 2013. gada pavasara
prognozes, strukturālā bilance varētu arī 2014. gadā
saglabāties virs VTM. Valsts izdevumu pieaugums 2013. un 2014. gadā,
atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, kopumā
atbildīs potenciālā IKP pieauguma vidēja termiņa
atsauces līmenim, taču paredzams, ka tas ievērojami
pārsniegs to 2015. un 2016. gadā. Tādējādi
izdevumu kritērijs šajos divos gados netiks izpildīts.
Saskaņā ar valdības plāniem valsts parāda
attiecība pret IKP programmas laikposmā pastāvīgi
samazināsies no 79,2 % 2012. gadā līdz 77,2 % 2014. gadā,
un 2016. gadā – līdz 73,4 %, t. i., tā
saglabāsies virs atsauces vērtības 60 % apmērā
no IKP. Turpretī Komisijas 2013. gada pavasara prognozēs,
ņemot vērā iespējamos riskus, kas apdraud
konsolidācijas plānus, paredzēts tikai neliels samazinājums
līdz 78,9 % no IKP 2014. gadā, kas ar jaunajiem
korektīvajiem pasākumiem būtu par apmēram 0,5 procentpunktiem
mazāk. Ungārija no 2013. gada būs pārejas periodā
attiecībā uz atbilstību parāda kritērijam, un
saskaņā ar Komisijas 2013. gada pavasara prognozi tā
gūst ievērojamus panākumus ceļā uz atbilstību
parāda kritērijam 2013. un 2014. gadā.
(10)     Vidējā termiņa
budžeta programma joprojām ir tikai indikatīva, un
fiskālajā plānošanā galvenā uzmanība tiek
pievērsta vienīgi pašreizējā gada budžetam. Turklāt,
neraugoties uz dažiem nesen ieviestajiem uzlabojumiem, Fiskālās
padomes obligātie uzdevumi un analītiskie resursi joprojām
neatbilst tās līdz šim neizmantotajām veto tiesībām un
vajadzībai pēc sistemātiskiem ex-post
novērtējumiem attiecībā uz atbilstību skaitliskiem
fiskāliem noteikumiem. Vidējā termiņa budžeta programmas
stiprināšana un Fiskālās padomes obligāto uzdevumu loka
paplašināšana palīdzētu uzlabot nesen
pārstrādātā fiskālās pārvaldības satvara
stabilitāti un uzticamību.
(11)     Ungārijas finanšu
sektorā ļoti ātri samazinās aizņemto
līdzekļu īpatsvars, daļēji dažu politikas
pasākumu rezultātā, kam bija spēcīga negatīva
ietekme uz banku rentabilitāti un kas sekmēja stingrus
kreditēšanas nosacījumus. Pasliktinošās portfeļa
kvalitātes pārvaldība ir viens no lielākajiem
problēmjautājumiem finanšu sektorā, un to papildina pieaugošais
ienākumus nenesošu aizdevumu skaits. Pēdējos gados valdība
pieņēma vairākus pasākumus, lai palīdzētu
ārvalstu valūtā izsniegtu kredītu ņēmējiem,
vairākos gadījumos nekonsultējoties ar ieinteresētajām
personām banku sektorā. Tomēr šie pasākumi ne vienmēr
bija vērsti uz problemātiskiem aizņēmējiem.
Vairāku pasākumu pieņemšana īsā laikposmā
varētu palielināt bezrūpīgas rīcības risku
aizņēmēju vidū, jo tiktu gaidīta turpmāka
palīdzība no valdības puses. Pasaules finanšu krīze
parādīja, kādā mērā pašreizējā banku
sistēma var likt valstu iestādēm rīkoties, lai
nodrošinātu finanšu stabilitāti. Pirmajā finansiālās
palīdzības programmā Ungārijai tika atbalstīta
nepieciešamība pēc mūsdienīgas uzraudzības, tostarp
pēc efektīvām ārkārtas pilnvarām finanšu
uzraudzībai un pēc noregulējuma mehānisma izveides. Lai gan
pēdējos trīs gados Ungārijas finanšu uzraudzības
iestādes pilnvaras ir ievērojami palielinājušās,
likumdevējs tai nav piešķīris pietiekamas uzraudzības
pilnvaras.
(12)     Ungārija nav
ievērojusi 2012. gada ieteikumu izveidot uzņēmumu
nodokļu sistēmu, kas nerada kropļojumus un ir stabila, un ir
palielinājusi nodokļu slogu atsevišķiem uzņēmumu
sektoriem, ieviešot jaunus pastāvīgus nozaru papildnodokļus. Lai
gan jaunais mazo uzņēmumu nodoklis, kas tika ieviests
Nodarbinātības aizsardzības akta ietvaros, nāk par labu, tomēr
tas, ka uzņēmumu sektoros pastāv vairākas dažādas
nodokļu likmes, kavē efektīvu resursu piešķiršanu un
ietekmē investīcijas un aizdevumus. Samazinātu sociālā
nodrošinājuma iemaksu likmju ieviešana Nodarbinātības
aizsardzības akta ietvaros ir solis pareizajā virzienā
ceļā uz nodokļu sloga darbaspēkam samazināšanu.
Tomēr nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās zemu
atalgotiem darba ņēmējiem joprojām ir augsts un būtu
vēlams pilnveidot sistēmu, lai labāk risinātu
situāciju šajā grupā. Ungārija plāno risināt šo
nodokļu neatbilstību ar vairāku pasākumu
palīdzību, piemēram, ieviešot obligātu kases aparātu
sasaisti ar nodokļu iestādēm. Attiecībā uz
enerģijas nodokļiem veiktie pasākumi nerada stimulus
samazināt enerģijas patēriņu, un tiem ir traucējoša
ietekme.
(13)     Zemais
nodarbinātības līmenis ir saistīts ar ļoti zemu
līdzdalības darba tirgū rādītāju. Jauniešu bezdarbs
no 11 % 2001. gadā palielinājās līdz 28,1 % 2012. gadā.
Valsts darba shēmas ietvaros tiek izmantots ļoti daudz budžeta
resursu, lai ilgstošiem bezdarbniekiem sociālo pabalstu vietā
nodrošinātu ienākumus no algota darba, kaut gan ilgtermiņa
ieguvumi nodarbināmībā vēl ir jāpierāda.
Ungārija ir stiprinājusi aktīvās darba tirgus politiku, bet
tai vajadzētu būt pieejamākai dažām
nelabvēlīgā situācijā esošām
iedzīvotāju grupām, un pieaugušo līdzdalības
mūžizglītībā līmenis joprojām ir viens no
zemākajiem ES. Pēdējos piecos gados sieviešu
nodarbinātības līmenis saglabājās apmēram tikpat
zemā līmenī. Lai veicinātu sieviešu iesaistīšanos
darba tirgū, valdība paplašināja bērnu aprūpes
iestāžu loku un veicināja elastīgus darba nosacījumus.
Sociālā situācija turpina pasliktināties: 31 % iedzīvotāju
riskē nonākt nabadzībā vai sociālā
atstumtībā un liela daļa iedzīvotāju saskaras ar
nopietnu materiālo nenodrošinātību. Nabadzība joprojām
nesamērīgi ietekmē nelabvēlīgākā
situācijā esošās teritorijas un kopienas, jo īpaši romus.
(14)     Uzņēmējdarbības
vide Ungārijā pēdējos trīs gados ir
pastāvīgi pasliktinājusies vairāku pasākumu
dēļ, tostarp ierobežojumu investoriem un nestabilā
regulējuma dēļ, jo īpaši pakalpojumu nozarē. Nesen
ieviestie ierobežojumi, kas nesamērīgi ietekmē ārvalstu
investorus, galvenokārt vērsti uz pakalpojumu nozari, tostarp
arī mazumtirdzniecību. Programmā valsts pārvaldes
vienkāršošanai iekļauti 114 pasākumi, lai samazinātu
administratīvo slogu uzņēmumiem par apmēram 500 miljardiem
forintu, bet tās īstenošana nedaudz iekavējās. Neraugoties
uz to, ka 2012. gada 1. janvārī stājās
spēkā jauns likums, konkurences līmenis publiskā iepirkuma
jomā joprojām ir zems. Korupcijas apkarošanas programma ir
Ungārijas programmas (Magyary Programme) būtisks elements. Tomēr
programmā netiek risināts ne jautājums par nepietiekamu
tiesībaizsardzību šajā jomā, ne arī jautājums par
stingrāku politisko partiju finansēšanas kontroli, kas ir
būtiska joma, kura rada bažas. Turklāt vairākums paziņoto
pasākumu vēl nav īstenoti. Īstenoto pasākumu
uzraudzības trūkums arī joprojām rada problēmas.
Notikumu gaita Ungārijā 2012. un 2013. gadā
radīja bažas par tiesu iestāžu neatkarību. Inovācijas
savienības rezultātu pārskatā Ungārija
klasificēta kā mērena inovāciju ieviesēja.
Uzņēmumu investīcijas pētniecībā un
izstrādē galvenokārt veic uzņēmumi, kuru
īpašnieki ir ārvalstnieki.
(15)     Ungārija ir guvusi
panākumus mācības priekšlaicīgi pārtraukušo
skolēnu skaita samazināšanā. Tā kā vēl
joprojām pastāv lielas reģionālās
atšķirības, jaunie centralizētās valsts
izglītības sistēmas elementi var negatīvi ietekmēt un
palielināt sociālo nevienlīdzību un nošķirtību,
ja tie netiks rūpīgi īstenoti. Lai gan pēdējos gados
ir būtiski pieaudzis studentu skaits, kas sāk augstāko
izglītību, ir nepieciešams turpināt darbu, lai sasniegtu ES
vidējo līmeni un stratēģijas „Eiropa 2020” valsts
mērķi. Ir apšaubāms, vai pašreizējā
augstākās izglītības reforma var uzlabot pieeju
izglītībai nelabvēlīgā situācijā esošiem
skolēniem.
(16)     Szell Kalman
Plan, kura mērķis ir uzlabot sabiedriskā transporta izmaksu
efektivitāti un darbību, ietverto pasākumu īstenošanai ir
tendence ievērojami kavēties, un visaptverošas transporta
stratēģijas trūkums traucē transporta sistēmas finanšu
stabilitātei. Lai gan Ungārija ir atbilstīgi palielinājusi
energotīkla starpsavienojumus ar kaimiņvalstīm, kā ieteikts
2012. gadā, energoregulatora neatkarības trūkums
attiecībā uz enerģijas tarifu noteikšanu un regulēto
enerģijas cenu lielais īpatsvars joprojām rada bažas.
(17)     Eiropas pusgada ietvaros
Komisija ir vispusīgi izanalizējusi Ungārijas ekonomikas
politiku. Tā ir izvērtējusi konverģences programmu un
valsts reformu programmu un ir veikusi padziļinātu pārskatu.
Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai
programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Ungārijā, bet
arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības
vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas
panākams, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES
līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar
Eiropas pusgadu ir sniegti turpmāk 1.–7. ieteikumā.
(18)     Ņemot vērā šo
novērtējumu, Padome ir izskatījusi Ungārijas
konverģences programmu, un tās atzinums[9] ir atspoguļots jo
īpaši 1. ieteikumā.
(19)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences
programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
6. pantu ir atspoguļoti 1., 2., 3., 4., 5. un 7. ieteikumā
turpmāk,
IESAKA Ungārijai laikposmā no
2013. gada līdz 2014. gadam rīkoties šādi.
1.           Īstenot ticamu un uz
izaugsmi vērstu fiskālo stratēģiju, nosakot nepieciešamos
pasākumus, kuros galvenā uzmanība pievērsta izdevumu
ietaupījumiem, un saglabāt stabilu fiskālo stāvokli saskaņā
ar vidēja termiņa mērķi programmas laikā. Pamatojoties
uz iepriekš minētajiem pasākumiem, panākt
vispārējā valsts parāda attiecības stabilu
samazināšanos, arī tādēļ, lai mazinātu kopējo
makroekonomikas nelīdzsvarotību. Uzlabot vidējā
termiņa budžeta programmu, padarot to saistošāku un cieši sasaistot
to ar skaitliskiem noteikumiem. Paplašināt Fiskālās padomes
obligāto uzdevumu loku, tostarp sistemātiski veicot ex-post
uzraudzību attiecībā uz atbilstību skaitliskiem
fiskāliem noteikumiem, kā arī regulāri sagatavojot makrofiskālās
prognozes un būtiskāko politisko priekšlikumu ietekmes uz budžetu
novērtējumus.
2.           Palīdzēt atjaunot
normālu ekonomikas kreditēšanu, galvenokārt uzlabojot
kapitāla uzkrāšanas kapacitāti finanšu sektorā, cita
starpā samazinot pašreizējo papildu slogu. Uzlabot portfeļa
kvalitāti, izņemot no banku bilancēm aktīvus, kuru
vērtība ir samazinājusies, rūpīgi apspriest ar
ieinteresētajām personām jaunas politiskas iniciatīvas un
nodrošināt, lai jauni politiski pasākumi nepalielinātu
bezrūpīgas rīcības risku aizņēmēju
vidū. Uzlabot finanšu regulējumu un uzraudzību, jo īpaši
piešķirot vairāk efektīvu ārkārtas pilnvaru
Ungārijas finanšu uzraudzības iestādei un izveidojot banku
noregulējuma režīmu.
3.           Nodrošināt stabilu,
līdzsvarotāku un paredzamāku uzņēmumu nodokļu
sistēmu. Racionalizēt uzņēmumu nodokļu sistēmu un
mazināt nozarēm piemērojamo nodokļu radītos resursu
piešķiršanas kropļojumus, lai veicinātu izaugsmi un
nodarbinātību. Turpināt darbu, lai panāktu, ka
darbaspēkam piemērojamie nodokļi ir nodarbinātībai labvēlīgāki,
atvieglojot nodokļu slogu zemu atalgotiem darba ņēmējiem,
cita starpā, pilnveidojot atbilstības kritērijus
Nodarbinātības aizsardzības aktam un pārcelt nodokļus
uz vides nodokļiem. Pilnīgi īstenot un pastiprināt jau
paziņotos pasākumus, lai uzlabotu nodokļu iekasēšanu un
mazinātu nodokļu iekasēšanas izmaksas.
4.           Risināt jauniešu
bezdarba problēmu, piemēram, izmantojot garantiju jauniešiem.
Stiprināt aktīvas darba tirgus politikas pasākumus un uzlabot
valsts nodarbinātības dienesta klientu profilēšanas
sistēmu. Mazināt sabiedrisko darbu shēmas dominējošo
stāvokli nodarbinātības pasākumos un stiprināt
tās aktivizēšanas aspektu. Nostiprināt apmācības
programmas, lai veicinātu līdzdalību
mūžizglītībā. Arī turpmāk paplašināt
bērnu aprūpes iestāžu loku, lai veicinātu sieviešu
iesaistīšanos. Nodrošināt, lai sociālās integrācijas
valsts stratēģijas mērķis tiktu iekļauts visās
politikas jomās nolūkā mazināt nabadzību, jo
īpaši bērnu un romu vidū.
5.           Radīt
labvēlīgu uzņēmējdarbības vidi, jo īpaši
atjaunot piemērotu vidi tiešajiem ārvalstu investoriem, padarot
regulējumu stabilāku un veicinot konkurenci tirgū.
Nodrošināt to pasākumu ātru īstenošanu, kas paredzēti
administratīvā sloga mazināšanai, uzlabot konkurenci
publiskā iepirkuma jomā un veikt atbilstošus pasākumus, lai
novērstu korupciju. Novērst bažas par tiesu iestāžu
neatkarību. Novērst nesen radītos šķēršļus
pakalpojumu nozarē, tostarp mazumtirdzniecības pakalpojumu
nozarē. Ieviest mērķtiecīgus stimulus, lai atbalstītu
inovatīvus uzņēmumus.
6.           Īstenot valsts
stratēģiju mācību priekšlaicīgas pārtraukšanas
jomā un nodrošināt, ka izglītības sistēma visiem
jauniešiem sniedz darba tirgus prasībām atbilstošas prasmes,
zināšanas un kvalifikāciju. Uzlabot piekļuvi iekļaujošai
vispārējai izglītībai, jo īpaši attiecībā uz
romiem. Atbalstīt pāreju starp dažādiem izglītības
posmiem un pāreju uz darba tirgu. Īstenot augstākās
izglītības reformu, lai palielinātu studentu, jo īpaši
nelabvēlīgā situācijā esošu studentu, skaitu.
7.           Pakāpeniski
atcelt enerģijas cenu regulēšanu, nodrošinot efektīvu ekonomiski
neaizsargātu patērētāju aizsardzību. Veikt
turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu valsts regulatora
neatkarību. Nodrošināt transporta nozares valsts uzņēmumu
finansiālo stabilitāti, samazinot darbības izmaksas un palielinot
ieņēmumus.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 367 final.
[4]               P7_TA(2013) 0052 un P7_TA(2013) 0053.
[5]               Padomes 2013. gada 22. aprīļa
Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 119 final.
[9]               Saskaņā ar Padomes
Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 15. februāris) par ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū

text:
               20.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 67/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 15. februāris)
   par ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū
   (2016/C 67/01)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu saistībā ar 148. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienībā bezdarba līmenis pēc 2008.–2009. gada finanšu un ekonomiskās krīzes pieauga līdz vēsturiski augstam rādītājam. Pašlaik tas samazinās, bet ilgstošā bezdarba līmenis joprojām ir ļoti augsts. Ilgstošā bezdarba ietekmes apmērs katrā dalībvalstī ir dažāds, īpaši tādēļ, ka krīzes ietekme nav bijusi vienmērīga, un makroekonomiskā situācija, ekonomiskās struktūras un darba tirgus darbības dalībvalstīs ir atšķirīgas.

               (2)

               Pēc tam, kad vairākus gadus ir bijusi palēnināta izaugsme un radīts maz darbvietu, 2014. gadā ilgstošais bezdarbs, ko Eurostat definējis kā tādu iedzīvotāju skaits, kas vismaz gadu ir bez darba un aktīvi meklē darbu, skāra vairāk nekā 12 miljonus darbinieku jeb 5 % aktīvo Savienības iedzīvotāju, un 62 % šo bezdarbnieku bija bez darba vismaz divus gadus pēc kārtas.

               (3)

               Ilgstošais bezdarbs ietekmē attiecīgās personas, samazinot Savienības ekonomikas izaugsmes iespējas, palielinot sociālās atstumtības, nabadzības un nevienlīdzības risku un radot papildu izmaksas sociālajiem dienestiem un publiskām finansēm. Ilgstošā bezdarba rezultātā zūd ienākumi, vājinās prasmes, biežāk ir jāsaskaras ar veselības problēmām un pieaug mājsaimniecību nabadzība.

               (4)

               Visneaizsargātākie pret ilgstošo bezdarbu ir cilvēki ar vājām prasmēm vai zemu kvalifikāciju, trešo valstu valstspiederīgie, personas ar invaliditāti un nelabvēlīgā stāvoklī esošas minoritātes, piemēram, romi. Liela nozīme ir arī personas iepriekšējai profesijai, jo dažās valstīs ilgstošā bezdarba iemesli skaidrojami ar nozaru vai cikliskiem aspektiem.

               (5)

               Katru gadu nesekmīgu darba meklējumu centienu rezultātā gandrīz piekto daļu Savienības ilgstošo bezdarbnieku pārņem bezcerība, un tie kļūst neaktīvi. Pastāv dažādi šķēršļi integrācijai darba tirgū, un bieži tie cits citu papildina, tādēļ integrācijai darba tirgū ir nepieciešama pielāgota, individualizēta pieeja un koordinēta pakalpojumu sniegšana.

               (6)

               Ilgstošie bezdarbnieki veido pusi no kopējā Savienības bezdarbnieku skaita, tomēr aktīvajos darba tirgus pasākumos šādu bezdarbnieku īpatsvars ir mazāk nekā piektā daļa. Attiecīgi neliela daļa ilgstošo bezdarbnieku (vidēji 24 %) saņem bezdarbnieka pabalstu.

               (7)

               Būtu jāuzlabo un jāpadara efektīvāki ieguldījumi cilvēkkapitālā, lai vairāk cilvēku apgūtu labas un atbilstošas prasmes un kompetences, tādējādi risinot prasmju iztrūkumu un radot pamatu plūstošai pārejai no mācībām darba dzīvē un pastāvīgai nodarbināmībai. Uzlabojumi izglītības un apmācības sistēmu darbībā un piemērotībā palīdzēs samazināt jaunu bezdarbnieku skaitu. Šajā nolūkā būtu jāmodernizē izglītības un apmācības sistēmas saskaņā ar Eiropas pusgada plāniem, Padomes 2009. gada 12. maija secinājumiem par stratēģisko sistēmu Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā (ET 2020) (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikumu 2006/962/EK (2006. gada 18. decembris) par pamatprasmēm mūžizglītībā (2).

               (8)

               Lai izstrādātu koordinētu nodarbinātības stratēģiju, 2015. gada dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēs (3) ir pausts aicinājums būtiski samazināt ilgstošo un strukturālo bezdarbu, izmantojot visaptverošas un savstarpēji pastiprinošas stratēģijas, kas ietver individualizētu aktīvu atbalstu, lai persona atgrieztos darba tirgū.

               (9)

               Lai arī dalībvalstis saglabā savu kompetenci izvēlēties darba tirgus pasākumus, kas tām konkrētajā situācijā ir vispiemērotākie, minētajās pamatnostādnēs dalībvalstis tiek aicinātas veicināt nodarbināmību, veicot ieguldījumus cilvēkkapitālā ar efektīvu un iedarbīgu izglītības un apmācību sistēmu palīdzību, kas uzlabo darbaspēka prasmju līmeni. Pamatnostādnēs dalībvalstis tiek arī īpaši aicinātas atbalstīt darba vidē balstītas mācību sistēmas, piemēram, duālo izglītību, un uzlabot profesionālo apmācību. Pamatnostādnēs dalībvalstīm tiek vispārīgi norādīts ņemt vērā elastīguma principus un stiprināt aktīvos darba tirgus pasākumus, uzlabojot to efektivitāti, mērķtiecīgumu, vērsumu, tvērumu un mijiedarbību ar ienākumu atbalstu un sociālo pakalpojumu sniegšanu.

               (10)

               Šajā ieteikumā piedāvātajiem pasākumiem ir jābūt pilnīgi saderīgiem ar konkrētai valstij adresētiem ieteikumiem, kas izstrādāti saistībā ar Eiropas pusgadu, un to īstenošana jāveic, pilnībā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (11)

               Komisijas Ieteikumā 2008/867/EK (2008. gada 3. oktobris) par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus (4), izklāstīta integrēta, visaptveroša stratēģija, lai aktīvi iekļautu tās personas, kas ir atstumtas no darba tirgus, apvienojot atbilstīgu ienākumu atbalstu, iekļaujošus darba tirgus un piekļuvi kvalitatīviem pakalpojumiem. Tā mērķis ir sekmēt to personu integrāciju ilgtspējīgā un kvalitatīvā nodarbinātībā, kuras spēj strādāt, un nodrošināt tās ar resursiem, kas ir pietiekami, lai varētu dzīvot ar cieņu.

               (12)

               Eiropas Sociālais fonds ir Savienības galvenais finanšu instruments ilgstošā bezdarba problēmas risināšanai. Laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam dalībvalstis ir piešķīrušas būtisku finansējumu, lai atbalstītu ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū. Citi fondi, piemēram, Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai, arī var papildināt Eiropas Sociālā fonda finansētos pasākumus saskaņā ar piešķīrumiem attiecīgajām ieguldījumu prioritātēm laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam, proti, atbalstot darbvietu izveidi, valstu nodarbinātības dienestu un profesionālās izglītības modernizāciju, prasmju apmācību un mūžizglītību. Šajā saistībā turpmākajās attiecīgajās diskusijās būtu jāapsver, kā vēl vairāk stiprināt ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū.

               (13)

               Padome 2012. gada 20. decembra Ieteikumā par neformālās un ikdienējās mācīšanās atzīšanu (5) aicina rīkoties, lai piedāvātu personām iespēju apliecināt, ko tās ir apguvušas ārpus formālās izglītības un apmācības.

               (14)

               Eiropadome 2013. gada 14. un 15. marta secinājumos uzsvēra, ka bezdarba problēmas risināšana ir svarīgākais sociālais uzdevums un ka ilgstošā bezdarba samazināšana un gados vecāku darbinieku pilnīga iesaistīšana nodarbinātībā ir ļoti būtiska.

               (15)

               Eiropas Parlaments ilgstošo bezdarbu ir atzinis par būtisku izaugsmes kavēkli.

               (16)

               Būtu jāizvērš pastiprināti centieni, ņemot vērā valstu praksi, integrēt darba tirgū tos, kurus vissmagāk skāris ilgstošais bezdarbs. Un tas būtu jādara līdztekus uzlabojumiem reģistrācijai nodarbinātības dienestos un citās kompetentās iestādēs, lai novērstu atbalsta pasākumu trūkumu. Valstis, kurās ir liels skaits reģistrētu ilgstošo bezdarbnieku, savos centienos var prioritārā kārtā pievērsties tiem, kuri jau ir reģistrējušies.

               (17)

               Efektivitātes un iedarbīguma ziņā būtu vēlama preventīva pieeja. Būtu jāpastiprina un vajadzības gadījumā jāpapildina preventīvie un aktivizācijas pasākumi, ar kuriem galvenokārt pievēršas bezdarba perioda sākumposmam. Īpaši pasākumi reģistrētiem ilgstošajiem bezdarbniekiem būtu jāparedz pats vēlākais, kad to bezdarba periods sasniedzis 18 mēnešus, jo šis ir brīdis, kad šai konkrētajai bezdarbnieku grupai paredzētie atbalsta mehānismi un pakalpojumi mainās lielākajā daļā dalībvalstu.

               (18)

               Individualizētai pieejai ilgstošo bezdarbnieku atbalstā būtu jāpalīdz novērst šķēršļus, kas noved pie ilgstoša bezdarba, un ir jāatjaunina un jāpapildina sākotnējais novērtējums, kas tika veikts reģistrācijas laikā. Tas ļaus sniegt ilgstošajiem bezdarbniekiem atbalsta pakalpojumus, kas ir pietiekami pielāgoti individuālām vajadzībām, piemēram, konsultācijas par aizņēmumiem, rehabilitāciju, sociālā atbalsta pakalpojumus, aprūpes un migrantu integrācijas pakalpojumus, atbalstu mājokļa un transporta jautājumu risināšanā, lai novērstu šķēršļus darba atrašanai un dotu iespēju minētajām personām sasniegt skaidri formulētus mērķus, kas ļautu atgriezties darbā.

               (19)

               Darba devēju iesaistīšanai ir liela nozīme ilgstošo bezdarbnieku integrācijā, un tā būtu jāatbalsta, izmantojot nodarbinātības dienestu specializētos pakalpojumus, ko papildina mērķtiecīgi finansiālie stimuli un sociālo partneru līdzdalība. Darba devēju lielāka iesaistīšanās, kuru papildina pasākumi, ar ko ekonomikā sekmē darbvietu veidošanu, var vēl vairāk palielināt integrācijas pasākumu efektivitāti.

               (20)

               Jaunākajās politikas iniciatīvās, piemēram, Padomes Ieteikumā (2013. gada 22. aprīlis) par garantijas jauniešiem izveidi (6), ir aicināts strādāt partnerībā, to izmantojot kā jaunu metodi, lai īstenotu sociālo un nodarbinātības politiku. Būtiska nozīme ir pakalpojumu koordinētai sniegšanai, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kurās pienākumi sniegt atbalstu ilgstošajiem bezdarbniekiem ir sadalīti starp valsts nodarbinātības dienestiem, sociālās palīdzības aģentūrām un vietējām pašvaldībām.

               (21)

               Lai atspoguļotu konkrētā ilgstošā bezdarbnieka situāciju, izstrādā līgumu par integrāciju darbā, un tajā būtu jāietver sīki izstrādāts valsts līmenī pieejamo tādu individualizēto pasākumu kopums (piemēram, saistībā ar darba tirgu, izglītību, apmācību un sociālā atbalsta pakalpojumiem), kuri ir paredzēti, lai atbalstītu ilgstošo bezdarbnieku specifisko šķēršļu, kas viņam neļauj atgriezties darba tirgū, pārvarēšanā. Šādos līgumos būtu jānosaka ilgstošā bezdarbnieka mērķi, grafiki, pienākumi un pakalpojumu sniedzēja vai sniedzēju piedāvājums un būtu jānorāda pieejamie integrācijas pasākumi.

               (22)

               Šajā ieteikumā piedāvātajos pasākumos būtu jāņem vērā dalībvalstu daudzveidība un to dažādās izejas pozīcijas attiecībā uz makroekonomisko situāciju, ilgstošā bezdarba līmeni un tā svārstību apmēru, institucionālo sistēmu, reģionālām atšķirībām un dažādo darba tirgus dalībnieku spējām. Ar minētajiem pasākumiem būtu jāpapildina un jāpastiprina daudzu dalībvalstu jau pašlaik īstenotā politikas pieeja, jo īpaši ieviešot elastīgus elementus, piemēram, individualizētu pieeju un pakalpojumu koordinētu sniegšanu, un iesaistot darba devējus.

               (23)

               Šajā ieteikumā ir pilnībā ievērotas, pastiprinātas un paplašinātas pamattiesības, jo īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 29. un 34. pantā noteiktās pamattiesības,

         AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM:
   Atbalstīt darba meklētāju reģistrāciju un to, ka integrācijas pasākumi tiek vairāk orientēti uz darba tirgu, inter alia iedibinot ciešāku saikni ar darba devējiem.
   Nodrošināt reģistrētiem ilgstošajiem bezdarbniekiem individuālu novērtējumu.
   Piedāvāt īpašu līgumu par integrāciju darbā pats vēlākais, kad ilgstošā bezdarbnieka bezdarba periods ir sasniedzis 18 mēnešus. Šajā ieteikumā ar “līgumu par integrāciju darbā” saprot rakstisku vienošanos starp reģistrētu ilgstošo bezdarbnieku un vienotu kontaktpunktu, un tā mērķis ir veicināt minētās personas pāreju uz nodarbinātību darba tirgū.
   Šajā saistībā veicams turpmāk norādītais.

      Reģistrācija

               1.

               Veicināt darba meklētāju reģistrāciju nodarbinātības dienestā, jo īpaši uzlabojot informācijas sniegšanu par pieejamo atbalstu.

      Individuāls novērtējums un pieeja

   Nodarbinātības dienesti kopā ar citiem darba tirgus integrāciju atbalstošiem sadarbības partneriem sniedz individualizētus ieteikumus attiecīgajām personām.

               2.

               Nodrošināt, lai reģistrētiem ilgstošajiem bezdarbniekiem tiktu piedāvāti padziļināti individuāli novērtējumi un ieteikumi pats vēlākais, kad to bezdarba periods ir sasniedzis 18 mēnešus. Novērtējumos būtu jāietver attiecīgo personu nodarbināmības perspektīvas, šķēršļi darba iegūšanai un līdzšinējie darba meklējumu centieni.

               3.

               Informēt reģistrētos ilgstošos bezdarbniekus par darba piedāvājumiem un pieejamo atbalstu dažādās tautsaimniecības nozarēs un vajadzības gadījumā arī dažādos reģionos un citās dalībvalstīs, jo īpaši izmantojot Eiropas Nodarbinātības dienestu tīklu (EURES).

      Līgumi par integrāciju darbā

   Reģistrētiem ilgstošajiem bezdarbniekiem, uz kuriem neattiecas garantijas jauniešiem shēma, pats vēlākais, kad to bezdarba periods ir sasniedzis 18 mēnešus, tiek piedāvāts līgums par integrāciju darbā. Šādā līgumā būtu jāiekļauj vismaz individuālu pakalpojumu piedāvājums, kura mērķis ir palīdzēt atrast darbu, un norādes par vienotu kontaktpunktu.

               4.

               Reģistrēto ilgstošo bezdarbnieku specifiskajām vajadzībām pievērsties ar līgumu par integrāciju darbā, kurā apvienoti attiecīgie dažādu organizāciju sniegtie pakalpojumi un pasākumi.

                           a)

                           Līgumā par integrāciju darbā būtu sīki jāizklāsta precīzi formulēti mērķi, termiņi un pienākumi, kas reģistrētam ilgstošajam bezdarbniekam ir jāpilda, piemēram, aktīvi jāmeklē darbs, jāpieņem piemērota darba piedāvājumi, jāapmeklē izglītības vai apmācības, pārkvalificēšanās vai nodarbinātības pasākumi un jāpiedalās tajos.

                           b)

                           Līgumā par integrāciju darbā būtu arī detalizēti jāizklāsta pakalpojumu sniedzēja (vai sniedzēju) piedāvājums ilgstošajam bezdarbniekam. Atkarībā no pieejamības konkrētajā dalībvalstī un pamatojoties uz attiecīgā reģistrētā ilgstošā bezdarbnieka individuālajiem apstākļiem, līgumā par integrāciju darbā var būt iekļauti šādi jautājumi: palīdzība darba meklējumos un darbā iekārtošanas atbalsts; neformālās un ikdienējās mācīšanās atzīšana; rehabilitācija, konsultācijas un ieteikumi; izglītība; profesionālā izglītība un apmācība; darba pieredze; sociālais atbalsts; agrīnā pirmsskolas izglītība un aprūpe; veselības un ilgtermiņa aprūpes pakalpojumi; konsultācijas par aizņēmumiem; un atbalsts mājokļa un transporta jautājumu risināšanā.

                           c)

                           Līgums par integrāciju darbā būtu regulāri jāpārrauga, ņemot vērā izmaiņas reģistrētā ilgstošā bezdarbnieka individuālajā situācijā, un vajadzības gadījumā līgums būtu jāpielāgo, lai uzlabotu minētās personas pāreju uz nodarbinātību.

               5.

               Izveidot mehānismus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu nepārtrauktību un apzinātu vienoto kontaktpunktu, kurš ir atbildīgs par reģistrēto ilgstošo bezdarbnieku atbalstīšanu, sniedzot koordinētu pakalpojumu piedāvājumu, kurā iekļautas pieejamās darba iespējas un sociālā atbalsta pakalpojumi. Šā kontaktpunkta pamatā var būt institūciju savstarpējas koordinācijas sistēma un/vai to var izraudzīties no esošajām struktūrām.
               Atbilstoši datu aizsardzības tiesību aktiem sekmēt vienmērīgu un drošu tādas informācijas nodošanu starp attiecīgajiem pakalpojumu sniedzējiem, kura attiecas uz reģistrētajiem ilgstošajiem bezdarbniekiem sniegtā atbalsta vēsturi un individuāliem novērtējumiem, lai tādējādi nodrošinātu pakalpojumu nepārtrauktību.
               Sekmēt labāku attiecīgās informācijas par vakancēm un apmācības iespējām nodošanu iesaistītajiem pakalpojumu sniedzējiem un nodrošināt, lai šī informācija tiktu darīta zināma ilgstošajiem bezdarbniekiem.

      Ciešākas saites ar darba devējiem

               6.

               Veicināt un attīstīt partnerības starp darba devējiem, sociāliem partneriem, nodarbinātības dienestiem, valdības iestādēm, sociāliem dienestiem un izglītības un apmācību nodrošinātājiem, lai sniegtu pakalpojumus, ar kuriem labāk pievēršas uzņēmumu un reģistrēto ilgstošo bezdarbnieku vajadzībām.

               7.

               Izstrādāt pakalpojumus darba devējiem, piemēram, attiecībā uz brīvo darbvietu izskatīšanu, darbiekārtošanas atbalstu, darbaudzināšanu un apmācību darbavietā un atbalstu pēc iekārtošanas darbā, lai sekmētu reģistrēto ilgstošo bezdarbnieku profesionālo reintegrāciju.

               8.

               Galveno uzmanību veltīt finansiāliem stimuliem attiecībā uz tādām shēmām, ar ko atbalsta integrāciju darba tirgū, piemēram, subsīdijām darbinieku pieņemšanai darbā un sociālās apdrošināšanas iemaksu samazinājumiem, lai palielinātu reģistrēto ilgstošo bezdarbnieku nodarbinātības iespējas.

         AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM UN KOMISIJAI:

      Novērtējums un pārraudzība

               9.

               Nodarbinātības komitejā un – attiecībā uz sociāliem pakalpojumiem un ienākumu nodrošināšanu – ciešā sadarbībā ar Sociālās aizsardzības komiteju pārraudzīt šī ieteikuma īstenošanu, izmantojot saistībā ar Eiropas pusgadu īstenoto daudzpusējo uzraudzību, kā arī rādītāju kopējo izvērtēšanas satvaru. Pārraudzībā būtu jāanalizē tas, cik lielā mērā reģistrētie ilgstošie bezdarbnieki ir atgriezušies darba tirgū, vai viņu integrācija darba tirgū ir noturīga un kāds ir līgumu par integrāciju darbā izmantojums. Eiropas valstu nodarbinātības dienestu tīklam būtu jādod ieguldījums šīs pārraudzības veikšanā.

               10.

               Sekmēt valstu nodarbinātības dienestu darbības novērtējumu attiecībā uz reģistrēto ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū un veicināt pieredzes un labas prakses apmaiņu saskaņā ar Eiropas valstu nodarbinātības dienestu tīkla salīdzinošās mācīšanās procesu, kas ir noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 573/2014/ES (2014. gada 15. maijs) par ciešāku sadarbību starp valstu nodarbinātības dienestiem (VND) (7).

               11.

               Sadarboties, lai pēc iespējas labāk izmantotu Eiropas strukturālos un investīciju fondus, jo īpaši Eiropas Sociālo fondu, Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, saskaņā ar attiecīgajām ieguldījumu prioritātēm programmās laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam.

         AR ŠO IESAKA KOMISIJAI:

               12.

               Atbalstīt un koordinēt brīvprātīgas tādu uzņēmumu iniciatīvas un apvienības, kas iesaistās ilgstošo bezdarbnieku noturīgā integrācijā darba tirgū.

               13.

               Atbalstīt sociālo inovāciju projektus, kas paredzēti ilgstošo bezdarbnieku integrācijai darba tirgū, jo īpaši izmantojot Savienības Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmas (EaSI) progresa sadaļu.

               14.

               Sadarbībā ar dalībvalstīm un pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām novērtēt pasākumus, kas īstenoti, pamatojoties uz šo ieteikumu, un līdz 2019. gada 15. februārim ziņot Padomei par minētās novērtēšanas rezultātiem.

      Briselē, 2016. gada 15. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  OV C 119, 28.5.2009., 2. lpp.

      (2)  OV L 394, 30.12.2006., 10. lpp.

      (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/1848 (2015. gada 5. oktobris) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2015. gadam (OV L 268, 15.10.2015., 28. lpp.).

      (4)  OV L 307, 18.11.2008., 11. lpp.

      (5)  OV C 398, 22.12.2012., 1. lpp.

      (6)  OV C 120, 26.4.2013., 1. lpp.

      (7)  OV L 159, 28.5.2014., 32. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Latvijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2016. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/83

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Latvijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2016. gada stabilitātes programmu
   (2016/C 299/20)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Latvija nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2016. gada 18.–19. februārī, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma (3). Ņemot vērā to, ka Latvijas valūta ir euro un ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Latvijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga minētā ieteikuma īstenošana.

               (2)

               2016. gada ziņojums par Latviju tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Latvijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Latvijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Latvija 2016. gada 14. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Savā 2016. gada stabilitātes programmā Latvija ir pieprasījusi 2017. gadā atļaut īslaicīgu novirzi 0,5 % apmērā no IKP no nepieciešamajām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, lai ņemtu vērā būtiskas strukturālās reformas ar pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, jo īpaši veselības aprūpes sektora notiekošo reformu, kuras pamatā ir Veselības aprūpes stratēģija 2014.–2020. gadam. Sīkāka informācija par reformu ir apkopota stabilitātes programmā. Reformas mērķis ir līdz 2020. gadam palielināt publisko finansējumu veselības aprūpes sektoram līdz 4 % no IKP, salīdzinot ar 3 % no IKP 2015. gadā. Prognozēts, ka, pilnībā īstenojot reformu, nodarbinātība palielināsies par 0,6 % un IKP līmenis – par 2,2 % līdz 2023. gadam, kas radīs pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā. Pozitīvā ietekme uz izaugsmi un publisko finanšu ilgtspēja ilgtermiņā ir atzīta par ticamu. Latvijai pašlaik var atļaut prasīto īslaicīgo novirzi 2017. gadā, ja tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, ko uzraudzīs saskaņā ar Eiropas pusgadu. Tomēr atļautās īslaicīgās novirzes apmērs būs atkarīgs no tā, vai tiek ievērota minimālā robežvērtība (t. i., strukturālais deficīts 1,7 % apmērā no IKP). Tā rezultātā Komisijas 2016. gada pavasara prognozē ir norādīta iespēja papildu īslaicīgai novirzei 0,1 % apmērā no IKP 2017. gadā.

               (6)

               Uz Latviju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2016. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances pakāpenisku uzlabošanos, tai 2019. gadā sasniedzot 0,5 % no IKP. Plānotajā korekcijā vidēja termiņa budžeta mērķa – deficīta 1 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē – sasniegšanai tiek ņemta vērā pieprasītā novirze, kas saistīta ar sistēmisko pensiju reformu 2017. un 2018. gadā un būtisko veselības aprūpes sektora strukturālo reformu laikposmā no 2017. līdz 2019. gadam. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā pieaugs līdz 40 %, pirms tā samazināsies līdz 38 % 2018. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Tomēr pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2017. gadu, netika pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, vispārīgais novērtējums norāda, ka pastāv risks par zināmu novirzi 2016. gadā un nemainīgas politikas apstākļos – 2016. un 2017. gadā, aplūkojot tos kopā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Latvija kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, lai 2016. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (7)

               Darbaspēka piedāvājumu ierobežo darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanās, un atalgojuma pieaugums pārsniedz ražīgumu, apdraudot konkurētspēju izmaksu jomā. Lai atbalstītu konkurētspēju, ir vajadzīgi pasākumi nodarbināmības palielināšanai un cilvēkkapitāla uzlabošanai.

               (8)

               Nabadzības risks un sociālās atstumtības līmenis Latvijā ir viens no augstākajiem ES. Turpinās sagatavošanās darbs ar mērķi ieviest minimālo ienākumu līmeni, bet tā īstenošana ir neskaidra un vispārēja piemērošana ir vājināta fiskālo izmaksu dēļ. Turklāt sociālās palīdzības pabalstu adekvātums nav uzlabots kopš 2009. gada, un tas neļauj efektīvi samazināt nabadzību. Sagaidāms, ka minimālā ienākumu līmeņa reforma samazinās pašreizējo sociālās palīdzības sadrumstalotību un stimulēs nodarbinātību.

               (9)

               Aktivizācijas pasākumu tvērums joprojām ir nepietiekams, jo īpaši attiecībā uz ilgtermiņa bezdarbniekiem. Apvienojumā ar sliktu veselības stāvokli un trūkumiem sociālo pakalpojumu jomā tas kavē efektīvu atgriešanos darba tirgū. Aktivizācijas pasākumu tvēruma palielināšana pozitīvi ietekmētu nodarbinātību.

               (10)

               Liela daļa iedzīvotāju nevar apmierināt savas veselības aprūpes vajadzības, jo veselības aprūpei ir mazs publiskais finansējums, raksturīgi strukturālie trūkumi un lieli tiešie maksājumi, kurus iedzīvotāji maksā paši, kā arī neoptimāla izmaksu lietderība. Kaut arī piekļuve veselības aprūpei kritiskos medicīniskajos gadījumos ir izvirzīta par prioritāti, finansiāli ierobežojumi kavē pakalpojumu sniegšanu kopumā.

               (11)

               Lai gan Latvija ir guvusi panākumus, reformējot augstākās izglītības sistēmu, proti, nodrošinot stimulus, kas atalgo kvalitāti, un izveidojot neatkarīgu akreditācijas sistēmu, ir vajadzīgi profesionālās izglītības un apmācības uzlabojumi, jo īpaši attiecībā uz mācību programmu reformu un mācīšanās darbavietā regulatīvā satvara izveidi, lai uzlabotu to kvalitāti un pieejamību. Kā norādīts Profesionālās izglītības likumā, sociālajiem partneriem ir svarīga nozīme māceklības shēmu izstrādē.

               (12)

               Inovācijas jautājumi, darījumdarbības vides trūkumi un darbaspēka apjoma samazināšanās kavē ieguldījumus. Nepietiekams dzinulis inovācijai un sadrumstalota pētniecības bāze kavē Latvijas ātru un efektīvu pāreju uz augstākas pievienotās vērtības un zinībietilpīgākām darbībām. Turklāt zema ieguldītāju aizsardzība maksātnespējas sistēmas kontekstā apvienojumā ar valsts pārvaldes neefektivitāti arī kavē ieguldījumus.

               (13)

               Valdība ir veikusi pasākumus, lai samazinātu pašreizējo publiskās pētniecības bāzes sadrumstalotību, uzlabotu tās kvalitāti un stiprinātu darījumdarbības sektora inovācijas spējas. Neraugoties uz progresu, gan valsts, gan darījumdarbības sektora ieguldījumi pētniecības un inovācijas jomā joprojām ir ļoti nelieli salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju. Būtu jāturpina pētniecības bāzes konsolidācija, vienlaikus palielinot pētnieku skaitu un pētniecības kvalitāti. Reformu pilnīga īstenošana, pamatojoties uz pārdomātas specializācijas stratēģiju, un visu pieejamo politikas instrumentu izmantošana pilnā apmērā veicinātu privātā sektora ieguldījumus inovācijā.

               (14)

               Ņemot vērā aktīvu atgūšanas zemos rādītājus un maksātnespējas administratoru nepietiekamo uzraudzību, maksātnespējas režīms darījumdarbībā tiek uztverts kā ieguldījumu kavēklis.

               (15)

               Latvija ir ieviesusi vairākas sekmīgas iniciatīvas, kuru mērķis ir uzlabot tiesu sistēmas efektivitāti un kvalitāti. Lai gan valsts amatpersonu interešu konflikta novēršanas sistēma ir visaptveroša, tā tomēr ir sarežģīta un neelastīga, un priekšroka tiek dota formālai atbilstībai, nevis atsevišķo gadījumu izvērtēšanai. Turklāt Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroju negatīvi ietekmē iekšējā spriedze, kas to ir destabilizējusi un mazinājusi sabiedrības uzticēšanos tā darbībām un biroja vēlmi dot priekšroku augsta profila lietām.

               (16)

               Vispārīga valsts pārvaldes neefektivitāte, kuras iemesls galvenokārt ir relatīvi liela kadru mainība, kavēšanās ar civildienesta reformas īstenošanu un vāja projektu vadība, neveicina ieguldījumiem labvēlīgu vidi. Atalgojums valsts sektorā nav efektīvi saistīts ar pienākumiem.

               (17)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Latvijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Latvijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Latvijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (18)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

         AR ŠO Latvijai 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.

               Nodrošināt, ka novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa korekcijas plāna 2016. un 2017. gadā attiecas vienīgi uz atļauju saistībā ar sistēmisko pensiju reformu un būtisko strukturālo reformu veselības aprūpes jomā. Samazināt nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās zemu atalgotiem darba ņēmējiem, veicot izaugsmei labvēlīgas pārmaiņas nodokļu jomā, proti, novirzot uzsvaru uz vides un īpašuma nodokļiem un uzlabojot nodokļu iekasēšanu.

               2.

               Uzlabot sociālās palīdzības pabalstu adekvātumu un pastiprināt pasākumus, kas palīdz atbalsta saņēmējiem atrast un saglabāt darbu, tostarp ar aktivizācijas pasākumu tvēruma palielināšanu. Paātrināt profesionālās izglītības mācību programmu reformu, iesaistot sociālos partnerus, izveidot mācīšanas darbavietā regulatīvo satvaru un palielināt to piedāvājumu. Uzlabot veselības aprūpes sistēmas pieejamību, kvalitāti un izmaksu lietderību.

               3.

               Turpināt konsolidēt pētniecības iestādes un stimulēt privātā sektora ieguldījumus inovācijā. Stiprināt interešu konflikta novēršanas sistēmu un izveidot vienotu tiesisko regulējumu visiem publiskā sektora darbiniekiem. Panākt, ka maksātnespējas administratori uzņemas lielāku atbildību, un pastiprināt to publisko uzraudzību.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  OV C 96, 11.3.2016., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Luksemburgas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Luksemburgas 2017. gada stabilitātes programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/67

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Luksemburgas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Luksemburgas 2017. gada stabilitātes programmu
   (2017/C 261/15)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Luksemburga nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku, ko apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Padome 2017. gada 21. martā pieņēma Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (“ieteikums par eurozonu”) (3).

               (2)

               Ņemot vērā to, ka Luksemburga ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Luksemburgai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu īstenošana, kā tas ir atspoguļots 2. ieteikumā turpmāk.

               (3)

               2017. gada ziņojums par Luksemburgu tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Luksemburgas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Luksemburgas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)

               Luksemburga 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (6)

               Luksemburga šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno samazināt nominālo pārpalikumu no 1,6 % no IKP 2016. gadā līdz 0,2 % no IKP 2017. gadā, kam pēc tam sekos pakāpenisks pieaugums, sasniedzot pārpalikumu 1,2 % apmērā no IKP 2021. gadā. Vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – joprojām ar rezervi tiek sasniegts visā programmas periodā. Saskaņā ar 2017. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP saglabāsies ievērojami mazāka par Līgumā noteikto atsauces vērtību– 60 % no IKP. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir ticams, izņemot 2018. gadu, kad tas ir izteikti labvēlīgs, un 2021. gadu, kad tas ir izteikti piesardzīgs. Balstoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2017. gadā strukturālajā bilancē tiks reģistrēts pārpalikums 0,4 % apmērā no IKP un 2018. gadā -0,1 % apmērā no IKP, kas kopumā atbilst 2017. gada stabilitātes programmai un pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Luksemburga 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (7)

               Ņemot vērā ar novecošanu saistīto izmaksu prognozēto palielināšanos, joprojām saglabājas bažas par ilgtermiņa fiskālo stabilitāti. Saskaņā ar 2012. gada pensiju reformu reizi piecos gados pēc reformas pieņemšanas būtu jāveic pensiju sistēmas ilgtspējas novērošana un izvērtēšana. Valdība pirmo novērtējumu paredzēja veikt 2016. gadā. Lai arī pārbaudē secināja, ka pensiju sistēmā joprojām tiek reģistrēts regulārs pārpalikums, kas ļāva uzkrāt apjomīgas pensiju rezerves, sagaidāms, ka no 2023. gada pensiju sistēmā pabalstu izdevumu attiecībā pret iemaksām tiks reģistrēta negatīva darbības bilance. Saskaņā ar nesen pārskatītajām Eurostat iedzīvotāju skaita prognozēm prognozētais iedzīvotāju skaita pieaugums būs mazāks, nekā iepriekš gaidīts. Tas ietekmēs apgādājamo īpatsvara koeficientu, kas palielināsies ātrāk, nekā iepriekš paredzēts, un tā rezultātā pensijām atvēlēto publisko izdevumu prognozētais pieaugums būs lielāks. Nav gūti nekādi panākumi likumā noteiktā pensionēšanās vecuma sasaistē ar paredzamo mūža ilgumu, kā to iepriekš ieteica Padome 2016. gadā. Luksemburga ir vienīgā dalībvalsts, kurā laikposmam no 2013. līdz 2060. gadam nav paredzēta likumā noteiktā pensionēšanās vecuma paaugstināšana. Luksemburgā tiek prognozēts lielākais apgādājamo personu īpatsvara pieaugums Savienībā līdz 2060. gadam. Luksemburga ir guvusi nelielus panākumus attiecībā uz priekšlaicīgu pensionēšanos. Parlamentam 2015. gada jūlijā tika iesniegts likumprojekts, ar ko paredzēts veikt grozījumus priekšlaicīgas pensionēšanās shēmās, un tas joprojām nav pieņemts. Kopumā priekšlaicīga pensionēšanās vēl aizvien ir plaši izplatīta, un stimuli strādāt ilgāk joprojām ir ierobežoti. Pēc demogrāfisko perspektīvu pārskatīšanas Luksemburga saskaras ar papildu riskiem, kas saistīti ar ilgtermiņa aprūpes izdevumiem. Tie jau patlaban kā daļa no IKP ir vieni no lielākajiem dalībvalstīs, un tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam tie pieaugs no 1,5 % līdz 3,2 % no IKP (vairāk nekā divkārši salīdzinājumā ar pašreizējo līmeni). Parlamentā tiek apspriests ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas reformas projekts.

               (8)

               Luksemburgas iestādes ir pieņēmušas visaptverošu nodokļu reformu, kas stājās spēkā 2017. gada janvārī. Reforma ieviesa izmaiņas galvenokārt tiešo nodokļu jomā attiecībā gan uz privātpersonām, gan uzņēmumiem, un tās mērķis ir pakāpeniski samazināt uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi (ar mērķi palielināt konkurētspēju) un palielināt iedzīvotāju ienākuma nodokļa progresivitāti (ar mērķi palielināt taisnīgumu). Vienlaikus atsevišķu nodokļu izdevumu palielinājums rada risku, ka tiks sašaurināta nodokļu bāze. Lai uzlabotu nodokļu ieņēmumu paredzamību, ir iespējas vēl vairāk paplašināt nodokļu bāzi. To varētu panākt, jo īpaši pārskatot pašlaik zemos nodokļus mājokļiem un plašāk izmantojot alternatīvus avotus. Tas varētu ietvert arī lielākas saskaņotības nodrošināšanu starp vides nodokļiem un ekonomikas dažādošanas mērķiem.

               (9)

               Luksemburgas iestādes, atzīdamas riskus, kas saistīti ar lielo atkarību no finanšu sektora, vairākus gadu desmitus ir aktīvi mēģinājušas dažādot ekonomiku. Samazināt ekonomikas atkarību no finanšu sektora joprojām ir viens no galvenajiem ilgtermiņa uzdevumiem. Lai to atrisinātu, dažādošanas analīze ir jāpārvērš konkrētos pasākumos, kuriem ir skaidri noteikts grafiks. Ņemot vērā valsts augstās darbaspēka izmaksas, darbības ar augstāku pievienoto vērtību piedāvā iespējas attīstīt alternatīvus izaugsmes avotus. Tādēļ sekmīga Luksemburgas ekonomikas dažādošana lielā mērā ir atkarīga no sektoriem, kurus mazāk ietekmē darbaspēka izmaksu līmenis. Tie lielā mērā balstās uz pētniecību un inovāciju, kas parasti ir tehnoloģijietilpīgas un zinātnesietilpīgas. Mazinot vai likvidējot šķēršļus, kas traucē investīcijām un inovācijai un tādējādi ierobežo ekonomikas attīstību, tiktu atraisīts inovācijas potenciāls un veicināta ekonomikas dažādošana. Publiskās investīcijas pārsniedz eurozonas vidējo rādītāju, savukārt privāto investīciju apjoms atpaliek. Lai saglabātu izaugsmes perspektīvas, ir būtiski noturēt augstu investīciju līmeni.

               (10)

               Jau patlaban sekmīgā nefinanšu pakalpojumu sektora turpmāka paplašināšana arī varētu palīdzēt dažādot ekonomiku. Joprojām pastāv lieli reglamentējoši šķēršļi uzņēmējdarbības pakalpojumu nozarē, jo īpaši attiecībā uz grāmatvežiem, arhitektiem, inženieriem un juristiem. Visām šīm profesijām uzņēmējdarbības apgrozījuma līmenis ir zemāks par Savienības vidējo rādītāju un vidējo līmeni ekonomikā kopumā. Līdz ar to ierobežojumi, kas attiecas uz šīm profesijām, iespējams, kaitē uzņēmumu konkurētspējai Luksemburgā. Šie šķēršļi ietver šādus aspektus: plašā darbības joma, kas ir paredzēta vienīgi arhitektiem; tas, ka vienkāršu uzdevumu veikšana, piemēram, algu aprēķināšana vai nodokļu deklarāciju sagatavošana, ir jāuztic vienīgi augsti kvalificētiem speciālistiem; tas, ka juridiskas konsultācijas var sniegt tikai juristi; un prasības attiecībā uz juridisko formu un akciju paketi, nesavienojamības noteikumi un daudznozaru ierobežojumi juristiem, kas var būt nesamērīgi salīdzinājumā ar pamatprincipiem, piemēram, profesijas neatkarību, un attiecīgiem uzraudzības mehānismiem.

               (11)

               Lai izvairītos no negatīvas ietekmes, ir vajadzīga mērķorientēta aktīva darba tirgus politika un mūžizglītības programmas, jo īpaši gados vecākiem darba ņēmējiem, kuru nodarbinātības līmenis joprojām ir viens no zemākajiem Savienībā. Ir pieņemti pasākumi, lai uzlabotu viņu nodarbināmību un saikni ar darba tirgu. Kopš 2016. gada 1. janvāra tiek īstenots likums par darba ņēmēju, kuriem ir pastāvīga darbnespēja, pārklasificēšanu, palielinot iespējas šādiem darba ņēmējiem ilgāk palikt darba tirgū. Tomēr visaptverošas stratēģijas iesniegšana – pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem – vēl tikai ir gaidāma. “Vecuma pakts” – likumprojekts, kas parlamentam iesniegts 2014. gada aprīlī un kura mērķis ir mudināt uzņēmumus ar vairāk nekā 150 darbiniekiem saglabāt gados vecākus darba ņēmējus, – joprojām nav pieņemts. Lai šādi politikas pasākumi būtu veiksmīgi, gados vecāku darba ņēmēju atbalstam arī turpmāk svarīgas būs prasmju pilnveides iespējas, izmantojot mērķorientētu aktīvu darba tirgus politiku un mūžizglītības programmas. Lai pilnībā izmantotu digitalizācijas priekšrocības un saglabātu konkurētspēju, būtiski ir ieguldījumi prasmēs.

               (12)

               Lai novērstu nekustamā īpašuma nepietiekamo piedāvājumu, ir pieņemts ievērojams pasākumu kopums, bet tā reālā ietekme vēl nav jūtama. Nespēja iegūt būvniecībai pieejamu zemi, kas lielākoties pieder privātpersonām, šķiet, ir viens no galvenajiem šķēršļiem, kas traucē palielināt mājokļu piedāvājumu. Ierobežots mājokļu piedāvājums apvienojumā ar lielu pieprasījumu ir izraisījis mājokļu cenu pastāvīgu pieaugumu. Tas palīdz izskaidrot mājsaimniecību parādsaistību palielināšanās tendenci, kas pārsvarā ir saistītas ar hipotēkām. Turklāt, neraugoties uz ievērojamām investīcijām transporta infrastruktūrā, ceļu satiksmes sastrēgumu novēršana joprojām ir problemātiska. To vēl jo vairāk pastiprina tas, ka fiskālā politika kaimiņvalstīs pārrobežu darba ņēmēju gadījumā neveicina modernas darba prakses, piemēram, teledarbu. Gan mājokļu, gan mobilitātes problēmas, iespējams, rada papildu spiedienu uz centieniem dažādot ekonomiku un palielināt konkurētspēju. Tie varētu arī traucēt augsti kvalificētu darba ņēmēju piesaistīšanai darba tirgū.

               (13)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Luksemburgas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada stabilitātes programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Luksemburgai adresētiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Luksemburgā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (14)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada stabilitātes programmu un uzskata (5), ka ir sagaidāms, ka Luksemburga ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus,

         AR ŠO IESAKA Luksemburgai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Stiprināt ekonomikas dažādošanu, tostarp novēršot šķēršļus investīcijām un inovācijai. Likvidēt regulatīvos ierobežojumus uzņēmējdarbības pakalpojumu nozarē.

               2.

               Nodrošināt pensiju sistēmas ilgtermiņa stabilitāti, ierobežot priekšlaicīgu pensionēšanos un palielināt gados vecāku cilvēku nodarbinātības līmeni.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  OV C 92, 24.3.2017., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Eiropas Centrālās Bankas Ieteikums — 2005. gada 26. oktobris — Eiropas Savienības Padomei par Central Bank and Financial Services Authority of Ireland ārējo revidentu (ECB/2005/10)

text:
               10.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/30

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   2005. gada 26. oktobris
   Eiropas Savienības Padomei par Central Bank and Financial Services Authority of Ireland ārējo revidentu
   (ECB/2005/10)
   (2005/C 277/10)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Central Bank and Financial Services Authority of Ireland pašreizējā ārējā revidenta pilnvaru laiks ir beidzies, un tas netiks pagarināts. Tādēļ vajadzīgs iecelt ārējo revidentu laika posmam, kas sākas 2005. finanšu gadā.

               (3)

                  Central Bank and Financial Services Authority of Ireland par savu ārējo revidentu no 2005. gada ir izvēlējusies Deloitte & Touche, un ECB uzskata, ka tā atbilst apstiprināšanai vajadzīgajām prasībām.

               (4)

               Ārējā revidenta pilnvaru laiks būs trīs gadi, un tas var tikt pagarināts,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts Deloitte & Touche apstiprināt par Central Bank and Financial Services Authority of Ireland ārējo revidentu uz trīs gadus ilgu laika posmu, kurš sākas 2005. finanšu gadā un kuru iespējams pagarināt.

      Frankfurtē pie Mainas, 2005. gada 26. oktobrī.

         ECB priekšsēdētājs
         Jean-Claude TRICHET