               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 415 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Luksemburgas 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Luksemburgas 2018. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Luksemburgas 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Luksemburgas 2018. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Luksemburga nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (turpmāk “eurozonai adresētais ieteikums”) Padome pieņēma 2018. gada 14. maijā.

               (2)Ņemot vērā to, ka Luksemburga ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā tautsaimniecības ir savstarpēji cieši saistītas, Luksemburgai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots eurozonai adresētais ieteikums par ekonomikas politiku, kurš atspoguļojas turpmāk sniegtajā 1. un 2. ieteikumā.

               (3)2018. gada ziņojums par Luksemburgu
                  4
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā bija izvērtēts, kā īstenoti šai valstij adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Luksemburgas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)Luksemburga savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada stabilitātes programmu iesniedza 2018. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  6
               .

               (6)Uz Luksemburgu pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2018. gada stabilitātes programmā plāno samazināt nominālo pārpalikumu no 1,5 % no IKP 2017. gadā līdz 1,1 % no IKP 2018. gadā, kam pēc tam sekos visai konstants pieaugums līdz pārpalikumam 2,4 % apmērā no IKP 2022. gadā. Visā programmas periodā paredzēts (ar rezervi) ievērot vidēja termiņa budžeta mērķi, kas ir strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP. Saskaņā ar 2018. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka valsts parāda attiecība pret IKP joprojām būs krietni mazāka par Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs periodā līdz 2020. gadam ir optimistisks un pēc tam – ticams. Balstoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, strukturālā bilance 2018. gadā būs ar pārpalikumu 0,8 % apmērā no IKP un 2019. gadā 0,3 % apmērā no IKP – šie skaitļi, īpaši attiecībā uz 2019. gadu, ir zemāki nekā 2018. gada stabilitātes programmā, taču tik un tā pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Luksemburga 2018. un 2019. gadā atbildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.

               (7)Luksemburgas tautsaimniecībā joprojām ir vērojama veselīga izaugsme, un rezultāti kopš 2009. gada globālās krīzes ir bijuši labāki nekā eurozonā vidēji. Finanšu sektors joprojām ir galvenais ekonomikas izaugsmes dzinējspēks un joprojām ir stabils un rentabls. Tas atspoguļojas ievērojamajā pārpalikumā pakalpojumu bilancē un kopējā tekošā konta bilancē. Ārējā sektora relatīvais ieguldījums reālā IKP pieaugumā 2013.–2016. gadā bija vidēji 61 %, kaut arī tirdzniecības bilance regulāri bija negatīva. Luksemburga ir neto kreditorvalsts attiecībā pret pārējām pasaules valstīm, un 2016. gada beigās bruto ārējie aktīvi un saistības sasniedza 10,5 triljonus EUR. Valsts iestādes turpināja īstenot makroprudenciālās uzraudzības un pārraudzības pasākumus, un attiecīgie finanšu starpnieki pielāgojas valsts un ES stratēģiskā regulējuma izmaiņām.

               (8)Kā norādīts 2018. gada eurozonai adresētajā ieteikumā, ir būtiski cīnīties pret agresīvām nodokļu plānošanas stratēģijām, lai novērstu uzņēmumu savstarpējās konkurences kropļojumus, nodrošinātu taisnīgu attieksmi pret nodokļu maksātājiem un aizsargātu publiskās finanses. Nodokļu maksātāju agresīvo nodokļu plānošanas stratēģiju blakusietekme uz citām dalībvalstīm nozīmē, ka papildus ES tiesiskajam regulējumam ir nepieciešama koordinēta politiskā rīcība valsts līmenī. Kaut arī valstī ir apjomīgs finanšu sektors, dividenžu, procentu un autoratlīdzību maksājumu lielais īpatsvars procentos no IKP liecina, ka sabiedrības, kas agresīvi plāno nodokļus, izmanto šīs valsts nodokļu noteikumus. Lielākā daļa ārvalstu tiešo ieguldījumu ir tā dēvētajās “īpašam nolūkam dibinātajās sabiedrībās”. Nodokļu neieturēšana no izejošajiem (t. i., no ES rezidentiem – trešo valstu rezidentiem) procentu un autoratlīdzību maksājumiem un noteiktos apstākļos piemērojamie atbrīvojumi no nodokļu ieturēšanas par dividenžu maksājumiem var nozīmēt, ka šie maksājumi vispār netiek aplikti ar nodokli, ja nodoklis tiem nav piemērojams arī saņēmēja jurisdikcijā. Komisija ņem vērā Luksemburgas veikto pozitīvo pasākumu (t. i., starptautiskajiem noteikumiem atbilstīga patentiem labvēlīgā nodokļu režīma pieņemšanu). Komisija, balstoties uz neseno informācijas apmaiņu, turpinās konstruktīvo dialogu nolūkā apkarot nodokļu maksātāju agresīvās nodokļu plānošanas stratēģijas.

               (9)Luksemburgas iestādes jau vairākus gadu desmitus aktīvi cenšas dažādot ekonomiku, attīstot konkrētas nozares, ieskaitot IKT un kosmosa nozari. Ņemot vērā valsts augstās darbaspēka izmaksas, darbības ar augstāku pievienoto vērtību piedāvā iespējas attīstīt alternatīvus izaugsmes avotus. Tādējādi sekmīga Luksemburgas ekonomikas dažādošana lielā mērā ir atkarīga no sektoriem, kurus mazāk ietekmē darbaspēka izmaksu līmenis. Tie lielā mērā balstās uz pētniecību un inovāciju, kas parasti ir tehnoloģijietilpīgas un zinātnesietilpīgas. Pēdējā laikā šī stratēģija ir tikusi vēl vairāk pastiprināta. Lai attīstītu šīs prioritārās nozares, tiek īstenoti apjomīgi publisko investīciju projekti, tostarp pētniecības un izstrādes jomā, un citu pasākumu vidū tiek arī ieviests tirgus regulējums. 2000.–2016. gadā Luksemburga publiskos pētniecības un izstrādes izdevumus ir pieckāršojusi, sasniedzot 0,6 % no IKP. Pateicoties šīm investīcijām, valsts ir neilgā laikā izveidojusi rezultatīvu publisko pētniecības sistēmu. Taču, kamēr publiskās investīcijas pētniecībā un izstrādē pārsniedz eurozonas vidējo rādītāju, privātās investīcijas pētniecībā un izstrādē un inovācijas rezultāti turpina samazināties, kā liecina Eiropas inovācijas rezultātu pārskats. Luksemburgas ekonomikas struktūra daļēji izskaidro zemāku uzņēmumu pētniecības un izstrādes intensitāti starptautiskā griezumā, jo nozares, kuru īpatsvars Luksemburgas IKP ir vislielākais (pakalpojumi un jo īpaši finanšu sektors), parasti mazāk investē pētniecībā un izstrādē. Tomēr šī tendence Luksemburgā salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju ir daudz izteiktāka – uzņēmumu pētniecības un izstrādes intensitāte ir samazinājusies no 1,5 % no IKP 2000. gadā līdz 0,64 % no IKP 2016. gadā. Privāto investīciju tendence samazināties liecina par to, ka šajā jomā joprojām pastāv šķēršļi. Tā liecina arī par to, ka publiskajām investīcijām pētniecībā un izstrādē ir nepietiekams sviras efekts uz uzņēmumu investīcijām. Tāpēc publisko pētniecības jaudu pastiprināšana būtu pienācīgāk jāintegrē vispusīgā pieejā inovācijas sistēmai. 2017. gadā tika pieņemts jauns tiesību akts, ar ko tiek atjauninātas atbalsta shēmas pētniecības, izstrādes un inovācijas jomā, paplašinot valsts atbalsta pieejamību.

               (10)Ir paredzams, ka Luksemburga nesasniegs 2020. gada mērķi attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu. Valstī ir lielas problēmas ar gaisa piesārņojumu un satiksmes pārslodzi sastrēgumstundās, kas ievērojami palielina slāpekļa dioksīda koncentrāciju un siltumnīcefekta gāzu emisijas. 2015. gadā vairāk nekā pusi no visām siltumnīcefekta gāzu emisijām radīja transporta nozare. Zemie transporta degvielas nodokļi, lielais dienesta automobiļu skaits un augstās mājokļu cenas ir galvenie faktori, kas veicina automobiļu plašo izmantojumu un pārrobežu darba ņēmēju skaita pieaugumu. Transporta degvielas nodokļu likmes ir vienas no zemākajām ES un tādējādi stimulē lielāku degvielas patēriņu, ieskaitot pārrobežu tirdzniecību. Tomēr pēdējā laikā veiktie pasākumi ir sekmējuši ilgtspējīgākas mobilitātes attīstību – to īpaši ir veicinājusi 2016. gada nodokļu reforma, kā arī ievērojami ieguldījumi sabiedriskajā transportā. Steidzamāko uzdevumu vidū ir dzelzceļa infrastruktūras pilnveide un modernizācija.

               (11)Luksemburga joprojām apņēmīgi strādā pie regulatīvo ierobežojumu samazināšanas darījumdarbības pakalpojumu nozarē. Pēdējā laikā veiktie pasākumi galvenokārt bija vērsti uz arhitektu un inženieru profesijām, un ir paziņots par papildu reformām, kas vēl vairāk samazinātu ierobežojumus attiecībā uz šīm divām profesijām. Turklāt ar tā dēvēto vispārējo likumu, kas pieņemts 2017. gada martā, tika ieviesti administratīvās vienkāršošanas pasākumi (t. i., paredzēta administratīvo procedūru horizontāla caurlūkošana). Tomēr darījumdarbības pakalpojumu nozarē joprojām pastāv regulatīvie šķēršļi. Ierobežojumus varētu radīt tas, ka attiecībā uz profesionālās darbības apdrošināšanas prasībām nav konkrētas līdzvērtības novērtējuma procedūras, kas dotu iespēju citu dalībvalstu pakalpojumu sniedzējiem nodrošināt līdzvērtīgu apdrošināšanas segumu. Īpaši uz jurista profesiju attiecas regulējums, kas salīdzinājumā ar ES caurmēru ir ļoti ierobežojošs. Rezervēto darbību plašais mērogs ietekmē juristu vai citu pakalpojumu sniedzēju iespējas sniegt juriskonsulta pakalpojumus, īpaši attiecībā uz tiešsaistes pakalpojumiem. Ir arī citi ierobežojumi, piemēram, prasības attiecībā uz juridisko formu un līdzdalību kapitālā, nesavienojamības noteikumi un daudznozaru ierobežojumi.

               (12)Ņemot vērā ar novecošanu saistīto izmaksu prognozēto pieaugumu, joprojām saglabājas bažas par publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Luksemburgā ir prognozēts liels to gados veco iedzīvotāju īpatsvara pieaugums, kuri līdz 2070. gadam nonāks aprūpējamo statusā, un saskaņā ar jaunākajām Sociālā nodrošinājuma ministrijas prognozēm pensiju sistēmas bilancē no 2023. gada veidosies deficīts. Tomēr pensiju sistēmas līdzšinējais un pašreizējais pārpalikums tiek uzkrāts, un uzkrātās rezerves nodrošinātu sistēmas dzīvotspēju vēl 20 gadus. Saskaņā ar 2018. gada ziņojumu par novecošanu izmaksas, kas saistītas ar novecošanu, galvenokārt pensijas, 2016.–2070. gadā palielināsies par 13 procentpunktiem no IKP, tādējādi pārsniedzot ilgtspējas robežlielumu (8,9 procentpunkti no IKP). Ilgtermiņa aprūpes izdevumi attiecībā pret IKP ir vieni no augstākajiem dalībvalstu vidū. Neraugoties uz 2017. gadā pieņemto reformu, prognozēts, ka šie izdevumi salīdzinājumā ar pašreizējo līmeni līdz 2070. gadam pieaugs par 3 procentpunktiem.

               (13)Gados vecāku cilvēku nodarbinātības līmenis joprojām ir sevišķi zems, un ir vajadzīgi papildu pasākumi, kas uzlabotu viņu nodarbināmību un iespējas darba tirgū. Tas ir svarīgi arī no publisko finanšu ilgtermiņa stabilitātes viedokļa. Joprojām ir izplatītas priekšlaicīgas pensionēšanās shēmas, kas mudina darba ņēmējus izbeigt darba attiecības, proti, 59,2 % no jaunpiešķirtajām pensijām ir priekšlaicīgas pensijas. 2017. gada decembrī tika pieņemts likums, ar ko tika atcelta viena no priekšlaicīgas pensionēšanās shēmām, taču tā neto ietekme uz vidējo faktisko pensionēšanās vecumu un uz izdevumiem nav skaidra, jo ar šo likumu ir atviegloti nosacījumi attiecībā uz citām priekšlaicīgas pensionēšanās shēmām. Šie sliktie darba tirgus rezultāti daļēji ir skaidrojami arī ar finansiālajiem stimuliem neiesaistīties darba tirgū, kas šajā grupā ir salīdzinoši lieli. Vecāka gadagājuma darbinieku nodarbinātības veicināšanai ir nepieciešama vispusīga stratēģija, kas ietvertu pasākumus, ar kuriem darba ņēmējiem palīdz ilgāk palikt aktīvi nodarbinātiem. Parlaments joprojām nav pieņēmis “Vecuma paktu” – likumprojektu, kas parlamentam iesniegts 2014. gada aprīlī un kura mērķis ir mudināt uzņēmumus ar vairāk nekā 150 darbiniekiem pieņemt darbā gados vecākus darba ņēmējus un noturēt viņus, izmantojot vecuma pārvaldības pasākumus. Izglītības jomā Luksemburgai ir jārisina jautājums par skolēnu sociālekonomiskās izcelsmes spēcīgo ietekmi uz viņu sekmēm skolā. Tas ir būtiski arī saistībā ar nepieciešamību apmierināt lielo pieprasījumu pēc izteikti specializētām prasmēm.

               (14)Nekustamā īpašuma cenas turpināja kāpt. Tas var apdraudēt Luksemburgas spēju piesaistīt un noturēt kvalificētu darbaspēku, kuru lielā mērā veido citu valstu valstspiederīgie. Spiedienu uz mājokļu cenām rada piedāvājuma un pieprasījuma fundamentāla neatbilstība. Attiecībā uz piedāvājumu jaunu mājokļu radīšanu acīmredzot bremzē tas, ka trūkst pieejamu zemes gabalu un privātajiem īpašniekiem trūkst stimula pārdot zemi vai ēkas. Ir jāturpina strādāt pie ieguldījumu veicināšanas mājokļos, palielinot stimulus pārdot nekustamo īpašumu, uzlabojot administratīvās procedūras attiecībā uz būvatļauju izsniegšanu un nodrošinot finansiāli pieņemamus sociālos mājokļus. Nav domājams, ka nesen pieņemtā nodokļu reforma par kapitāla pieaugumu no nekustamā īpašuma pārdošanas un atjauninātā sociālo mājokļu programma palielinās mājokļu piedāvājumu, jo cenām ir tendence nemitīgi pieaugt. Attiecībā uz pieprasījumu cenu celšanos veicina iedzīvotāju skaita un nodarbinātības lielais pieaugums. Situācija mājokļu tirgū turklāt saasina satiksmes sastrēgumu un piesārņojuma problēmu. Mājokļu cenu celšanās bez tam ietekmē mājsaimniecību parādu līmeni, tādējādi radot bažas par šo parādu atmaksājamību. Pēdējo desmit gadu laikā mājsaimniecību parādu līmenis ir strauji cēlies, un 2016. gadā atbilstoši aplēsēm sasniedza 165 % no izmantojamā ienākuma. Tas atspoguļo nekustamā īpašuma cenu inflāciju, jo aptuveni 80 % no visiem mājsaimniecību parādiem ir hipotekārie kredīti. Tomēr, lai mazinātu potenciālo neaizsargātību un riskus finanšu stabilitātei, Luksemburgas uzraudzības iestādes ievieš attiecīgus makroprudenciālos pasākumus un ieteikumus, kurus bija sniegusi Eiropas Sistēmisko risku kolēģija. Turklāt, pamatojoties uz valsts sistēmisko risku komitejas priekšlikumiem, valdība nesen nāca klajā ar vairākiem pasākumiem, ieskaitot ierobežojumus attiecībā uz aizņemšanos, lai novērstu mājsaimniecību neaizsargātības akumulēšanos, taču vēl ir vajadzīgs parlamenta apstiprinājums.

               (15)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Luksemburgas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada stabilitātes programmu un 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Luksemburgai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Luksemburgā, bet arī to, kādā mērā tās atbilst Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (16)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada stabilitātes programmu, un saskaņā ar tās atzinumu ir sagaidāms, ka Luksemburga atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktam,

               AR ŠO IESAKA Luksemburgai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.Paaugstināt gados vecāku cilvēku nodarbinātības līmeni, sekmējot viņu nodarbinātības iespējas un nodarbināmību un līdztekus turpinot ierobežot priekšlaicīgu pensionēšanos, lai uzlabotu arī pensiju sistēmas ilgtermiņa stabilitāti.

               2.Turpināt samazināt regulatīvos ierobežojumus darījumdarbības pakalpojumu nozarē.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        COM(2018) 415 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 214 final.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 430 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Rumānijā

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai

                  Rumānijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta otro daļu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 121. pantu dalībvalstis veicina stabilu valsts finanšu sistēmu, vidējā termiņā koordinējot ekonomikas politiku un daudzpusēju uzraudzību, lai izvairītos no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

               (2)Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbavietu radīšanai.

               (3)Padome 2017. gada 16. jūnijā ieteica Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu
                  2
                nominālās izaugsmes temps 2017. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % no IKP, tādējādi liekot valstij īstenot attiecīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Padome 2017. gada 5. decembrī secināja, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 16. jūnija ieteikumu. Pamatojoties uz to, Padome 2017. gada 5. decembrī izdeva pārskatītu ieteikumu Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālās izaugsmes temps 2018. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,8 % no IKP.

               (4)2017. gadā, pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi un Eurostat apstiprinātajiem 2017. gada budžeta izpildes datiem, valdības primāro neto izdevumu izaugsme ievērojami pārsniedza izdevumu kritēriju, norādot uz būtisku novirzi ar lielu starpību (novirze 3,3 % no IKP). Strukturālā bilance pasliktinājās līdz -3,3 % no IKP (no -2,1 % no IKP 2016. gadā), kas arī norāda uz būtisku novirzi no ieteiktās strukturālās korekcijas ar lielu starpību (novirze 1,7 % no IKP). Novirzes apmēru, par ko liecina strukturālā bilance, ir negatīvi ietekmējusi iespējamās IKP izaugsmes augstāka (punkta) aplēse salīdzinājumā ar izdevumu kritērija pamatā esošo vidējā termiņa vidējo lielumu, kā arī publisko ieguldījumu kritums, kas ir izlīdzināts izdevumu kritērijā. Neatkarīgi no minētās atšķirības abi rādītāji apstiprina būtisku novirzi no SIP preventīvās daļas prasībām 2017. gadā.

               (5)Pēc vispārēja novērtējuma Komisija 2018. gada 23. maijā secināja, ka Rumānijā pastāv būtiska novērotā novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa, un izdeva Rumānijai brīdinājumu saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu un Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punkta pirmo daļu.

               (6)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punkta otro daļu viena mēneša laikā pēc brīdinājuma pieņemšanas Padomei būtu jāadresē attiecīgajai dalībvalstij ieteikums veikt nepieciešamos politikas pasākumus. Regulā paredzēts, ka ieteikumā nosaka termiņu, kurš nepārsniedz piecus mēnešus un kurā dalībvalstij jānovērš minētā novirze. Pamatojoties uz iepriekš minēto, [2018. gada 15. oktobris] šķiet atbilstošs termiņš, līdz kuram Rumānijai jānovērš novirze. Šajā laikā Rumānijai būtu jāziņo par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz šo ieteikumu.

               (7)Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, Rumānijā 2018. un 2019. gadā būs normāli ekonomikas apstākļi. Rumānijas vispārējās valdības parāda attiecība ir zem 60 % no IKP robežvērtības. Minimālie nepieciešamie strukturālie pasākumi, kuri noteikti Regulā (EK) Nr. 1466/97 un prasību matricā, kas ņem vērā dominējošos ekonomikas apstākļus un iespējamos ilgtspējas apsvērumus, gan 2018., gan 2019. gadā veido 0,5 % no IKP.

               (8)Rumānijas strukturālais deficīts 2016. gadā ir palielinājies par 2,1 % no IKP un 2017. gadā — par 1,2 % no IKP līdz 3,3 % no IKP. Minimālo korekcijas prasību būtu jāpapildina ar papildu un pastāvīgām korekcijām, lai labotu kumulatīvo novirzi un nodrošinātu, ka Rumānija atgriežas pie atbilstošas korekcijas gaitas pēc novirzēm 2016. un 2017. gadā. Papildu korekcija 0,3 % no IKP šķiet piemērota, ņemot vērā novēroto būtisko novirzi no ieteiktajām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, un tas paātrinās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (9)Prasītais strukturālās bilances uzlabojums gan 2018., gan 2019. gadā par 0,8 % no IKP atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālās izaugsmes tempam, kas 2018. gadā nepārsniedz 3,3 % un 2019. gadā — 5,1 %.

               (10)Komisija 2018. gada pavasara prognozē paredz, ka 2018. gadā strukturālā bilance turpinās pasliktināties par 0,5 % no IKP un 2019. gadā — par vēl 0,4 % no IKP. Tāpēc strukturālais uzlabojums gan 2018., gan 2019. gadā par 0,8 % no IKP rada nepieciešamību pieņemt pasākumus, kuru kopējais strukturālais ienesīgums 2018. gadā būtu 1,3 % no IKP, un papildu pasākumus, kurus strukturālais ienesīgums 2019. gadā būtu 1,2 % no IKP, salīdzinājumā ar pašreizējo bāzes scenāriju Komisijas 2018. gada pavasara prognozē.

               (11)Komisijas 2018. gada pavasara prognozē paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2018. gadā būs 3,4 % no IKP un 2019. gadā — 3,8 % no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību — 3 % no IKP. Turklāt prasītās strukturālās korekcijas šķiet piemērotas, lai nodrošinātu, ka Rumānija 2018. un 2019. gadā ar rezervi ievēro atsauces vērtību 3 % no IKP.

               (12)Rīcības trūkums pēc iepriekšējiem ieteikumiem, lai novērstu novēroto būtisko novirzi un risku pārsniegt Līgumā noteikto atsauces vērtību, nosaka vajadzību steidzami rīkoties, lai Rumānija atkal īstenotu piesardzīgu fiskālo politiku.

               (13)Ir lietderīgi šo ieteikumu darīt publiski pieejamu.

               (14)Lai sasniegtu ieteiktos budžeta mērķus, ir būtiski, ka Rumānija pieņem un stingri īsteno nepieciešamos pasākumus un intensīvi uzrauga kārtējo izdevumu attīstību,

               AR ŠO IESAKA.

               (1)Rumānijai būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālās izaugsmes temps 2018. gadā nepārsniedz 3,3 % un 2019. gadā — 5,1 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,8 % no IKP katru gadu, tādējādi liekot valstij īstenot attiecīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (2)Rumānijai būtu jāizmanto visi neparedzētie papildu ieņēmumi budžeta deficīta samazināšanai. Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina vispārējās valdības strukturālās bilances ilgtspējīga uzlabošanās tādā veidā, kas veicina izaugsmi.

               (3)Rumānijai līdz [2018. gada 15. oktobrim] būtu jāziņo Padomei par pasākumiem, kas veikti saistībā ar šo ieteikumu. Ziņojumā būtu jāsniedz informācija par pietiekami konkrētiem un ticami paziņotiem pasākumiem, tostarp informācija par katra minētā pasākuma ietekmi uz budžetu, kā arī atjauninātas un sīki izstrādātas budžeta prognozes  laikposmam no 2018. līdz 2019. gadam.

               Šis ieteikums ir adresēts Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 431 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Ungārijā
            {SWD(2018) 368 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai

                  Ungārijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta otro daļu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 121. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību dalībvalstis veicina stabilu valsts finanšu sistēmu, vidējā termiņā koordinējot ekonomikas politiku un daudzpusēju uzraudzību, lai izvairītos no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

               (2)Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu radīšanai.

               (3)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Ungārijai 2017. gadā panākt fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP, ja vien vidējā termiņa mērķis netiek sasniegts ar mazāku piepūli.

               (4)Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi un 2017. gada izpildes datiem, ko apstiprinājis Eurostat, valdības izdevumu pieaugums, neieskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un vienreizējos ieguldījumus, ievērojami pārsniedza 2017. gadā piemērojamo izdevumu etalonrādītāju, kas liecina par būtisku novirzi no nepieciešamās strukturālās korekcijas (par 2,4 % no IKP). 2017. gadā strukturālā bilance no pozīcijas, kas bija -1,8 % no potenciālā IKP 2016. gadā, pasliktinājās līdz -3,1 % no IKP, arī liecinot par ievērojamu novirzi (1,4 % apmērā no IKP). Vispārējais novērtējums liecināja, ka izdevumu etalonrādītāju negatīvi ietekmēja trīs elementi, tostarp pārāk zems vidējā termiņa potenciālās izaugsmes temps un IKP deflators, kas bija izdevumu etalonrādītāja pamatā, kā arī pastāvīgu ieņēmumu ietekme. Pēc minēto faktoru korekcijas izdevumu etalonrādītājs, šķiet, pienācīgi atspoguļo fiskālos centienus un norāda uz būtisku novirzi. Šo secinājumu apstiprina novērtējums par strukturālās bilances pīlāru, kurš pēc tā, kad ņemta vērā ietekme, ko rada procentu izdevumu samazināšanās, ieguldījumu svārstīgums un neplānoti papildu ieņēmumi, joprojām norāda uz būtisku novirzi. Tāpēc vispārējais novērtējums liek izdarīt secinājumu, ka novērotā novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa 2017. gadā ir ievērojama.

               (5)Pēc vispārējā novērtējuma Komisija 2018. gada [23. maijā] secināja, ka Ungārijā pastāv būtiska novērotā novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa, un izdeva Ungārijai brīdinājumu saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu un Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punkta pirmo daļu.

               (6)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punkta otro daļu viena mēneša laikā pēc brīdinājuma pieņemšanas Padomei būtu jāadresē attiecīgajai dalībvalstij ieteikums veikt nepieciešamos politikas pasākumus. Regulā paredzēts, ka ieteikumā nosaka termiņu, kurš nepārsniedz piecus mēnešus un kurā dalībvalstij jānovērš minētā novirze. Pamatojoties uz to, 2018. gada 15. oktobris šķiet piemērots termiņš, līdz kuram Ungārijai jānovērš novirze. Minētā termiņa laikā Ungārijai, reaģējot uz šo ieteikumu, būtu jāziņo par veiktajiem pasākumiem.

               (7)Tiek lēsts, ka Ungārijas strukturālā bilance 2017. gadā par 1,6 % no IKP novirzījās no tās vidējā termiņa strukturālā deficīta budžeta mērķa -1.5% no IKP. Balstoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozēm par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, Ungārijā 2018. gadā valda ekonomiskais uzplaukums. Ungārijas vispārējās valdības parāda attiecība pārsniedz robežvērtību 60 % no IKP. Minimālie nepieciešamie strukturālie pasākumi, kuri noteikti Regulā (EK) Nr. 1466/97 un prasību matricā, kas ņem vērā dominējošos ekonomikas apstākļus un iespējamos ilgtspējas apsvērumus, veido vismaz 1 % no IKP 2018. gadā. Komisijas 2018. gada pavasara prognozē paredzēts, ka strukturālā bilance 2018. gadā pasliktināsies vēl par 0,5 % no IKP. Tāpēc minimāls strukturālais uzlabojums par 1 % no IKP 2018. gadā rada nepieciešamību pieņemt pasākumus, kuru kopējais ienesīgums būtu 1,5 % no IKP salīdzinājumā ar pašreizējo bāzes scenāriju, kas minēts Komisijas 2018. gada pavasara prognozē. Ņemot vērā vajadzīgo strukturālās konsolidācijas pasākumu ievērojamo apjomu, kas izriet no korekciju minimuma prasības, ir lietderīgi neprasīt papildu vajadzīgās korekcijas virs minimālās prasības par 1 % no IKP.

               (8)Prasītais strukturālās bilances uzlabojums 2018. gadā par 1 % no IKP atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālajam izaugsmes tempam, kas 2018. gadā nepārsniedz 2,8 %.

               (9)Ir lietderīgi šo ieteikumu darīt publiski pieejamu.

               (10)Lai sasniegtu ieteiktos budžeta mērķus, ir būtiski, ka Ungārija pieņem un stingri īsteno nepieciešamos pasākumus un intensīvi uzrauga kārtējo izdevumu attīstību,

               AR ŠO IESAKA:

               (1)Ungārijā vajadzētu veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālais izaugsmes temps 2018. gadā nepārsniedz 2,8 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1 % apmērā no IKP, tādējādi liekot valstij īstenot attiecīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (2)Ungārijai būtu jāizmanto visi neparedzētie papildu ieņēmumi budžeta deficīta samazināšanai. Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina noturīgs vispārējās valdības strukturālās bilances uzlabojums izaugsmi veicinošā veidā.

               (3)Ungārijai līdz 2018. gada 15. oktobrim būtu jāziņo Padomei par darbībām, kas veiktas saistībā ar šo ieteikumu. Ziņojumā būtu jāsniedz informācija par pietiekami konkrētiem un ticami paziņotiem pasākumiem, tostarp informācija par katra minētā pasākuma ietekmi uz budžetu, kā arī atjauninātas un sīki izstrādātas budžeta prognozes 2018. gadam.

               Šis ieteikums ir adresēts Ungārijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,23.5.2018
            COM(2018) 422 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Rumānijas 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2018. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Rumānijas 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2018. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Rumānija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2018. gada ziņojums par Rumāniju
                  4
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā bija izvērtēts, kā īstenoti šai valstij adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Rumānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Rumānija 2018. gada 10. maijā iesniedza savu 2018. gada valsts reformu programmu un 14. maijā – 2018. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  6
               .

               (5)Uz Rumāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2018. gada konverģences programmā plāno panākt nominālo deficītu 2,95 % apmērā no IKP 2018. gadā un pēc tam tā pakāpenisku samazinājumu līdz 1,45 % no IKP 2021. gadā. Nav paredzams, ka līdz programmas darbības beigām, proti, līdz 2021. gadam, tiks sasniegts vidējā termiņa budžeta mērķis, proti, strukturālais deficīts 1 % apmērā no IKP. Paredzams, ka pārrēķinātā strukturālā bilance 2021. gadā sasniegs -2,1 %. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2021. gadam joprojām nepārsniegs 40 %. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir labvēlīgs. Turklāt pasākumi, kas vajadzīgi plānoto deficīta mērķu atbalstam, nav pietiekami konkretizēti.

               (6)Padome 2017. gada 16. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 121. panta 4. punktu atzina, ka 2016. gadā tika novērota ievērojama novirze no vidēja termiņa mērķa. Ņemot vērā konstatēto būtisko novirzi, Padome 2017. gada 16. jūnijā ieteica Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma temps
                  7
                2017. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Padome 2017. gada 5. decembrī konstatēja, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 16. jūnija ieteikumu, un izdeva jaunu ieteikumu. Jaunajā ieteikumā Padome aicināja Rumāniju veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma temps 2018. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,8 % apmērā no IKP. Padome 2018. gada XX. jūnijā konstatēja, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2017. gada 5. decembra ieteikumu. Turklāt, pamatojoties uz 2017. gada datiem, tika konstatēts, ka Rumānija ir ievērojami novirzījusies no ieteiktās korekcijas. Saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punktu Komisija 2018. gada 23. maijā brīdināja Rumāniju, ka 2017. gadā tika novērota ievērojama novirze no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Padome 2018. gada XX. jūnijā pieņēma secīgu ieteikumu, kurā ir apstiprināts, ka Rumānijai ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma temps 2018. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,8 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2018. gadā notiks novirze no minētā ieteikuma.

               (7)Attiecībā uz 2019. gadu Padome 2018. gada XX. jūnijā ieteica Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma temps nepārsniedz 5,1 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,8 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2019. gadā notiks novirze no minētās prasības. Turklāt, pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka valsts budžeta deficīts 2018. un 2019. gadā sasniegs attiecīgi 3,4 % un 3,8 % no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību, proti, 3 % no IKP. Kopumā Padome uzskata, ka no 2018. gada būs nepieciešami turpmāki būtiski pasākumi, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, ņemot vērā to, ka fiskālās perspektīvas aizvien pasliktinās, saskaņā ar Rumānijai 2018. gada XX. jūnijā adresēto ieteikumu ar mērķi koriģēt būtisko novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (8)Rumānijas budžeta plānošanā regulāri tiek ignorētas tās fiskālās sistēmas prasības, neraugoties uz nepieciešamību nodrošināt atbildīgu fiskālās politikas veidošanu. Ar Rumānijas fiskālās atbildības likumu fiskālais pakts tiek transponēts valsts tiesību aktos. Tā noteikumi ir labi izstrādāti, bet praksē tie tiek atkārtoti ignorēti. 2016. gadā strukturālais deficīts pārsniedza vidēja termiņa mērķi, tādējādi pārkāpjot deficīta noteikumu. Gan 2017. gada, gan 2018. gada budžeta mērķis bija panākt nominālo deficītu tuvu 3 % no IKP, kas norāda uz strukturālās bilances pasliktināšanos attiecībā pret šo noteikumu. 2017. gadā veiktie divi budžeta grozījumi neatbilda noteikumiem, kas aizliedz attiecīgi nominālā un primārā deficīta robežvērtību paaugstināšanu un darbinieku skaita un kopējo valdības izdevumu palielināšanu kārtējā fiskālajā gadā. Turklāt tāpat kā iepriekšējos gados 2017. gadā atjauninātā fiskālā stratēģija tika iesniegta parlamentam ilgi pēc noteiktā termiņa, tādējādi nenodrošinot ilgāka termiņa perspektīvu budžeta plānošanai.

               (9)Nodokļu saistību izpilde joprojām ir zemā līmenī, jo īpaši attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli. Pagājušajā gadā Rumānija panāca ierobežotu progresu, īstenojot tai adresēto atkārtoto ieteikumu uzlabot nodokļu saistību izpildi un nodokļu iekasēšanu. Attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli starpība starp teorētiski sagaidāmajiem un faktiski iekasētajiem ieņēmumiem joprojām ir ļoti liela. Lai uzlabotu saistību izpildi, iestādes ieviesa maksājumus pa daļām. Tas nav obligāts noteikums, izņemot attiecībā uz maksātnespējīgiem uzņēmumiem un nodokļu maksātājiem, kuriem ir ievērojamas nenokārtotas pievienotās vērtības nodokļa saistības. Tomēr šis pasākums vēl nesniedz nozīmīgus rezultātus. Vēl nav īstenota ar nodokļu administrācijas informācijas tehnoloģiju sistēmu sasaistītu elektronisko kases aparātu ieviešana.

               (10)Finanšu nozares stāvoklis ir uzlabojies, tomēr dažas norises ir nepieciešams uzraudzīt. Banku nozare ir labi kapitalizēta, un aktīvu kvalitāte ir uzlabojusies. Tomēr būtu ciešāk jāuzrauga vairākas pašreizējās likumdošanas iniciatīvas, kas var negatīvi ietekmēt atbrīvošanos no ienākumus nenesošiem aizdevumiem, kā arī kredītus un investīcijas. Nesenais samazinājums attiecībā uz iemaksām priekšfinansētos otrā līmeņa pensiju fondos mazināja bažas par īstermiņa fiskālām problēmām, tomēr tas varētu negatīvi ietekmēt kapitāla tirgu attīstību.

               (11)Pieprasījums darba tirgū ir pieaudzis, pateicoties nodarbinātības izaugsmei un darbaspēka samazinājumam sabiedrības novecošanas un emigrācijas dēļ. Tajā pašā laikā Rumānijai ir ievērojams neizmantotais darbaspēka potenciāls, un vairākām grupām, piemēram, jauniešiem, romiem, ilgstošiem bezdarbniekiem un cilvēkiem ar invaliditāti ir grūtības piekļūt darba tirgum. Pagājušajā gadā Rumānija panāca minimālu progresu, īstenojot tai adresēto ieteikumu stiprināt mērķtiecīgu aktivizācijas politiku un integrētus sabiedriskos pakalpojumus, īpašu uzmanību pievēršot personām, kas atrodas vistālāk no darba tirgus. Neraugoties uz pastiprinātiem finanšu stimuliem attiecībā uz mobilitātes shēmām, līdzdalība aktīvā darba tirgus politikā saglabājās ļoti zemā līmenī, un administratīvais slogs bija liels. Vietējās nozīmes sabiedrisko darbu programmas nav bijušas pietiekamas, lai nodrošinātu attiecīgās prasmes un atbalstītu pāreju uz standarta nodarbinātību. Attiecībā uz ilgtermiņa bezdarbniekiem un sociālās palīdzības saņēmējiem nav ieviesta lietu pārvaldība. Sadarbība attiecīgi starp valsts nodarbinātības dienestiem, sociālo un izglītības pakalpojumu sniedzējiem un ārējiem pakalpojumu sniedzējiem ir bijusi ierobežota.

               (12)Nabadzības un sociālās atstumtības risks ir ļoti augsts. Jo īpaši ietekmētas ir ģimenes ar bērniem, personas ar invaliditāti, romi un lauku iedzīvotāji. Joprojām pastāv liela ienākumu nevienlīdzība, ko izraisa arī nodokļu un pabalstu sistēmas mazā ietekme uz tirgus ienākumu nevienlīdzības mazināšanu. Sociālais atsauces indekss, kas nodrošina pamatu vissvarīgāko sociālo pabalstu aprēķināšanai, nav atjaunināts kopš 2008. gada. Likums par minimālajiem iekļaušanas ienākumiem, kura stāšanās spēkā plānota 2018. gadā, būtu ļāvis palielināt sociālās palīdzības tvērumu un adekvātumu. Tomēr tā stāšanās spēkā tika atlikta par vairāk nekā gadu. Mazāka pensionēšanās vecuma dēļ sievietēm ir zemāks pensijas apmērs, kā arī palielinās vecuma nabadzība un dzimumu nodarbinātības atšķirība.

               (13)Sociālo partneru iesaiste ekonomikas un sociālo reformu izstrādē un īstenošanā ir bijusi ļoti ierobežota. Sociālo partneru viedokļi bieži vien netiek ņemti vērā pat tad, ja tie sakrīt. Rumānijas darba koplīgumu slēgšanas sistēma neveicina sociālo partneru attiecību sistēmas efektīvu funkcionēšanu. Sociālajam dialogam ir raksturīgas neaktīvas darba koplīgumu slēgšanas sarunas, jo īpaši nozaru līmenī, kā arī arodbiedrību un darba devēju organizāciju nepietiekama līdzdalība. Augsti pārstāvības sliekšņi un neskaidrās nozaru definīcijas ir vieni no galvenajiem šķēršļiem efektīvākam sociālajam dialogam. Līdz šim ir panākts minimāls progress attiecībā uz tiesību aktu grozījumiem regulējuma uzlabošanai.

               (14)Dažu pēdējo gadu laikā minimālā alga ir vairākkārt palielināta diskrecionārā veidā. Kopš 2015. gada neto minimālā alga ir palielinājusies par vairāk nekā 60 %. 2017. gadā aptuveni 30 % darba ņēmēju saņēma minimālo algu, kas nozīmē ciešu sablīvējumu algu sadalījumā. Sociālie partneri ir atbalstījuši priekšlikumu par objektīvu mehānismu minimālās algas palielināšanai, tomēr valdība to nav piemērojusi.

               (15)Prasmju piedāvājums neatbilst ekonomikas vajadzībām. Zems pamatprasmju un digitālo prasmju līmenis nelabvēlīgi ietekmē konkurētspēju, nodarbinātību un konverģenci. Dalība pieaugušo izglītībā ir ļoti zema. Vēl nav ieviests mehānisms aktīvās darba tirgus politikas pielāgošanai prasmju pieprasījumam, un spēja prognozēt nākotnē vajadzīgās prasmes un aplēst jauno tehnoloģiju paredzamo ietekmi ir vāja. Profesionālā izglītība un apmācība joprojām ir tikai otrā izvēle un nav pietiekami saskaņota ar darba tirgus vajadzībām un reģionālās vai nozaru specializācijas stratēģijām.

               (16)Izglītības sistēmas vājie rezultāti veicina augstu iespēju nevienlīdzību un ietekmē Rumānijas ilgtermiņa izaugsmes perspektīvas. Problēma ir kvalitatīvas vispārējās izglītības nodrošināšana un piekļuve tai, jo īpaši attiecībā uz romiem un bērniem lauku apgabalos. Vēl ir jāizstrādā uzraudzības metodoloģija, lai novērstu segregāciju skolās. Izglītību un apmācību priekšlaicīgi pametušo īpatsvars samazinās, tomēr šis rādītājs joprojām ir augsts. Ir izstrādāts agrīnās brīdināšanas mehānisms, lai apzinātu bērnus, kuri ir pakļauti izglītības priekšlaicīgas pārtraukšanas riskam, tomēr nepietiekams uzsvars ir likts uz izglītības kvalitāti. Neraugoties uz dažiem veiktajiem pasākumiem, kvalitātes nodrošināšana skolās un augstākajā izglītībā ir problemātiska. Terciārās izglītības ieguves līmenis ir ļoti zems. Ieguldījumi izglītībā ir salīdzinoši mazi, un nelabvēlīgākā situācijā esošajām skolām jo īpaši trūkst pienācīga atbalsta.

               (17)Iedzīvotāju veselības stāvoklis ir uzlabojies, bet joprojām atpaliek no ES standartiem. Joprojām problēmas rada piekļuve veselības aprūpei, kas negatīvi ietekmē bērnu attīstību, darbaspēka nodarbināmību un veselīgas vecumdienas. Mazs finansējums un neefektīva resursu izmantošana ierobežo veselības aprūpes sistēmas efektivitāti, ņemot vērā to, ka ļoti trūkst ārstu un medmāsu. Piekļuvi veselības aprūpei ierobežo neoficiālo maksājumu izplatība un attālums līdz veselības infrastruktūrai. Rumānija panāca nelielu progresu, īstenojot tai adresēto ieteikumu ierobežot neoficiālos maksājumus, un tiek īstenots uzraudzības mehānisms, lai gan vēl ir jāizvērtē tā faktiskā ietekme. Līdz šim ir sasniegts ierobežots progress, īstenojot šai valstij adresēto ieteikumu pāriet uz ambulatoro aprūpi. Valsts veselības aizsardzības stratēģijas pašreizējo īstenošanu aizēno prioritāšu maiņa un vājā ieguldījumu plānošana.

               (18)Politikas izstrādē, īstenošanā un uzraudzībā stratēģiskā plānošana, sabiedriskās apspriešanas process un regulējuma ietekmes novērtējums joprojām ir vāji. Tas mazina regulējuma kvalitāti un paredzamību. Turklāt biežās izmaiņas tiesību aktos, piemēram, grozījumi fiskālajā kodeksā, negatīvi ietekmē darījumdarbības vidi. Ieinteresēto personu iesaiste reformu izstrādē un īstenošanā ir vāja, un patiess dialogs tiek izmantots reti, lai gan ir pieejamas attiecīgās institucionālās struktūras. Mehānisms ieinteresēto personu viedokļu izskatīšanai sabiedriskajās apspriešanās nenodrošina to pienācīgu ņemšanu vērā. Konkrēts nesens piemērs ir tāds, ka tika ignorēts sociālo partneru atbalstīts priekšlikums par objektīvu mehānismu minimālās algas palielināšanai, kas būtu ļāvis īstenot šai valstij adresēto ieteikumu. Valsts pārvaldes reformu jomā netika sasniegti konkrēti rezultāti. Ir aizkavējusies attiecīgo tiesību aktu pieņemšana attiecībā uz cilvēkresursu pārvaldību valsts pārvaldē. Valdības ģenerālsekretariātam ir ierobežota loma politikas izstrādes kvalitātes kontrolē.

               (19)Infrastruktūras sliktā kvalitāte, tostarp transporta, atkritumu un notekūdeņu nozarēs, ierobežo Rumānijas izaugsmes izredzes. Publiskajām investīcijām ir raksturīga maza efektivitāte, jo īpaši projektu sagatavošanā un prioritāšu noteikšanā. Autoceļu, dzelzceļa un ūdensceļu infrastruktūras vispārējais stāvoklis un uzticamība joprojām ir zemā līmenī, un transporta nozares reforma virzās uz priekšu ļoti lēnām. Arī atkritumu apsaimniekošanas reformas progress ir lēns, un cieto atkritumu un notekūdeņu nozares saskaras ar līdzīgiem izaicinājumiem. Paredzēts, ka transporta ģenerālplāns un valsts atkritumu apsaimniekošanas plāns nodrošinās stabilu ceļvedi ieguldījumiem un pastiprinās administratīvās spējas šajās nozarēs, tomēr projektu sagatavošanas saskaņošana ar stratēģisko plānošanu līdz šim ir bijusi ierobežota. Rumānija sasniedza ierobežotu progresu, īstenojot tai adresēto ieteikumu stiprināt prioritātes piešķiršanu projektiem un to sagatavošanu publisko investīciju jomā.

               (20)Efektīvs un pārredzams publiskais iepirkums joprojām ir ļoti svarīgs elements, lai Rumānijā risinātu galvenās politikas problēmas, tostarp saistībā ar publisko izdevumu efektivitāti, cīņu pret korupciju, kā arī inovācijas un ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes sekmēšanu. Rumānija panāca nelielu progresu attiecībā uz tai adresēto ieteikumu ieviest publiskā iepirkuma stratēģiju, taču šis plāns vēl nav pilnībā īstenots. Tajā pašā laikā joprojām pastāv problēmas saistībā ar publiskā iepirkuma efektivitātes uzlabošanu un stratēģisku izmantošanu, efektīvu revīziju un krāpšanas novēršanu. Ir jāturpina uzraudzīt veikto pasākumu ilgtspēju un reformu neatgriezeniskumu. Ar publisko iepirkumu saistītās efektivitātes un pārredzamības problēmas jo īpaši attiecas uz lieliem veselības aprūpes infrastruktūras ieguldījumiem reģionālajās slimnīcās Jasi, Klužā un Krajovā.

               (21)Valsts uzņēmumiem ir svarīga nozīme kritiskās infrastruktūras nozarēs, piemēram, enerģētikas un dzelzceļa transporta nozarē. Tomēr to darbības un finanšu rezultāti ir vājāki nekā privātā sektora pārstāvjiem. Valsts uzņēmumu korporatīvā pārvaldība pēdējā laikā ir būtiski pavājināta, likvidējot 2015. un 2016. gadā panākto progresu saistībā ar valstij adresētajiem ieteikumiem. Jauno tiesību aktu īstenošana ir vilcināta, turklāt tiek veikti mēģinājumi vairākus uzņēmumus izslēgt no to darbības jomas. Turklāt ir aizkavējusies finanšu datu par valsts uzņēmumiem publicēšana. Tā rezultātā ir apdraudēti galvenie nosacījumi publisko līdzekļu lietderīgas izmantošanas veicināšanai, un tiek pieļauti sagrozīti investīciju lēmumi. Konstitucionālā tiesa 2018. gada februārī aicināja parlamentu pārskatīt iepriekš minētos izņēmumus.

               (22)Pagājušā gada notikumi liek lielā mērā apšaubīt Rumānijas ievērojamā progresa, kas panākts valsts tiesu sistēmas reformas jomā un cīņā pret augsta līmeņa korupciju, neatgriezeniskumu un ilgtspēju. Ir apdraudēta tiesu varas neatkarība un izdarīts spiediens uz tiesu iestādēm un tiesisko regulējumu cīņai pret korupciju, savukārt progress atlikušo problēmu risināšanā tiek vēl vairāk kavēts. Tehniskā līmenī turpinās 2016.–2020. gada valsts pretkorupcijas stratēģijas īstenošana, izstrādājot turpmākus pasākumus korupcijas novēršanai un apkarošanai, tomēr ir nepieciešams konkrētāks politiskais atbalsts, jo korupcija un pārvaldības problēmas saglabājas visos publiskā sektora līmeņos, kas ir viens no galvenajiem izaicinājumiem darījumdarbības videi.

               (23)Sadarbības un pārbaudes mehānisma ietvaros Komisija turpina uzraudzīt tiesu sistēmas reformu un cīņu pret korupciju Rumānijā. Tādējādi šīs jomas nav iekļautas Rumānijai adresētajos ieteikumos, bet tām ir būtiska nozīme pozitīvas sociālekonomiskās vides izveidei valstī.

               (24)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Rumānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada stabilitātes programmu un 2018. gada valsts reformu programmu, un to, kā īstenoti Rumānijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu nozīmību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Rumānijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (25)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada konverģences programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

               AR ŠO IESAKA Rumānijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt atbilstību Padomes 2018. gada XX. jūnija ieteikumam ar mērķi koriģēt būtisko novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Nodrošināt pilnīgu fiskālā regulējuma piemērošanu. Stiprināt nodokļu saistību izpildi un nodokļu iekasēšanu.

               2.Pabeigt minimālo iekļaušanas ienākumu reformu. Uzlabot sociālā dialoga norisi. Nodrošināt minimālās algas noteikšanu, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem. Uzlabot prasmju pilnveidi un kvalitatīvas vispārējās izglītības nodrošināšanu, jo īpaši romiem un bērniem lauku apgabalos. Uzlabot piekļuvi veselības aprūpei, tostarp, pārejot uz ambulatoro aprūpi.

               3.Uzlabot lēmumu pieņemšanas paredzamību, nodrošinot regulējuma ietekmes novērtējuma sistemātisku un efektīvu izmantošanu, kā arī apspriešanos ar ieinteresētajām personām un to iesaisti reformu izstrādē un īstenošanā. Uzlabot lielu infrastruktūras projektu sagatavošanu un prioritāšu noteikšanu, kā arī paātrināt to īstenošanu, jo īpaši transporta, atkritumu un notekūdeņu nozarēs. Uzlabot publiskā iepirkuma pārredzamību un efektivitāti. Stiprināt valsts uzņēmumu korporatīvo pārvaldību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        COM(2018) 422 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 221 final.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Valdības primāros neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 433 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2009/414/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Francijā

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atceļ Lēmumu 2009/414/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Francijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 12. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2009. gada 27. aprīlī, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Lēmumā 2014/414/EK
                  1
                saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu nolēma, ka Francijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Padome norādīja, ka 2008. gadā paziņotais vispārējās valdības budžeta deficīts bija 3,2 % no IKP, kas tādējādi pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3 % no IKP. Bija plānots, ka vispārējās valdības bruto parāds (kas kopš 2003. gada pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, t. i., 60 % no IKP) 2008. gadā sasniegs 66,7 % no IKP.

               (2)Saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97
                  2
                3. panta 4. punktu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, tajā pašā dienā pieņēma Francijai adresētu ieteikumu novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju, vēlākais, līdz 2012. gada beigām
                  3
               . Padome arī noteica, ka efektīvu pasākumu veikšanas termiņš ir 2009. gada 27. oktobrī.

               (3)Kopš tā laika Padome, pamatojoties uz Līguma 126. panta 7. punktu, ir sniegusi jaunu Francijai adresētu ieteikumu (2009. gada 2. decembrī), ar kuru pārmērīga budžeta deficīta novēršanai noteikto termiņu pagarināja līdz 2013. gadam. Padome uzskatīja, ka Francija ir veikusi efektīvus pasākumus, taču ir norisinājušies negatīvi un negaidīti ekonomikas notikumi, kas lielā mērā nelabvēlīgi ietekmējuši valdības finansiālo stāvokli.

               (4)Padome 2013. gada 21. jūnijā, pamatojoties uz Līguma 126. panta 7. punktu, Francijai adresēja jaunu ieteikumu, ar ko termiņu pārmērīga budžeta deficīta novēršanai pagarināja līdz 2015. gadam. Padome uzskatīja, ka pieejamie pierādījumi neļauj secināt, ka nav veikti efektīvi pasākumi, taču ka ir norisinājušies negatīvi un negaidīti ekonomikas notikumi, kas lielā mērā nelabvēlīgi ietekmējuši valdības finansiālo stāvokli.

               (5)Pēc tam 2015. gada 10. martā Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu nāca klajā ar jaunu ieteikumu Francijai līdz 2017. gadam novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju. Padome noteica 2015. gada 10. jūniju kā termiņu, līdz kuram Francijai bija detalizēti jāziņo par veiktajiem pasākumiem.

               (6)Komisija 2015. gada 1. jūlijā secināja, ka ir sagaidāms, ka Francija gan 2015., gan 2016. gadā sasniegs nominālā deficīta mērķi, lai gan tika paredzēts, ka atbilstīgi visiem rādītājiem prognozētā fiskālā konsolidācija 2015. un 2016. gadā nesasniegs ieteiktos rādītājus. Tāpēc atbilstīgi metodikai efektīvas rīcības izvērtēšanai Komisija uzskatīja, ka procedūra uz laiku ir jāatliek.

               (7)Saskaņā ar 4. pantu Līgumiem pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz datus šīs procedūras īstenošanai. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2009
                  4
                3. pantu divreiz gadā, proti, pirms 1. aprīļa un pirms 1. oktobra, jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji.

               (8)Padomei, pamatojoties uz paziņotajiem datiem, būtu jālemj par to, vai lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu ir atceļams. Turklāt lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu jāatceļ tikai tad, ja Komisijas prognozes liecinātu, ka prognozes periodā budžeta deficīts nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, proti, 3 % no IKP
                  5
               .

               (9)Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu, pēc Francijas 2018. gada aprīļa paziņojuma
                  6
               , kā arī pamatojoties uz 2018. gada Stabilitātes programmu un Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus.

               –Pēc tam, kad vispārējās valdības deficīts 2016. gadā sasniedza 3,4 % no IKP, tas 2017. gadā tika samazināts līdz 2,6 % no IKP. Salīdzinājumā ar 2017. gada budžeta mērķiem, budžeta deficīta samazinājums minētajā gadā galvenokārt notika nodokļu ieņēmumu ietekmē (0,7 % no IKP), jo īpaši PVN un uzņēmumu ienākuma nodokļa ietekmē.

               –Francijas valdības 2018. gada 25. aprīlī iesniegtajā Stabilitātes programmā 2018.–2019. gadam paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2018. gadā samazināsies līdz 2,3 % no IKP un 2019. gadā mazliet palielināsies līdz 2,4 % no IKP. Komisija 2018. gada pavasara prognozē paredz, ka deficīts 2018. gadā būs 2,3 % no IKP un 2019. gadā 2,8 % no IKP, tādējādi prognozes periodā paliekot zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības (3 % no IKP).

               –Strukturālā bilance, t. i., vispārējās valdības bilance, kurā veiktas korekcijas attiecībā uz ekonomikas ciklu un atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi, 2017. gadā uzlabojās par 0,5 % no IKP. Kopējais strukturālās bilances uzlabojums kopš 2015. gada sasniedza 0,7 % no IKP.

               –Valdības bruto parāda attiecība pret IKP palielinājās no 96,6 % 2016. gadā līdz 97,0 % 2017. gadā — galvenokārt saistībā ar parādu palielinošām atlikumu un plūsmu korekcijām, jo reālās izaugsmes un inflācijas parādu samazinošā ietekme kopumā kompensēja primāro deficītu un procentu maksājumus. Komisija 2018. gada pavasara prognozē paredzēja, ka pārsvarā saistībā ar lielu nominālo izaugsmi, kas atsver primāro deficītu un procentu maksājumus, parāda attiecība 2018. gadā samazināsies līdz 96,4 % un 2019. gadā līdz 96,0 %.

               (10)Saskaņā ar Līguma 126. panta 12. punktu Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta situāciju jāatceļ, ja Padome atzīst, ka pārmērīgs budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts.

               (11)Padome uzskata, ka pārmērīgs budžeta deficīts Francijā ir novērsts un tādējādi Lēmums 2009/414/EK būtu jāatceļ.

               (12)No 2018. gada, t. i., gadu pēc pārmērīgā deficīta novēršanas, Francijai tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai būtu jāvirzās uz sava vidējā termiņa mērķa sasniegšanu atbilstīgā tempā, tostarp ievērojot izdevumu etalonrādītāju, un jāievēro parāda kritērijs saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 1.a punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Vispārējais novērtējums ļauj secināt, ka pārmērīga budžeta deficīta stāvoklis Francijā ir novērsts.

               2. pants

               Ar šo atceļ lēmumu 2009/414/EK.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums 2009/414/EK (2009. gada 27. aprīlis) par pārmērīgu budžeta deficītu Francijā (OV L 135, 30.5.2009., l9. lpp.).

                     (2)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

                     (3)

                        Visi dokumenti saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Francijā ir atrodami: https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/stability-and-growth-pact/corrective-arm-excessive-deficit-procedure/ongoing-excessive-deficit-procedures/france_en#ongoing-procedure.

                     (4)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 479/2009 (2009. gada 25. maijs) par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.).

                     (5)

                        Saskaņā ar dokumentu “Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko Ekonomikas un finanšu komiteja pieņēma 2017. gada 15. maijā un kas pieejams šeit:http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9344-2017-INIT/en/pdf.

                     (6)

                        Eurostat ir izteicis atrunu par Francijas paziņoto datu kvalitāti. Pirmkārt, Eurostat uzskata, ka Francijas Attīstības aģentūra būtu jāklasificē vispārējās valdības sektorā, kā rezultātā palielinātos valsts parāds. Otrkārt, Eurostat uzskata, ka kapitāls, ko valsts 2017. gadā iepludināja AREVA (0,1 % no IKP), būtu jāklasificē kā kapitāla pārvedums, kas ietekmē budžeta deficītu.