title: Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas ieteikums (2022. gada 16. februāris), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (ESRK/2022/1) 2022/C 174/01

text:
                  28.4.2022

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 174/1

         EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
         (2022. gada 16. februāris),
         ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu
         (ESRK/2022/1)
         (2022/C 174/01)
         EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (1) un jo īpaši tā IX pielikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (2) un jo īpaši tās 3. pantu un 16.–18. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (3), un jo īpaši tās 458. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (4), un jo īpaši tās VII sadaļas 4. nodaļas II iedaļu,
         ņemot vērā Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmumu ESRK/2011/1 (2011. gada 20. janvāris), ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (5), un jo īpaši tā 18.–20. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Lai nodrošinātu saskaņotus un efektīvus makrouzraudzības politikas pasākumus, ir svarīgi papildināt Savienības tiesību aktos paredzēto obligāto savstarpējo atzīšanu ar brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu.

                     (2)

                     Regulējuma brīvprātīgai makrouzraudzības politikas pasākumu savstarpējai atzīšanai, kurš noteikts Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumā ESRK/2015/2 (6), mērķis ir nodrošināt, ka visi uz riska darījumu pamata noteiktie makrouzraudzības politikas pasākumi, kas aktivizēti vienā dalībvalstī, tiek savstarpēji atzīti citās dalībvalstīs.

                     (3)

                     Pēc Komisijas Lēmuma C(2020) 1214 final (7) pieņemšanas De Nederlandsche Bank (DNB), rīkojoties kā norīkotā iestāde Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta vajadzībām, ieviesa stingrāku nacionālo pasākumu, tādējādi nosakot minimālo vidējo riska pakāpi kredītiestādēm, kas saņēmušas atļauju Nīderlandē un izmanto uz iekšējiem reitingiem balstītu (IRB) pieeju attiecībā uz tādu riska darījumu ar fiziskām personām portfeļiem, kas nodrošināti ar Nīderlandē esošu mājokļa īpašumu. Pasākums stājās spēkā 2022. gada 1. janvārī.

                     (4)

                     DNB 2021. gada 23. novembrī Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai (ESRK) iesniedza savstarpējas atzīšanas pieprasījumu par stingrāku nacionālo pasākumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 8. punktu.

                     (5)

                     Pēc DNB pieprasījuma ESRK un nolūkā novērst to, ka īstenojas negatīva pārrobežu ietekme, Nīderlandē saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu turpmāk piemērotā makrouzraudzības politikas pasākuma īstenošanai izraisot kapitāla pārnesi un regulējuma arbitrāžu, ESRK Valde nolēmusi šo pasākumu iekļaut to makroprudenciālās politikas pasākumu sarakstā, kurus ieteikts savstarpēji atzīt saskaņā ar Ieteikumu ESRK/2015/2.

                     (6)

                     2021. gada 26. oktobrī Lietuvos bankas, rīkojoties kā norīkotā iestāde Direktīvas 2013/36/ES 133. panta 9. punkta vajadzībām, paziņoja ESRK par savu nodomu noteikt sistēmiskā riska rezervi visiem riska darījumiem ar fiziskām personām Lietuvā, kas nodrošināti ar mājokļa īpašumu. Sistēmiskā riska rezervi piemēros Lietuvā atļauju saņēmušām bankām augstākajā konsolidācijas līmenī valstī. Līdztekus tam plānoto sistēmiskā riska rezervi konsolidēti piemēros centrālajām krājaizdevu sabiedrību grupām, uz kurām neattiecas Regulas (ES) Nr. 575/2013 darbības joma. Plānots, ka pasākums stāsies spēkā 2022. gada 1. jūlijā.

                     (7)

                     Lietuvos bankas 2021. gada 1. decembrī iesniedza ESRK pieprasījumu par sistēmiskā riska rezerves savstarpēju atzīšanu saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 134. panta 5. punktu.

                     (8)

                     Pēc Lietuvos Bankas iesniegtā pieprasījuma un nolūkā novērst to, ka īstenojas negatīva pārrobežu ietekme, Lietuvā turpmāk piemērotā makrouzraudzības politikas pasākuma īstenošanai izraisot kapitāla pārnesi un regulējuma arbitrāžu, ESRK Valde nolēmusi arī šo pasākumu iekļaut to makroprudenciālās politikas pasākumu sarakstā, kurus ieteikts savstarpēji atzīt saskaņā ar Ieteikumu ESRK/2015/2.

                     (9)

                     Tādēļ attiecīgi jāgroza Ieteikums ESRK/2015/2,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

            Grozījumi

         Ieteikumu ESRK/2015/2 groza šādi:

                     1.

                     ar šādu punktu aizstāj 1. iedaļas C ieteikuma 1. punktu:

                                 “1.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt tādu makrouzraudzības politikas pasākumu savstarpēju atzīšanu, kurus pieņēmušas citas attiecīgās iestādes un kurus ESRK ieteikusi savstarpēji atzīt. Tiek ieteikts savstarpēji atzīt šādus pielikumā papildus aprakstītos pasākumus:

                                             Beļģija:

                                                         —

                                                         riska svēruma palielinājums, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem un kuru veido:

                                                                     a)

                                                                     fiksēts 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums; un

                                                                     b)

                                                                     proporcionāls riska svēruma palielinājums, kas ir 33 % no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus;

                                             Francija:

                                                         —

                                                         Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzētā lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no pirmā līmeņa kapitāla, kurš ir piemērojams riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kam ir lielas parādsaistības un kam juridiskā adrese ir Francijā, un kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī;

                                             Lietuva:

                                                         —

                                                         2 % sistēmiskā riska rezerve visiem ar mājokļa īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar fiziskām personām, kas ir Lietuvas Republikas rezidenti;

                                             Luksemburga:

                                                         —

                                                         juridiski saistoši un dažādām aizņēmēju kategorijām atšķirīgi piemērojami kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) ierobežojumi jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā:

                                                                     a)

                                                                        LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām;

                                                                     b)

                                                                        LTV ierobežojums 90 % apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām. Šo ierobežojumu īsteno proporcionāli, izmantojot portfeļa kvotu. Konkrētāk, 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā;

                                                                     c)

                                                                        LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam);

                                             Nīderlande:

                                                         —

                                                         minimālā vidējā riska pakāpe, ko saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro Nīderlandē, kas saņēmušas atļauju Nīderlandē un izmanto IRB pieeju, lai aprēķinātu kapitāla pietiekamības prasības attiecībā uz tādu riska darījumu ar fiziskām personām portfeļiem, kas nodrošināti ar Nīderlandē esošu mājokļa īpašumu. Katram atsevišķam riska darījumu postenim, kas ietilpst pasākuma darbības jomā, kredīta daļai, kas nepārsniedz 55 % no kredīta nodrošinājumam paredzētā īpašuma tirgus vērtības, piešķir 12 % riska pakāpi, un atlikušajai kredīta daļai piešķir 45 % riska pakāpi. Portfeļa minimālā vidējā riska pakāpe ir atsevišķo kredītu riska pakāpes vidējais svērtais lielums;

                                             Norvēģija:

                                                         —

                                                         sistēmiskā riska rezervju norma 4,5 % apjomā attiecībā uz riska darījumiem Norvēģijā, kuru visām Norvēģijā licencētajām kredītiestādēm piemēro atbilstoši 133. pantam Direktīvā 2013/36/ES, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī saskaņā ar noteikumiem Līgumā par Eiropas Ekonomikas zonu (*1) (“EEZ līgums”) (turpmāk – “KPD, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī”);

                                                         —

                                                         vidējā riska svēruma zemākā robežvērtība 20 % apjomā attiecībā uz riska darījumiem ar mājokļu nekustamo īpašumu Norvēģijā, kuru atbilstoši 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktam Regulā (ES) Nr. 575/2013, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem (turpmāk – “KPR, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī”), piemēro kredītiestādēm, kuras licencētas Norvēģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto uz iekšējiem reitingiem balstīto (IRB) metodi;

                                                         —

                                                         vidējā riska svēruma zemākā robežvērtība 35 % apjomā attiecībā uz riska darījumiem ar komerciālo nekustamo īpašumu Norvēģijā, kuru atbilstoši 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktam KPR, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī, piemēro kredītiestādēm, kuras licencētas Norvēģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi;

                                             Zviedrija:

                                                         —

                                                         kredītiestādei specifiska 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Zviedrijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kas ir Zviedrijas rezidenti.

                        (*1)  OV L 1 3.1.1994., 3. lpp.”;"

                     2.

                     pielikumu aizstāj ar šī ieteikuma pielikumu.

            Frankfurtē pie Mainas, 2022. gada 16. februārī

                  ESRK Valdes vārdā –

                  ESRK sekretariāta vadītājs

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

            (2)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

            (3)  OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.

            (4)  OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.

            (5)  OV C 58, 24.2.2011., 4. lpp.

            (6)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2015/2 (2015. gada 15. decembris) par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (OV C 97, 12.3.2016., 9. lpp).

            (7)  Komisijas Lēmums C(2020) 1214 final (2020. gada 5. marts) neierosināt īstenošanas aktu, ar ko noraida nacionālā pasākuma projektu, par kuru Nīderlande 2020. gada 8. janvārī paziņojusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 4. punktu.

            PIELIKUMS
            Ieteikuma ECB/2015/2 pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

                     “PIELIKUMS

                        Beļģija

                           Riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem, kuru nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, un kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu. Šim palielinājumam ir divas sastāvdaļas:

                                 a)

                                       fiksēts 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums; un

                                 b)

                                       proporcionāls riska svēruma palielinājums, kas ir 33 % no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus.

                           I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Beļģijas pasākums, kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu un nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, ir riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem, un tam ir divas sastāvdaļas:

                                             a)

                                             pirmā sastāvdaļa ir 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem, kas noteikts pēc riska svēruma palielinājuma otrās daļas aprēķina saskaņā ar b) punktu;

                                             b)

                                             otrā sastāvdaļa ir riska svēruma palielinājums 33 % apjomā no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus. Svērtā vidējā riska pakāpe ir atsevišķu kredītu vidējais riska svērums, kas aprēķināts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 154. pantu un svērts pēc attiecīgās riska vērtības.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 2.

                                 Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu attiecīgajām dalībvalstu iestādēm tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērojot to iekšzemē licencētu kredītiestāžu, kuras izmanto IRB metodi, filiālēm, kuras atrodas Beļģijā.

                                 3.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, piemērojot to iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi. Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērot pasākumu, kas ir tāds pats kā aktivizētājas iestādes Beļģijā īstenotais pasākums.

                                 4.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam, t. sk. pieņemot lēmumu par uzraudzības pasākumiem un pilnvarām, kas noteikti Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 2. nodaļas IV iedaļā. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 5.

                                 Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska 2 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu.

                                 6.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir nebūtiski ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti mazie riska darījumi, kas ir mazāki par 2 mljrd. EUR robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un, ja tiek pārkāpta 2 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība, tām tiek ieteikts piemērot Beļģijas pasākumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām iepriekš noteikts izņēmums.

                                 7.

                                 Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav licencētu kredītiestāžu, kurām ir filiāles Beļģijā vai ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi, kuras izmanto IRB metodi un kuru riska pozīcija Beļģijas mājokļa nekustamo īpašumu tirgū ir 2 mljrd. EUR vai augstāka, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Beļģijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, ja kredītiestāde, kura izmanto IRB metodi, pārsniedz 2 mljrd. EUR robežvērtību.

                                 8.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 2 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                        Francija

                           Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzētā lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no pirmā līmeņa kapitāla, kurš ir piemērojams riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kam ir lielas parādsaistības un kam juridiskā adrese ir Francijā, un kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī.

                     I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Francijas pasākums, ko piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu un nosaka G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī (bet ne subkonsolidācijas līmenī), ir lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no to pirmā līmeņa kapitāla attiecībā uz riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kurām ir lielas parādsaistības un kuru juridiskā adrese ir Francijā.

                                 2.

                                 Nefinanšu sabiedrību definē kā fizisko vai juridisko personu, uz kuru attiecas privāttiesības un kuras juridiskā adrese ir Francijā, un kura ir piederīga sektoram “nefinanšu sabiedrības”, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 549/2013 (*1) A pielikuma 2.45. punktā.

                                 3.

                                 Pasākumu piemēro riska darījumiem ar nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un riska darījumiem ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupām, un to piemēro šādi:

                                             a)

                                             attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām, kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir Francijā, šo pasākumu piemēro summai, ko veido neto riska darījumi ar grupu un visām tās saistītajām sabiedrībām Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē;

                                             b)

                                             attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām, kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir ārpus Francijas, šo pasākumu piemēro summai, ko veido:

                                                         i)

                                                         riska darījumi ar tām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā;

                                                         ii)

                                                         riska darījumi ar tādām sabiedrībām Francijā vai ārvalstīs, pār kurām i) punktā minētajām nefinanšu sabiedrībām ir tieša vai netieša kontrole Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē; un

                                                         iii)

                                                         riska darījumi ar tādām sabiedrībām Francijā vai ārvalstīs, kuras Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē ir ekonomiski atkarīgas no i) punktā minētajām nefinanšu sabiedrībām.

                                       Tāpēc pasākums neattiecas uz nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese nav Francijā un kuras nav nefinanšu sabiedrību, kam juridiskā adrese ir Francijā, meitasuzņēmumi vai ekonomiski atkarīgas sabiedrības, un pār kurām nefinanšu sabiedrībām, kam juridiskā adrese ir Francijā, nav tiešas vai netiešas kontroles.
                                 Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktu pasākums ir piemērojams pēc tam, kad ņemta vērā kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekme atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantam.

                                 4.

                                 G-SNI un C-SNI iestādei nefinanšu sabiedrība ar juridisko adresi Francijā ir jāuzskata par lielu, ja iestādes sākotnējā riska darījuma ar nefinanšu sabiedrību vai ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupām, kā noteikts 3. punktā, vērtība ir 300 milj. EUR vai pārsniedz to. Sākotnējā riska darījuma vērtību aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 389. un 390. pantu, neņemot vērā Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantā noteikto kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekmi, par ko sniedz informāciju saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 (*2) 9. pantu.

                                 5.

                                 Nefinanšu sabiedrību uzskata par tādu, kurai ir lielas parādsaistības, ja tās sviras rādītājs pārsniedz 100 % un finanšu maksājumu seguma rādītājs nepārsniedz 3, šos aprēķinus veicot grupas augstākajā konsolidācijas līmenī šādi:

                                             a)

                                             sviras rādītājs ir kopējās parādsaistības, no kurām atskaitīta nauda un kapitāls; un

                                             b)

                                             finanšu maksājumu seguma rādītājs ir attiecība starp pievienotās vērtības un pamatdarbības subsīdiju summu, no kuras atskaitītas i) darbaspēka izmaksas, ii) pamatdarbības nodokļi un nodevas, iii) citi tīrie parastās pamatdarbības izdevumi, izņemot tīros procentu maksājumus un līdzīgus maksājumus, un iv) nolietojums un amortizācija, no vienas puses, un procentu maksājumiem un līdzīgām izmaksām, no otras puses.

                                       Rādītājus aprēķina, balstoties uz pārskatu datiem, kuri noteikti saskaņā ar piemērojamiem standartiem un iekļauti nefinanšu sabiedrības finanšu pārskatā, kuru attiecīgā gadījumā apstiprinājis zvērināts grāmatvedis.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 6.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Francijas pasākumu, piemērojot šo pasākumu iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm augstākajā konsolidācijas līmenī to attiecīgajā banku prudenciālā perimetra jurisdikcijā.

                                 7.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā sešos mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 8.

                                 Šo pasākumu papildina apvienota būtiskuma robežvērtība, kuras mērķis ir virzīt to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu, un kuru veido:

                                             a)

                                             2 mljrd. EUR robežvērtība kopējai sākotnējai tādu riska darījumu vērtībai, kuri iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru;

                                             b)

                                             300 milj. EUR robežvērtība, kura piemērojama iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm, kas atbilst a) apakšpunktā minētajai robežvērtībai vai pārsniedz to, un kura attiecas uz:

                                                         i)

                                                         vienu sākotnējo riska darījumu ar nefinanšu sabiedrību, kuras juridiskā adrese ir Francijā;

                                                         ii)

                                                         summu, kuru veido sākotnējie riska darījumi ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupu, kam juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir Francijā, un kuru aprēķina saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu;

                                                         iii)

                                                         summu, kuru veido sākotnējie riska darījumi ar nefinanšu sabiedrībām, kam juridiskā adrese ir Francijā un kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir ārpus Francijas, par ko sniedz informāciju Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 VIII pielikuma C 28.00 un C 29.00 veidnē;

                                             c)

                                             robežvērtība 5 % apmērā no G-SNI un C-SNI iestāžu pirmā līmeņa kapitāla augstākajā konsolidācijas līmenī, kura piemērojama b) apakšpunktā identificētajiem riska darījumiem pēc tam, kad ņemta vērā kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekme atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantam.

                                       Robežvērtības, kas minētas b) un c) apakšpunktā, jāpiemēro neatkarīgi no tā, vai attiecīgajai sabiedrībai vai nefinanšu sabiedrībai ir lielas parādsaistības.
                                 Sākotnējā riska darījuma vērtību, kas minēta a) un b) apakšpunktā, aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 389. un 390. pantu, neņemot vērā Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantā noteikto kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekmi, par ko sniedz informāciju saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 9. pantu.

                                 9.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu tādām iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kuras nepārkāpj 8. punktā minēto apvienoto būtiskuma robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē to riska darījumu būtiskums, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru, kā arī to riska darījumu koncentrācija, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un, ja tiek pārkāpta 8. punktā minētā apvienotā būtiskuma robežvērtība, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts piemērot Francijas pasākumu tādām iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kurām iepriekš noteikts izņēmums. Attiecīgās iestādes arī tiek aicinātas ziņot citiem tirgus dalībniekiem savā jurisdikcijā par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos.

                                 10.

                                 Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav tādu iekšzemē licencētu G-SNI vai C-SNI iestāžu to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kurām ir riska darījumi ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru apjomā, kas pārsniedz 8. punktā minēto būtiskuma robežvērtību, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Francijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādā gadījumā attiecīgajām iestādēm jākontrolē to riska darījumu būtiskums, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru, kā arī to riska darījumu koncentrācija, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un, ja iekšzemē licencēta G-SNI vai C-SNI tās banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī pārsniedz 8. punktā minēto apvienoto būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt Francijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Attiecīgās iestādes arī tiek aicinātas ziņot citiem tirgus dalībniekiem savā jurisdikcijā par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos.

                                 11.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 8. punktā minētā apvienotā būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                        Lietuva

                           2 % sistēmiskā riska rezerve visiem ar mājokļa īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar fiziskām personām, kas ir Lietuvas Republikas rezidenti.

                     I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Lietuvas pasākums, ko piemēro saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 133. pantu, nosaka 2 % sistēmiskā riska rezervi visiem ar mājokļa īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar fiziskām personām Lietuvā.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 2.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt Lietuvas pasākuma savstarpēju atzīšanu, to piemērojot iekšzemes atļauju saņēmušo banku filiālēm Lietuvā un ar mājokļa īpašumu nodrošinātiem tiešajiem pārrobežu riska darījumiem ar fiziskām personām Lietuvā. Ievērojamu daļu no kopējām hipotēku pozīcijām tur ārvalstu banku filiāles, kas darbojas Lietuvā, tāpēc pasākuma savstarpēja atzīšana no citu dalībvalstu puses palīdzētu veicināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nodrošinātu, ka visi nozīmīgie tirgus dalībnieki ņem vērā pieaugošo mājokļa nekustamā īpašuma risku Lietuvā un palielina savu noturību.

                                 3.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam, t. sk. pieņemot lēmumu par uzraudzības pasākumiem un pilnvarām, kas noteikti Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 2. nodaļas IV iedaļā. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 4.

                                 Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska būtiskuma robežvērtība, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu. Iestādes var atbrīvot no sistēmiskā riska rezerves prasības, ja to attiecīgie sektora riska darījumi nepārsniedz 50 milj. EUR, kas ir aptuveni 0,5 % no Lietuvas kredītiestāžu sektora attiecīgajiem riska darījumiem. Tāpēc savstarpēja atzīšana tiek pieprasīta tikai tad, ja pārsniegta iestādes specifiskā robežvērtība.

                                 5.

                                 Šādas robežvērtības pamatojums:

                                             a.

                                             Jāsamazina regulējuma sadrumstalotības iespējamība, jo tā pati būtiskuma robežvērtība attieksies arī uz Lietuvā atļauju saņēmušām kredītiestādēm;

                                             b.

                                             Šādas būtiskuma robežvērtības piemērošana palīdzētu nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus tādā nozīmē, ka sistēmiskā riska rezerves prasību piemēro iestādēm ar līdzīga lieluma riska darījumiem;

                                             c.

                                             Robežvērtība ir būtiska finanšu stabilitātei, jo mājokļu nekustamā īpašuma riska turpmākā attīstība galvenokārt būs atkarīga no aktivitātes mājokļu tirgū, kas daļēji ir atkarīga no jaunu kredītu apjoma mājokļa iegādei. Tāpēc pasākums būtu jāpiemēro tirgus dalībniekiem, kas darbojas šajā tirgū, pat ja to hipotekāro kredītu portfeļi nav tik lieli kā lielāko kredītu sniedzēju portfeļi.

                                 6.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 50 milj. EUR būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                        Luksemburga

                           Juridiski saistoši un dažādām aizņēmēju kategorijām atšķirīgi piemērojami kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) ierobežojumi jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā:

                                 a)

                                          LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām;

                                 b)

                                          LTV ierobežojums 90 % apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām. Šo ierobežojumu īsteno proporcionāli, izmantojot portfeļa kvotu. Konkrētāk, 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā;

                                 c)

                                          LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam).

                           I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Luksemburgas iestādes ir aktivizējušas juridiski saistošus LTV ierobežojumus jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā. Ievērojot Comité du Risque Systémique (Sistēmisko risku komitejas) (*3) ieteikumu, Commission de Surveillance du Secteur Financier (Finanšu sektora uzraudzības komisija) (*4) sadarbībā ar Banque centrale du Luxembourg ir aktivizējusi LTV ierobežojumus, kas atšķiras trīs aizņēmēju kategorijās. Katrai no trim kategorijām ir šādi LTV ierobežojumi:

                                             a)

                                                LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām;

                                             b)

                                                LTV ierobežojums 90 % apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām. Šo ierobežojumu īsteno proporcionāli, izmantojot portfeļa kvotu. Konkrētāk, 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā;

                                             c)

                                                LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam).

                                 2.

                                    LTV ir rādītājs visu to kredītu vai kredīta daļu summas, kuras aizņēmējs nodrošinājis ar mājokļu nekustamo īpašumu kredīta izsniegšanas brīdī, attiecībai pret īpašuma vērtību kredīta izsniegšanas brīdī.

                                 3.

                                    LTV ierobežojumus piemēro neatkarīgi no īpašumtiesību veida (piem., pilnīgas īpašumtiesības, lietojuma tiesības, īpašumtiesības bez lietojuma tiesībām).

                                 4.

                                 Pasākumu piemēro visiem aizņēmējiem privātajā sektorā, kuri saņem hipotēku kredītu, lai nekomerciālos nolūkos iegādātos mājokļu nekustamo īpašumu Luksemburgā. Pasākumu piemēro arī tad, ja aizņēmējs darījuma pabeigšanai izmanto tādu juridisku struktūru kā nekustamā īpašuma ieguldījumu sabiedrība, kā arī vairāku aizņēmēju kopēja kredīta gadījumā. “Mājokļu nekustamais īpašums” ietver apbūves zemi neatkarīgi no tā, vai būvdarbi tiek veikti tūlīt pēc iegādes vai pēc vairākiem gadiem. Pasākumu piemēro arī tad, ja aizņēmējam tiek piešķirts kredīts īpašuma iegādei ar ilgtermiņa nomas līgumu. Nekustamo īpašumu var izmantot īpašnieka vajadzībām vai iegādāties izīrēšanai.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 5.

                                 Dalībvalstīm, kuru kredītiestādēm, apdrošināšanas sabiedrībām un profesionāļiem, kas veic kreditēšanas darbības (hipotēku kredītu aizdevēji), ir būtiski kredītriska darījumi Luksemburgā, izmantojot tiešu pārrobežu kredītu, tiek ieteikts veikt Luksemburgas pasākuma savstarpējo atzīšanu savā jurisdikcijā. Ja dalībvalstu jurisdikcijā nav paredzēts tāds pats pasākums visiem attiecīgajiem pārrobežu riska darījumiem, attiecīgajām iestādēm būtu jāpiemēro pieejamie pasākumi, kuru ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga aktivizētā makrouzraudzības politikas pasākuma ietekmei.

                                 6.

                                 Dalībvalstīm būtu jāpaziņo ESRK par Luksemburgas pasākuma savstarpējo atzīšanu vai par de minimis atbrīvojumu izmantošanu saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 D ieteikumu. Paziņojums jāiesniedz ne vēlāk kā viena mēneša laikā pēc savstarpējās atzīšanas pasākuma pieņemšanas, izmantojot ESRK interneta vietnē publicēto veidni. ESRK publicēs paziņojumus ESRK interneta vietnē, tādējādi publiskojot valstu savstarpējās atzīšanas lēmumus. Publikācijā ietvers informāciju par visiem izņēmumiem, ko noteikušas savstarpējo atzīšanu īstenojošās dalībvalstis, kā arī par dalībvalstu apņemšanos uzraudzīt nepilnību izmantošanu un vajadzības gadījumā rīkoties.

                                 7.

                                 Dalībvalstīm tiek ieteikts veikt pasākuma savstarpējo atzīšanu trīs mēnešu laikā pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 8.

                                 Šo pasākumu papildina divas būtiskuma robežvērtības – dalībvalstij specifiska un kredītiestādei specifiska būtiskuma robežvērtība –, lai virzītu to, ka savstarpējo atzīšanu veicošās dalībvalstis, iespējams, piemēro de minimis principu. Dalībvalstij specifiskā būtiskuma robežvērtība attiecībā uz Luksemburgai izsniegto pārrobežu hipotēku kredītu kopējo apjomu ir 350 milj. EUR, kas atbilst aptuveni 1 % no kopējā iekšzemes mājokļu nekustamā īpašuma hipotēku tirgus 2020. gada decembrī. Kredītiestādei specifiskā būtiskuma robežvērtība attiecībā uz Luksemburgai izsniegto pārrobežu hipotēku kredītu kopējo apjomu ir 35 milj. EUR, kas atbilst aptuveni 0,1 % no kopējā iekšzemes mājokļu nekustamā īpašuma hipotēku tirgus Luksemburgā 2020. gada decembrī. Savstarpējā atzīšana jāveic tikai tad, ja ir pārsniegta gan dalībvalstij specifiskā robežvērtība, gan arī kredītiestādei specifiskā robežvērtība.

                        Nīderlande

                           Minimālā vidējā riska pakāpe, ko piemēro kredītiestādes, kas izmanto IRB pieeju attiecībā uz tādu riska darījumu ar fiziskām personām portfeļiem, kas nodrošināti ar Nīderlandē esošu mājokļa īpašumu. Katram atsevišķam riska darījumu postenim, kas ietilpst pasākuma darbības jomā, kredīta daļai, kas nepārsniedz 55 % no kredīta nodrošinājumam paredzētā īpašuma tirgus vērtības, piešķir 12 % riska pakāpi, un atlikušajai kredīta daļai piešķir 45 % riska pakāpi. Portfeļa minimālā vidējā riska pakāpe ir atsevišķo kredītu riska pakāpes vidējais svērtais lielums.

                     I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Nīderlandes pasākums, ko piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu, nosaka minimālo vidējo riska pakāpi IRB kredītiestāžu tādu riska darījumu ar fiziskām personām portfeļiem, kas nodrošināti ar Nīderlandē esoša mājokļa īpašuma hipotēku. Kredīti, uz kuriem attiecas Valsts hipotekāro garantiju shēma, ir atbrīvoti no pasākuma.

                                 2.

                                 Minimālo vidējo riska pakāpi aprēķina šādi:

                                             a)

                                             Katram atsevišķam riska darījumu postenim, kas ietilpst pasākuma darbības jomā, kredīta daļai, kas nepārsniedz 55 % no kredīta nodrošinājumam paredzētā īpašuma tirgus vērtības, piešķir 12 % riska pakāpi, un atlikušajai kredīta daļai piešķir 45 % riska pakāpi. Kredīta/nodrošinājuma (LTV) koeficients, kas jāizmanto šajā aprēķinā, būtu jānosaka saskaņā ar piemērojamajiem Regulas (ES) Nr. 575/2013 noteikumiem.

                                             b)

                                             Portfeļa minimālā vidējā riska pakāpe ir atsevišķo kredītu riska pakāpes, kuru aprēķina iepriekš tekstā paskaidrotajā veidā, vidējais svērtais lielums. Aprēķinot minimālo vidējo riska pakāpi, neņem vērā atsevišķus kredītus, kas atbrīvoti no pasākuma.

                                 3.

                                 Šis pasākums neaizstāj spēkā esošās kapitāla prasības, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 575/2013 un izriet no tās. Bankām, uz kurām attiecas pasākums, aprēķina hipotekārā portfeļa tās daļas vidējo riska pakāpi, uz kuru attiecas šis pasākums, pamatojoties gan uz Regulā (ES) Nr. 75/2013 paredzētajiem parasti piemērojamajiem noteikumiem, gan metodi, kas noteikta pasākumā. Aprēķinot savas kapitāla prasības, tām pēc tam jāpiemēro augstākā no abām vidējām riska pakāpēm.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 4.

                                 Attiecīgajām iestādēm ieteikts veikt Nīderlandes pasākuma savstarpēju atzīšanu, to piemērojot iekšzemē atļauju saņēmušām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB pieeju un kurām ir riska darījumi ar fiziskām personām, kas nodrošināti ar Nīderlandē esošu mājokļa īpašumu, jo to banku sektors ar savu filiāļu starpniecību var būt tieši vai netieši pakļauts sistēmiskajam riskam Nīderlandes mājokļu tirgū.

                                 5.

                                 Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērot pasākumu, kas ir tāds pats kā aktivizētājas iestādes Nīderlandē īstenotais pasākums.

                                 6.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam, t. sk. pieņemot lēmumu par uzraudzības pasākumiem un pilnvarām, kas noteikti Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 2. nodaļas IV iedaļā. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 7.

                                 Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska būtiskuma robežvērtība, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu. Iestādes var atbrīvot no minimālās vidējās riska pakāpes IRB kredītiestāžu tādu riska darījumu ar fiziskām personām portfeļiem, kas nodrošināti ar Nīderlandē esoša mājokļa īpašuma hipotēku, ja šī vērtība nepārsniedz 5 mljrd. EUR. Kredīti, uz kuriem attiecas Valsts hipotekāro garantiju shēma, netiek iekļauti būtiskuma robežvērtības aprēķinā.

                                 8.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 5 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                        Norvēģija

                                 —

                                       sistēmiskā riska rezervju norma 4,5 % apjomā attiecībā uz riska darījumiem Norvēģijā, kuru visām Norvēģijā licencētajām kredītiestādēm piemēro atbilstoši 133. pantam Direktīvā 2013/36/ES, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī saskaņā ar noteikumiem Līgumā par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) (turpmāk – “KPD, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī”);

                                 —

                                       vidējā riska svēruma zemākā robežvērtība 20 % apjomā attiecībā uz riska darījumiem ar mājokļu nekustamo īpašumu Norvēģijā, kuru atbilstoši 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktam Regulā (ES) Nr. 575/2013, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem (turpmāk – “KPR, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī”), piemēro kredītiestādēm, kuras licencētas Norvēģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto uz iekšējiem reitingiem balstīto (IRB) metodi;

                                 —

                                       vidējā riska svēruma zemākā robežvērtība 35 % apjomā attiecībā uz riska darījumiem ar komerciālo nekustamo īpašumu Norvēģijā, kuru atbilstoši 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktam KPR, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī, piemēro kredītiestādēm, kuras licencētas Norvēģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi.

                           I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                    Finansdepartementet (Norvēģijas Finanšu ministrija) no 2020. gada 31. decembra ir ieviesusi trīs pasākumus, proti, i) sistēmiskā riska rezervju prasību attiecībā uz riska darījumiem Norvēģijā saskaņā ar 133. pantu KPD, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī, ii) vidējā riska svēruma zemāko robežvērtību attiecībā uz riska darījumiem ar mājokļu nekustamo īpašumu Norvēģijā saskaņā ar 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu KPR, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī, un iii) vidējā riska svēruma zemāko robežvērtību attiecībā uz riska darījumiem ar komerciālo nekustamo īpašumu Norvēģijā saskaņā ar 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu KPR, kas piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā 2020. gada 1. janvārī.

                                 2.

                                 Sistēmiskā riska rezervju norma ir noteikta 4,5 % apjomā, un to piemēro visu Norvēģijā licencēto kredītiestāžu iekšzemes riska darījumiem. Kredītiestādēm, kuras neizmanto uzlaboto IRB metodi, līdz 2022. gada 31. decembrim piemērojamā sistēmiskā riska rezervju norma attiecībā uz visiem riska darījumiem tomēr ir noteikta 3 % apjomā, savukārt pēc minētā datuma piemērojamā sistēmiskā riska rezervju norma attiecībā uz visiem iekšzemes riska darījumiem ir noteikta 4,5 % apjomā.

                                 3.

                                 Mājokļu nekustamā īpašuma riska svēruma zemākās robežvērtības pasākums ir kredītiestādei specifiska vidējā riska svēruma zemākā robežvērtība attiecībā uz riska darījumiem ar mājokļu nekustamo īpašumu Norvēģijā, ko piemēro kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi. Nekustamā īpašuma riska svēruma zemākā robežvērtība nozīmē riska darījumu svērto vidējo riska pakāpi mājokļu nekustamo īpašumu portfelī. Norvēģijas mājokļa nekustamā īpašuma riska darījumi būtu jāsaprot kā ar nekustamo īpašumu nodrošināti mazie riska darījumi Norvēģijā.

                                 4.

                                 Komerciālā nekustamā īpašuma riska svēruma zemākās robežvērtības pasākums ir kredītiestādei specifiska vidējā riska svēruma zemākā robežvērtība attiecībā uz riska darījumiem ar komerciālo nekustamo īpašumu Norvēģijā, ko piemēro kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi. Nekustamā īpašuma riska svēruma zemākā robežvērtība nozīmē riska darījumu svērto vidējo riska pakāpi komerciālo nekustamo īpašumu portfelī. Norvēģijas komerciālā nekustamā īpašuma riska darījumi būtu jāsaprot kā ar nekustamo īpašumu nodrošināti riska darījumi ar juridiskajām personām Norvēģijā.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 5.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt to Norvēģijas pasākumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz riska darījumiem Norvēģijā, saskaņā ar attiecīgi Direktīvas 2013/36/ES 134. panta 1. punktu un Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu. Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts savstarpēji atzīt sistēmiskā riska rezervju normu 18 mēnešu laikā pēc šī ieteikuma, kas grozīts ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumu ESRK/2021/3 (*5), publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, ja vien 7. punktā nav noteikts citādi. Vidējā riska svēruma zemāko robežvērtību, kas attiecas uz riska darījumiem ar mājokļu un komerciālo nekustamo īpašumu Norvēģijā, savstarpējā atzīšana būtu jāveic standarta trīs mēnešu pārejas periodā, kas paredzēts Ieteikumā ESRK/2015/2.

                                 6.

                                 Ja tādi paši makrouzraudzības politikas pasākumi attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejami, saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijās pieejamos makrouzraudzības politikas pasākumus, kuru ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajiem atzīšanai ieteiktajiem pasākumiem. Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt līdzvērtīgus pasākumus, lai savstarpēji atzītu vidējā riska svēruma zemākās robežvērtības, kas attiecas uz riska darījumiem ar mājokļu un komerciālo nekustamo īpašumu, un savstarpēji atzītu sistēmiskā riska rezervju normu attiecīgi 12 mēnešu un 18 mēnešu laikā pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, ja vien 7. punktā attiecībā uz sistēmiskā riska rezervēm nav noteikts citādi.

                                 7.

                                 Līdz tam, kad Direktīva (ES) 2019/878 kļūs piemērojama Norvēģijai un tās teritorijā saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem, attiecīgās iestādes var veikt Norvēģijas sistēmiskā riska rezervju pasākuma savstarpēju atzīšanu tādā veidā un tādā līmenī, ar ko tiek ņemta vērā jebkāda attiecīgajā dalībvalstī un Norvēģijā piemērojamo kapitāla prasību pārklāšanās vai to atšķirības, ar nosacījumu, ka tās ievēro šādus principus:

                                             a)

                                             riska tvērums: attiecīgajām iestādēm būtu jānodrošina, ka tiek pienācīgi novērsts sistēmiskais risks, kuru tiecas mazināt ar Norvēģijas pasākumu;

                                             b)

                                             regulējuma arbitrāžas novēršana un vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšana: attiecīgajām iestādēm būtu jāsamazina nepilnību izmantošanas un regulējuma arbitrāžas iespējamība un vajadzības gadījumā nekavējoties jānovērš visas regulējuma nepilnības; attiecīgajām iestādēm būtu jānodrošina vienlīdzīgi konkurences apstākļi kredītiestādēm.

                                       Šo punktu nepiemēro vidējā riska svēruma zemāko robežvērtību pasākumiem, kas attiecas uz riska darījumiem ar mājokļu un komerciālo nekustamo īpašumu.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 8.

                                 Šo pasākumu papildina šādas kredītiestādei specifiskas būtiskuma robežvērtības riska darījumiem Norvēģijā, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu:

                                             a)

                                             sistēmiskā riska rezervju normai noteiktā būtiskuma robežvērtība ir riska darījumu riska svērtā vērtība 32 mljrd. NOK apmērā, kas atbilst aptuveni 1 % no kredītiestāžu kopējās riska svērtās vērtības Norvēģijā;

                                             b)

                                             mājokļu nekustamā īpašuma riska svēruma zemākajai robežvērtībai noteiktā būtiskuma robežvērtība ir bruto kredītu apjoms 32,3 mljrd. NOK apmērā, kas atbilst aptuveni 1 % no tādu nodrošināto kredītu bruto apjoma, kas izsniegti klientiem Norvēģijā mājokļu nekustamā īpašuma iegādei;

                                             c)

                                             komerciālā nekustamā īpašuma riska svēruma zemākajai robežvērtībai noteiktā būtiskuma robežvērtība ir bruto kredītu apjoms 7,6 mljrd. NOK apmērā, kas atbilst aptuveni 1 % no tādu nodrošināto kredītu bruto apjoma, kas izsniegti klientiem Norvēģijā komerciālā nekustamā īpašuma iegādei.

                                 9.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām Norvēģijā ir nebūtiski riska darījumi. Riska darījumus uzskata par nebūtiskiem, ja tie ir zemāki par kredītiestādei specifiskajām būtiskuma robežvērtībām, kas noteiktas 8. punktā. Piemērojot būtiskuma robežvērtības, attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un, ja tiek pārsniegtas 8. punktā noteiktās būtiskuma robežvērtības, tām tiek ieteikts piemērot Norvēģijas pasākumus individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām iepriekš noteikts izņēmums.

                                 10.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 8. punktā minētās būtiskuma robežvērtības ir ieteiktie maksimālo robežvērtību līmeņi. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteiktās robežvērtības, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemākas robežvērtības vai veikt pasākumu savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtības.

                                 11.

                                 Ja dalībvalstīs licencētām kredītiestādēm nav būtisku riska darījumu Norvēģijā, attiecīgo dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Norvēģijas pasākumu savstarpēju atzīšanu. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt Norvēģijas pasākumus, ja kredītiestāde pārsniedz attiecīgās būtiskuma robežvērtības.

                        Zviedrija

                           Kredītiestādei specifiska 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Zviedrijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti.

                     I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Zviedrijas pasākums, ko piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu un nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Zviedrijā un izmanto IRB metodi, ir kredītiestādei specifiska 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti.

                                 2.

                                 Svērtā vidējā riska pakāpe ir atsevišķu riska darījumu vidējais riska svērums, kas aprēķināts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 154. pantu un svērts pēc attiecīgās riska vērtības.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 3.

                                 Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu attiecīgajām dalībvalstu iestādēm tiek ieteikts atzīt Zviedrijas pasākumu, C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērojot to iekšzemē licencētu kredītiestāžu, kuras izmanto IRB metodi, filiālēm, kuras atrodas Zviedrijā.

                                 4.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Zviedrijas pasākumu, piemērojot to iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti. Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērot pasākumu, kas ir tāds pats kā aktivizētājas iestādes Zviedrijā īstenotais pasākums.

                                 5.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 6.

                                 Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska 5 mljrd. SEK būtiskuma robežvērtība, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu.

                                 7.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar nekustamo īpašumu nodrošināti nebūtiski mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti, kas ir mazāki par 5 mljrd. SEK robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un, ja tiek pārsniegta 5 mljrd. SEK būtiskuma robežvērtība, tām tiek ieteikts piemērot Zviedrijas pasākumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām iepriekš noteikts izņēmums.

                                 8.

                                 Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav licencētu kredītiestāžu, kurām ir filiāles Zviedrija vai ar nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti, kuras izmanto IRB metodi un kuru ar nekustamo īpašumu nodrošināti mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti, ir 5 mljrd. SEK vai augstāki, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Zviedrijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt Zviedrijas pasākumu, ja kredītiestāde, kura izmanto IRB metodi, pārsniedz 5 mljrd. SEK robežvērtību.

                                 9.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 5 mljrd. SEK būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

               (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 549/2013 (2013. gada 21. maijs) par Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Eiropas Savienībā (OV L 174, 26.6.2013., 1. lpp.).

               (*2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 680/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 191, 28.6.2014., 1. lpp.).

               (*3)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (*4)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.

               (*5)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2021/3 (2021. gada 30. aprīlis), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (OV C 222, 11.6.2021., 1. lpp).”


title: EBTA valstu Pastāvīgās komitejas Ieteikums Nr. 1/2020/SC par Norvēģijas 2020. gada 5. novembra paziņojumu par sistēmiskā riska rezervju izmantošanu saskaņā ar 133. pantu Direktīvā 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, kas iekļauta EEZ līgumā ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 79/2019 2021/C 65/06

text:
               25.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/7

      EBTA valstu Pastāvīgās komitejas Ieteikums Nr. 1/2020/SC par Norvēģijas 2020. gada 5. novembra paziņojumu par sistēmiskā riska rezervju izmantošanu saskaņā ar 133. pantu Direktīvā 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, kas iekļauta EEZ līgumā ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 79/2019
      (2021/C 65/06)
      EBTA VALSTU PASTĀVĪGĀ KOMITEJA,
      tā kā:

                  (1)

                  Norvēģijas Finanšu ministrija (“Finansdepartmentet”, turpmāk tekstā “ministrija”), kas ir valsts izraudzītā iestāde, kura atbild par sistēmiskā riska rezervju (turpmāk tekstā “SyRB”) piemērošanu, kā minēts 133. pantā Direktīvā 2013/36/ES, kas tika iekļauta EEZ līgumā ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 79/2019, 2020. gada 5. novembrī paziņoja EBTA valstu Pastāvīgajai komitejai par nodomu palielināt pašreizējo SyRB attiecībā uz iekšzemes riska darījumiem (turpmāk tekstā “paziņojums”).

                  (2)

                  Pašlaik kredītiestādēm Norvēģijā piemēro 3 % SyRB attiecībā uz visiem riska darījumiem, izņemot divas sistēmiski nozīmīgas iestādes, kurām piemēro 5 % SyRB attiecībā uz visiem riska darījumiem. Paziņotais pasākums ir SyRB 4,5 % apmērā, un tas tiks piemērots iekšzemes riska darījumiem ar visām Norvēģijā atļauju saņēmušām kredītiestādēm, tostarp pieciem tādu mātesuzņēmumu meitasuzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību citās Savienības dalībvalstīs. Rezerves ir paredzētas tam, lai vērstos pret sistēmiskiem riskiem Norvēģijā un veicinātu iekšzemes finanšu stabilitāti, nodrošinot finanšu sistēmas noturību, kā arī pastāvīgi nodrošinot atbilstošu kapitālu bankās, ņemot vērā Norvēģijas ilgtermiņa sistēmisko risku augsto līmeni. Ministrija arī atsevišķi paziņoja par savu nodomu noteikt rezerves divām kredītiestādēm, kas klasificētas kā citas sistēmiski nozīmīgas iestādes (C-SNI) saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 131. pantu. Tās tiks noteiktas 2 % apmērā vienai iestādei un 1 % apmērā otrai iestādei.

                  (3)

                  Paziņotā SyRB no 2020. gada 31. decembra būtu piemērojama visām kredītiestādēm, izņemot kredītiestādes, kuras neizmanto uz iekšējiem reitingiem balstīto attīstīto pieeju (“attīstītā IRB pieeja”), jo tām būtu noteikts pārejas periods, kurā pašreizējās rezerves paliek 3 % visiem riska darījumiem līdz 2022. gada 31. decembrim. Šo pasākumu ministrija atkārtoti izvērtēs katru otro gadu.

                  (4)

                  Tā kā paziņotais pasākums attiecas arī uz tādu mātesuzņēmumu meitasuzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību citās EEZ valstīs, piemēro CRD IV 133. panta 14. punkta 3. daļā aprakstīto procedūru, kas pielāgota ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 79/2019. Tādēļ ministrija kā izraudzītā iestāde, kas atbild par SyRB piemērošanu, paziņo par savu nodomu pārējo EEZ valstu attiecīgajām iestādēm, kā arī EBTA valstu Pastāvīgajai komitejai un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai (ESRK). Pastāvīgā komiteja un ESRK viena mēneša laikā pēc paziņojuma saņemšanas sniedz ieteikumu par veiktajiem pasākumiem.

                  (5)

                     SyRB mērķis ir mazināt ilgtermiņa strukturālos sistēmiskos riskus Norvēģijas finanšu sistēmā. Šie riski galvenokārt izriet no satricinājumu izplatīšanās un pastiprināšanās pašā sistēmā, Norvēģijas banku nozarē un reālajā ekonomikā.

                  (6)

                  Paziņojuma pamatojumā ministrija norāda, ka ilgtermiņa strukturālie sistēmiskie riski Norvēģijā ir salīdzinoši augsti. Veicinot šo sistēmisko risku augsto līmeni, iestādēm Norvēģijā ir līdzīgas finansēšanas struktūras, tās ievērojami paļaujas uz vairumfinansējumu (48 % no to finansējuma, tostarp ārvalstu vairumfinansējums), un tas padara tās neaizsargātas pret tirgus satricinājumiem. Turklāt tās ir savstarpēji saistītas, tostarp ar segto obligāciju savstarpēju turēšanu, un tām ir līdzīgi un koncentrēti riska darījumi nekustamā īpašuma tirgos. Piemēram, aptuveni 60 % no Norvēģijas kredītiestāžu kopējiem aizdevumiem veido aizdevumi (mājokļa un komerciālajam) nekustamajam īpašumam. Šādos apstākļos ekonomikas traucējumi pastiprinās, jo tie var nopietni ietekmēt vairākas kredītiestādes gan vienlaicīgi, gan vienā un tajā pašā veidā. Šo risku palielināšanās potenciālu vēl vairāk pamato tas, ka Norvēģijas bankām ir līdzīgi uzņēmējdarbības modeļi un to starpā pastāv mijiedarbība, kas izpaužas kā segto obligāciju savstarpēji turējumi.

                  (7)

                  Ministrija ir norādījusi, ka daži no galvenajiem Norvēģijas finanšu sistēmas trūkumiem, kas izriet no reālās ekonomikas, ir augstās mājokļu un komerciālo nekustamo īpašumu cenas, kā arī mājsaimniecību parādi Norvēģijā. Šajā saistībā būtu jānorāda, ka vēsturiski mājsaimniecību parādsaistības Norvēģijā attiecībā pret izmantojamo ienākumu ir bijušas samērā augstas un arī tas rada sistēmisku risku banku nozarei. Risku, kas saistīts ar to, ka Norvēģijas mājsaimniecības lielu daļu savu ienākumu izmanto parādu apkalpošanai, vēl vairāk pastiprina fakts, ka vairumam Norvēģijas hipotēku ir mainīgās procentu likmes, tādēļ pat nelieli traucējumi var būtiski pasliktināt parādu apkalpošanu. Vēsturiski riska darījumi ar komerciālu nekustamo īpašumu (CRE) iepriekšējo krīžu laikā ir ne vien radījuši dažus no Norvēģijas banku sistēmas lielākajiem zaudējumiem, bet ir arī veicinājuši maksātspējas problēmas banku nozarē. Pastāvīgā komiteja arī atzīmē, ka 2019. gada jūnijā ESRK izteica brīdinājumu Norvēģijas iestādēm par to, ka tika konstatēts, ka nepilnības Norvēģijas mājokļu nekustamā īpašuma (RRE) nozarē rada sistēmisku risku finanšu stabilitātei un ka šīs nepilnības ir jānovērš (1).

                  (8)

                  Ministrija ir norādījusi, ka kredītiestādes arī darbojas Norvēģijas ekonomikā, kurai raksturīga relatīvi vienveidīga korporatīva nozare, kas ir ļoti atkarīga no naftas nozares. Tā kā naftas nozare veido 17 % no IKP un 40 % no kopējā Norvēģijas eksporta, iespēja, ka pazemināsies naftas cenas vai samazināsies pieprasījums pasaulē, ir būtisks risks ekonomikai kopumā. Pēdējos gados šis risks ir zināmā mērā samazināts, ieguldot naftas nozares peļņu vērtspapīros starptautiskajos finanšu tirgos. Tomēr Covid-19 pandēmija un pašlaik notiekošā pāreja uz zaļāku ekonomiku var palielināt gan īstermiņa, gan ilgtermiņa spiedienu uz šo sistēmiski nozīmīgo nozari. Šāds spiediens varētu radīt nestabilitāti citās nozarēs, kurām kredītiestādes ir pakļautas. Šajā saistībā Pastāvīgā komiteja atzīmē, ka Norges Bank savā 2020. gada finanšu stabilitātes ziņojumā ir norādījusi, ka “Norvēģijas naftas nozarē jo īpaši naftas pakalpojumu uzņēmumi rada risku bankām un bankas pēdējos piecos gados ir cietušas ievērojamus zaudējumus, izsniedzot aizdevumus šai nozarei” (2).

                  (9)

                  Saskaņā ar ministrijas sniegto informāciju Norvēģijas banku nozares lielums, nozīmīgums un koncentrācija palielina sistēmiskos riskus Norvēģijas ekonomikai. Pirmkārt, banku nozares lielums salīdzinājumā ar IKP ir ievērojams, sasniedzot aptuveni 225 % no 2019. gada IKP. Otrkārt, banku nozare ir ļoti svarīga ekonomikas finansēšanai, jo tā apkalpo vairāk nekā 80 % no iekšzemes bruto aizdevumiem nefinanšu nozarei. Treškārt, banku nozare ir koncentrēta, proti, piecas lielākās bankas nodrošina 56 % no kopējiem iekšzemes aizdevumiem.

                  (10)

                  Izvērtējot ministrijas argumentāciju, Pastāvīgā komiteja ir ņēmusi vērā Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) 2020. gada finanšu sistēmas stabilitātes novērtējumu par Norvēģiju (3). Saskaņā ar ministrijas novērtējumu par galvenajiem jautājumiem, kas attiecas uz augsta līmeņa sistēmisko risku, SVF ziņojumā ir atzīts, ka galvenās tā pamatā esošās nepilnības cita starpā ir Norvēģijas banku lielais risks saistībā ar iekšzemes nekustamo īpašumu – gan mājokļu, gan komerciālo – un vairumfinansējums. SVF arī norāda, ka banku nozares mijiedarbība varētu izraisīt ievērojamu satricinājumu pastiprināšanos un ka krasas ekonomiskās izaugsmes palēnināšanās rezultātā varētu pasliktināties aizņēmēju spēja apkalpot parādus. Attiecībā uz atkarību no naftas tirgus SVF norāda, ka strauja pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni varētu radīt lielu ietekmi, ņemot vērā Norvēģijas atkarību no naftas ražošanas un eksporta.

                  (11)

                  Ņemot vērā Norvēģijas banku nozares struktūru un riskus, kuriem tā ir pakļauta, kā aprakstīts iepriekš, ministrija uzskata, ka kredītiestādēm kopumā ir jāspēj absorbēt zaudējumus, kas var rasties gan finanšu sistēmā, gan reālajā ekonomikā nopietnu satricinājumu un traucējumu rezultātā. Tā secina, ka SyRB 4,5 % apmērā riska darījumiem Norvēģijā ir vispiemērotākais pasākums, lai vērstos pret būtiskiem necikliskiem sistēmiskiem riskiem Norvēģijā.

                  (12)

                  Izvērtējot ministrijas secinājumu, Pastāvīgā komiteja norāda, ka Norvēģijas iestāžu veiktie spriedzes testi ir pierādījuši, ka situācijās, kas ir maz iespējamas, bet nav nereālas, daudzām iestādēm būtu pirmā līmeņa pamata kapitāla iztrūkums, salīdzinot ar kopējām kapitāla un rezervju prasībām. Jaunākie spriedzes testi, ko Norges Bank un Finanstilsynet (FSA) veica attiecīgi 2019. gada novembrī un 2020. gada jūnijā, ir balstīti uz dziļu starptautisku lejupslīdi ar ievērojamu riska prēmiju pieaugumu, radot nopietnas sekas Norvēģijas ekonomikai. FSA spriedzes tests liecina, ka spriedzes periodā gandrīz visu 20 lielāko banku grupu pirmā līmeņa pamata kapitāla rādītājs būtu zemāks par vispārējo pirmā līmeņa pamata kapitāla prasību, tostarp rezervju prasībām un otrā pīlāra prasību. Turklāt 48 no 84 citām Norvēģijas kredītiestādēm neatbilstu vispārējām kapitāla prasībām.

                  (13)

                  Pastāvīgā komiteja arī atzīmē, ka ministrija sagaida, ka gadījumā, ja paziņotais pasākums netiks īstenots, turpmākie spriedzes testi varētu liecināt par lielāku kapitāla pietiekamības samazinājumu, liekot iestādēm izmantot lielāku daļu no savām apvienotajām rezervēm, lai saglabātu kreditēšanas darbību. Tas vājinātu banku sistēmas noturību pret identificētajiem ilgtermiņa sistēmiskajiem riskiem. Ja SyRB prasība iekšzemes riska darījumiem būtu noteikta 4,5 % apmērā, tas saglabātu pienācīgu kapitalizāciju, pamatojoties uz iepriekš minētajiem riskiem, neradot būtisku efektīvo prasību pieaugumu lielākajām iestādēm salīdzinājumā ar līmeni pirms 2020. gada. Šajā sakarā ministrija arī norāda, ka spriedzes testa rezultātos nav ietverti vairāki aspekti, kas var veicināt to, ka kredītiestāžu potenciālie zaudējumi tiek novērtēti par zemu. Piemēram, tiek pieņemts, ka kredītiestādēm spriedzes periodos joprojām ir pieejams vairumfinansējums. Turklāt ministrija atzīmē, ka uzkrātie zaudējumi spriedzes testos ir mazāki nekā kredītiestāžu faktiskie zaudējumi Norvēģijas banku krīzes laikā 1988.–1992. gadā. Ministrija arī apgalvo, ka vispārējās prasības, kas izriet no sistēmiskā riska rezerves 4,5 % apmērā iekšzemes riska darījumiem, arī iekļaujas sociāli optimālo prasību aplēšu diapazonā (4).

                  (14)

                  Rūpīgi izskatījusi ministrijas sniegtos pierādījumus, tostarp Norvēģijas iestāžu veikto spriedzes testu rezultātus, kā arī vēsturiskos datus par iepriekšējām smagajām krīzēm Norvēģijā, Pastāvīgā komiteja uzskata, ka SyRB līmeni 4,5 % apmērā iekšzemes riska darījumiem var uzskatīt par piemērotu, lai novērstu identificētos sistēmiskos riskus, kas apdraud Norvēģijas finanšu sistēmas stabilitāti. Turklāt Pastāvīgā komiteja uzskata, ka pašreizējos apstākļos, lai saglabātu banku sistēmu noturību pret identificētajiem sistēmiskajiem riskiem, ir nepieciešams kapitāla līmenis, kas tiek sasniegts ar SyRB 4,5 % apmērā. Šajā saistībā Pastāvīgā komiteja atzīmē, ka SVF Valde no sava Norvēģijas finanšu sistēmas stabilitātes novērtējuma 2020. gada augustā secināja, ka “iestādēm būtu jānodrošinās pret kapitāla prasību vājināšanos” (5).

                  (15)

                  Novērtējot minētā pasākuma efektivitāti un samērīgumu, Pastāvīgā komiteja ņem vērā ministrijas viedokli, ka SyRB prasība 4,5 % apmērā riska darījumiem Norvēģijā efektīvi palīdzēs saglabāt Norvēģijas iestādes noturību un spēju absorbēt zaudējumus tādā līmenī, kāds tiek uzskatīts par nepieciešamu, ņemot vērā sistēmisko risku intensitāti. CRR/CRD IV regulējums nesen tika iekļauts EEZ līgumā, un, gatavojoties Norvēģijas regulējuma saskaņošanai ar pašreizējo regulējumu, ministrija ir izvērtējusi SyRB prasības darbības jomu un kalibrēšanu un ir secinājusi, ka visefektīvākais veids, kā mazināt sistēmisko risku, būtu noteikt prasību 4,5 % apmērā tikai iekšzemes riska darījumiem. Tas ne vien uzlabotu atbilstību starp pasākuma mērķi un uzbūvi, bet arī nodrošinātu saskaņotību ar CRR/CRD IV regulējuma noteikumiem, kas atvieglo savstarpējo atzīšanu attiecībā uz iekšzemes rezervju likmēm.

                  (16)

                  Ministrija uzskata, ka lielākajām Norvēģijas bankām, kas veido vairāk nekā pusi no iekšzemes banku sistēmas, sistēmiskā riska rezervju norma 4,5 % apmērā iekšzemes riska darījumiem ir gandrīz līdzvērtīga iepriekšējai 3 % rezervju normai, kura piemērojama visiem riska darījumiem reālo kapitāla prasību ziņā. Tā uzskata, ka minētais pasākums ir proporcionāls ne vien iespējamajiem zaudējumiem, kas izriet no strukturālajiem riskiem Norvēģijas finanšu sistēmā, bet arī šo risku intensitātei un riska pielaidei, kura izriet no tās iepriekšējiem lēmumiem par rezervēm. Turklāt ir vērts atzīmēt, ka pašreizējā 3 % rezervju likme visiem riska darījumiem tika kalibrēta tad, kad tika piemērots “Bāzele I” minimums un kad nebija MVU atbalsta faktora. Ja nebūtu noteikta prasība par “Bāzele I” minimumu un ja tiktu piemērots MVU atbalsta faktors, saskaņā ar ministrijas sniegto informāciju iepriekšējā sistēmiskā riska rezervju norma, iespējams, būtu noteikta ar augstāku likmi, ņemot vērā sistēmiskā riska līmeni. Kā secināja ministrija, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta iepriekšējo krīžu laikā, un spriedzes testu rezultātiem, kopējā kapitāla un rezervju prasība ir bijusi proporcionāla finanšu sistēmas vispārējiem riskiem. Tādējādi vispārējā prasība būtu jāsaglabā aptuveni tādā pašā līmenī, kāds bija pirms 2020. gada, jo sistēmisko risku intensitāte ir līdzīga 2013. gada līmenim, kas attaisnotu SyRB likmes noteikšanu 4,5 % apmērā.

                  (17)

                  Saskaņā ar ministrijas sniegto informāciju Covid-19 pandēmija nav būtiski mainījusi Norvēģijas finanšu sistēmas strukturālās īpašības un Norvēģijas kredītiestādes turpināja izpildīt kapitāla un rezervju prasības ar lielu drošības rezervi, kā arī spēja saglabāt aizdevumus mājsaimniecībām un uzņēmumiem Covid-19 pandēmijas laikā. Vienlaikus 2020. gada martā ministrija, reaģējot uz Covid-19 pandēmijas iespējamo ietekmi, kā īstermiņa pasākumu noteica pretcikliskās kapitāla rezerves samazināšanu no 2,5 % uz 1 %.

                  (18)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Pastāvīgā komiteja uzskata, ka attiecīgais pasākums ir gan efektīvs, gan samērīgs, jo tas palīdz mazināt Norvēģijas banku nozarē identificētos ilgtermiņa strukturālos riskus. Pastāvīgā komiteja atzīmē, ka labākais pierādījums šim secinājumam ir Norvēģijas iestāžu spriedzes testu rezultāti, kas liecina, ka pasākumi būs efektīvi, lai veicinātu finanšu stabilitāti Norvēģijā, uzturot Norvēģijas kredītiestāžu kapitāla līmeni vajadzīgajā līmenī, lai saglabātu to pašreizējo zaudējumu segšanas spēju. Pamatojot šo secinājumu par pasākuma samērīgumu, Pastāvīgā komiteja norāda, ka tas nozīmē, ka faktiski netiks būtiski palielinātas kapitāla prasības Norvēģijas kredītiestādēm. Attiecībā uz vairākiem tādu mātesuzņēmumu meitasuzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību citās EEZ dalībvalstīs, kapitāla prasības palielināsies par gandrīz 1,5 procentpunktiem, bet Pastāvīgā komiteja norāda, ka saskaņā ar ministrijas sniegto informāciju šo kredītiestāžu kapitāla līmenis pārsniedz prasības, kas izriet no SyRB likmes 4,5 % apmērā Norvēģijas riska darījumiem. Ministrija atzīst, ka dažām Norvēģijas kredītiestādēm, iespējams, vajadzēs palielināt savu kapitāla rādītāju, lai saglabātu pārvaldības rezerves papildus vispārējām 1. un 2. pīlāra prasībām. Tikmēr pārejas periodam līdz 2022. gada 31. decembrim attiecībā uz bankām, kas neizmanto attīstīto IRB pieeju, būtu jānodrošina, ka izmaiņas SyRB prasībā nerada nepamatotu kapitāla prasību palielinājumu kredītiestādēm, kuras būtiski neietekmē Bāzeles I minimuma atcelšana un kuru 2. pīlāra prasības, iespējams, būs jāpārkalibrē, tiklīdz tām pēc pārejas perioda būs piemērojama augstāka SyRB likme. Šai pieejai būtu jāmazina izkropļojumi, ko var radīt paziņotais pasākums, un būtu jānodrošina, ka jebkāda negatīva ietekme uz vietējām bankām un to aizdošanas spēju joprojām ir ierobežota.

                  (19)

                  Pastāvīgā komiteja ir arī apsvērusi iemeslus, kuru dēļ ministrija ir atteikusies no citiem pasākumiem (atsevišķiem vai kombinētiem), kas paredzēti Direktīvā 2013/36/ES vai Regulā (ES) Nr. 575/2013 (izņemot šīs regulas 458. un 459. pantu), kā no veida, kas būtu piemērots identificētā makroprudenciālā vai sistēmiskā riska novēršanai, ņemot vērā minēto pasākumu relatīvo efektivitāti.

                  (20)

                  Regulas (ES) Nr. 575/2013 124. pantā kompetentajām iestādēm ir atļauts noteikt augstākas riska pakāpes riska darījumiem ar nekustamo īpašumu kredītiestādēm, kuras izmanto standartizēto pieeju, pamatojoties uz finanšu stabilitātes apsvērumiem, zaudējumu pieredzi saistībā ar riska darījumiem, kas nodrošināti ar nekustamo īpašumu, un uz nākotni vērstām nekustamā īpašuma tirgus norisēm. Ministrija uzskata, ka riska pakāpe 35 % apmērā mājokļa nekustamā īpašuma riska darījumiem Norvēģijā ir piemērota iestādēm, kas izmanto standartizēto pieeju. Komerciāla nekustamā īpašuma riska darījumiem, pamatojoties uz šā panta 2. punktu, jau ir noteiktas augstākas riska pakāpes, kas ir robežās no 100 % līdz 150 % atkarībā no darījuma partnera reitinga.

                  (21)

                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 164. pantu kompetentās iestādes, attiecīgā gadījumā pamatojoties uz finanšu stabilitātes apsvērumiem un uz nākotni vērstām nekustamā īpašuma tirgus norisēm, var noteikt augstākas riska darījumu svērto vidējo saistību nepildīšanas zaudējumu minimālās vērtības riska darījumiem, kas nodrošināti ar nekustamo īpašumu to teritorijā. Attiecībā uz riska darījumiem ar privātpersonām vai MVU, kas nodrošināti ar mājokļa īpašumu Norvēģijā, kopš 2014. gada tiek piemērots augstāks saistību nepildīšanas zaudējumu minimums 20 % apmērā, lai novērstu nenoteiktību, kas saistīta ar iekšējiem kredītriska modeļiem.

                  (22)

                  Pastāvīgā komiteja atzīmē, ka Regulas (ES) Nr. 575/2013 124. un 164. pants zināmā mērā jau ir izmantots, lai novērstu konkrētus riskus. Tā arī norāda, ka paziņotā pasākuma mērķis ir novērst plašākus ilgtermiņa sistēmiskos riskus, ne vien konkrētās nekustamā īpašuma tirgus tendences, kuras var risināt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 124. un 164. pantu. Šie sistēmiskie riski ir līdzīgas kredītiestāžu finansēšanas struktūras, to mijiedarbība un to līdzīgie un koncentrētie riska darījumi nekustamo īpašumu tirgos, kā arī Norvēģijas ekonomika ar ne pārāk diversificētu uzņēmumu sektoru un mājsaimniecību parāda augstu līmeni.

                  (23)

                  Ja kompetentā iestāde konstatē, ka kredītiestādes ar līdzīgiem riska profiliem ir vai varētu būt pakļautas līdzīgiem riskiem vai rada līdzīgus riskus finanšu sistēmai, tā pašlaik saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 103. pantu šīm iestādēm var piemērot uzraudzības pārbaudes un novērtējuma procesu (SREP) līdzīgā vai identiskā veidā. Direktīvas 2013/36/ES 104. pantā ir noteikts uzraudzības pilnvaru kopums kompetentajai iestādei, piemērojot minētās direktīvas 103. pantu, tostarp papildu pašu kapitāla prasības. Ministrija apgalvo, ka iestādei specifiskās 2. pīlāra prasības saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 104. pantu būtu jāpielāgo katras iestādes konkrētajai situācijai un ka šādas prasības var attiekties uz noteiktiem strukturālo sistēmisko risku elementiem, bet tikai tiktāl, ciktāl riski nav banku sistēmas vispārējās iezīmes. Pamatojot šo viedokli, ministrija uzskata, ka Direktīvā 2019/878 ir precizēts, ka 2. pīlāra prasību specifiskajam raksturam attiecībā uz iestādēm būtu jānovērš to izmantošana par instrumentu, ar ko novērš sistēmiskos riskus. Pastāvīgā komiteja norāda, ka 2. pīlāra pasākumi patiešām galvenokārt ir paredzēti tam, lai risinātu iestādes specifiskos riskus, un tie ir arī mazāk pārredzami nekā sistēmiskā riska rezerves.

                  (24)

                  Ar Direktīvas 2013/36/ES 131. pantu izraudzītās iestādes tiek pilnvarotas apzināt citas sistēmiski nozīmīgas iestādes (C-SNI) un noteikt vai mainīt C-SNI rezerves minētajām iestādēm. Ministrija ir atsevišķi paziņojusi par nodomu noteikt C-SNI rezerves divām sistēmiski nozīmīgām iestādēm. Tā uzskata šīs rezerves par papildinošām, jo C-SNI rezerves novērš daļu no sistēmiski nozīmīgu iestāžu koncentrācijas riska, savukārt sistēmiskā riska rezerves novērš citus ilgtermiņa necikliskus sistēmiskus riskus. Saskaņā ar ministrijas sniegto informāciju vairākas citas kredītiestādes ir pietiekami lielas, lai potenciāli palielinātu sistēmiskos riskus Norvēģijas banku nozarē, taču vienlaikus tās joprojām ir pārāk mazas, lai ministrija tās individuāli identificētu kā tādas, kas ir sistēmiski nozīmīgas valstī. Pastāvīgā komiteja uzskata, ka Direktīvas 2013/36/ES 131. panta nolūks nav risināt visu veidu ilgtermiņa necikliskos sistēmiskos vai makroprudenciālos riskus. C-SNI rezerves nebūtu piemērots instruments, lai novērstu ilgtermiņa necikliskus sistēmiskus vai makroprudenciālus riskus, kas ietekmē banku nozari kopumā.

                  (25)

                  Direktīvas 2013/36/ES 136. pantā minētās pretcikliskās rezerves piemēro visiem nefinanšu privātā sektora riska darījumiem kādā jurisdikcijā. Ministrija apgalvo, ka pretcikliskās rezerves ir paredzētas tam, lai novērstu cita veida sistēmisko risku, kas izriet no finanšu sistēmas cikliskuma. Pastāvīgā komiteja piekrīt šim vērtējumam.

                  (26)

                  Pēc ministrijas izvirzīto argumentu izskatīšanas Pastāvīgā komiteja piekrīt ministrijai, ka Direktīvā 2013/36/ES vai Regulā (ES) Nr. 575/2013 (izņemot šīs regulas 458. un 459. pantu) noteiktie spēkā esošie atsevišķie vai kombinētie pasākumi būtu salīdzinoši mazāk efektīvi, lai pietiekami un pienācīgi novērstu identificēto risku.

                  (27)

                  Attiecībā uz iespējamo ietekmi uz iekšējo tirgu Pastāvīgā komiteja norāda, ka nekas neliecina par to, ka paziņotajam pasākumam būtu nesamērīga ietekme uz pieciem tādu kredītiestāžu meitasuzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību citās EEZ valstīs. Turklāt, lai samazinātu noplūdes iespējamību ārvalstu iestādēs, kas darbojas Norvēģijā ar filiāļu starpniecību, ministrija plāno pieprasīt SyRB savstarpēju atzīšanu visām EEZ iestādēm, kas veic riska darījumus ar Norvēģiju. Pastāvīgā komiteja uzskata, ka tas ir svarīgi, ņemot vērā citu Ziemeļvalstu banku salīdzinoši spēcīgo klātbūtni Norvēģijas aizdevumu tirgū, lai novērstu regulējuma arbitrāžu un izvairītos no noplūdēm caur filiālēm. Ir ieviesti īpaši saprašanās memorandi, lai veicinātu pārrobežu finanšu stabilitāti un nodrošinātu atbilstīgu prudenciālo uzraudzību nozīmīgām finanšu iestāžu filiālēm, kas darbojas Ziemeļvalstu un Baltijas jūras reģionā (6). Pastāvīgā komiteja atzīmē, ka prasību par savstarpēju atzīšanu un augstākas kapitāla prasības, ko tas nozīmētu ārvalstu kredītiestādēm, izvērtēs ESRK, kad ministrija lūgs ESRK ieteikt tās locekļiem veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu.

                  (28)

                  Ņemot vērā lielo mijiedarbību ar citu Ziemeļvalstu finanšu sistēmām, Pastāvīgā komiteja sagaida, ka paziņotais pasākums veicinās finanšu stabilitāti tādā mērā, lai varētu novērst regulējuma arbitrāžu un izvairīties no noplūdēm, savstarpēji vienojoties par paziņoto pasākumu attiecībā uz ārvalstu kredītiestāžu būtiskiem riska darījumiem Norvēģijas tirgū, tostarp jebkādu nozīmīgu ārvalstu banku filiāļu darbībām.

                  (29)

                  Ņemot vērā visus iepriekš minētos faktorus, kā noteikts CRD IV 133. pantā, izskatījusi paziņojumu ar Norvēģiju un apspriedusies ar attiecīgajām šā procesa pusēm, EBTA Pastāvīgā komiteja secina, ka sistēmiskā riska rezerves 4,5 % apmērā iekšzemes riska darījumiem nerada nesamērīgu negatīvu ietekmi uz visu Norvēģijas finanšu sistēmu vai tās daļām vai uz EEZ finanšu sistēmu kopumā. Tās arī neveido vai nerada šķēršļus pienācīgai iekšējā tirgus darbībai,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  Sistēmiskā riska rezerve, par kuru 5. novembrī paziņoja Norvēģijas Finanšu ministrija (“Finansdepartmentet”) saskaņā ar 133. panta 11. punktu Direktīvā 2013/36/ES, kas pielāgota ar Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 79/2019, ir pamatots, piemērots, samērīgs un efektīvs pasākums, kura nolūks ir novērst attiecīgos sistēmiskos riskus, attiecībā uz kuriem tas ir paredzēts. EBTA valstu Pastāvīgā komiteja turklāt norāda, ka:

                              a)

                              identificēto sistēmisko vai makroprudenciālo risku dimensija apdraud Norvēģijas finanšu sistēmas stabilitāti tādā veidā, ka sistēmiskā riska rezervju normas 4,5 % apmērā ieviešana iekšzemes riska darījumiem ir pamatota;

                              b)

                              paziņotais pasākums varētu būt efektīvs un piemērots līdzeklis, kas ļautu samērīgi samazināt risku;

                              c)

                              citi makroprudenciālie pasākumi (atsevišķi vai kombinēti), kas noteikti Direktīvā 2013/36/ES vai Regulā (ES) Nr. 575/2013,,būtu salīdzinoši mazāk efektīvi, lai pietiekami un pienācīgi novērstu identificēto risku;

                              d)

                              paziņotais pasākums, tostarp tā piemērošana meitasuzņēmumiem, kuru mātesuzņēmumi veic uzņēmējdarbību citās EEZ valstīs, nerada nesamērīgu negatīvu ietekmi uz Norvēģijas finanšu sistēmu vai EEZ finanšu sistēmu kopumā un nerada šķēršļus iekšējā tirgus pienācīgai darbībai.

                  2.

                  EBTA valstu Pastāvīgā komiteja neiesaka veikt nekādas izmaiņas paziņotajā pasākumā, ņemot vērā tā ietekmi uz tādu kredītiestāžu meitasuzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību citās EEZ valstīs.

         Briselē, 2020. gada 4. decembrī

               Pastāvīgās komitejas vārdā –

               priekšsēdētāja

            Sabine MONAUNI

               ģenerālsekretārs

            Henri GÉTAZ

         (1)  Sk.https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/warnings/esrb.warning190923_no_warning~d3e4f2c135.en.pdf?4cf3e3031aa71bffaa0bd97a66b311ac.

         (2)  Norges Bank (2020), Finanšu stabilitātes ziņojums, 52. lpp.

         (3)  Starptautiskais Valūtas fonds (2020), Financial System Stability Assessment for Norway [Finanšu sistēmas stabilitātes novērtējums par Norvēģiju], SVF valsts ziņojums Nr. 20/259, augusts.

         (4)  Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (2019), The costs and benefits of bank capital – a review of the literature [Banku kapitāla izmaksas un ieguvumi – literatūras pārskats], Darba dokuments Nr. 37, jūnijs.

         (5)  Starptautiskais Valūtas fonds (2020), Finanšu sistēmas stabilitātes novērtējums par Norvēģiju, SVF valsts ziņojums Nr. 20/259, augusts, 2. lpp.

         (6)  Sk.https://www.regjeringen.no/contentassets/ff0c28c162ca43f39b585d7c9f94dab5/nbsg-mou_2018.pdf.