title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Dānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/13

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Dānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/04)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 288. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Dānija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 21. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Dānijas nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Dāniju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Dānijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna galīgajā redakcijā Dānijai būtu jāņem vērā sinerģija starp piecām enerģētikas savienības dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, toskait būtu jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību. Citi svarīgi elementi, kam jāpievēršas plāna galīgajā redakcijā, lai nodrošinātu organizētu mērķa – pilnībā no atjaunojamiem energoresursiem iegūta elektroenerģija 2030. gadā – īstenošanu, ir papildu informācija par konkrētiem mērķiem, kas attiecas uz pieprasījumreakciju, agregēšanu, sistēmas elastīgumu, viedajiem tīkliem, enerģijas uzkrāšanu, izkliedēto ražošanu, patērētāju aizsardzību un konkurenci enerģijas mazumtirdzniecībā. Svarīgi, lai plāna galīgajā redakcijā būtu iekļauts detalizēts apraksts par visām enerģijas subsīdijām, jo īpaši fosilajam kurināmajam, toskait nacionālās rīcībpolitikas, pasākumi un laika grafiki to pakāpeniskai izbeigšanai. Būtu labi, ja plānā tiktu iekļauta arī informācija par to, kā enerģijas piegādi varētu ietekmēt klimata pārmaiņu riski. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu sniegta vēl plašāka visaptveroša analīze par mazoglekļa tehnoloģiju (toskait energoietilpīgo un oglekļietilpīgo nozaru dekarbonizācijas tehnoloģiju) pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū. Par pamatu izmantojot energotehnoloģiju eksporta stratēģiju, plāna galīgajā redakcijā varētu iekļaut izmērāmus nākotnes mērķus, kā arī rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā varētu arī uzsvērt siltumnīcefekta gāzu emisiju aiztaupījumus, ko dos vērienīgākas darbības aprites ekonomikas jomā.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Dānijai pamatojas uz Dānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO DĀNIJAI IESAKA.

                  1.

                  Precizēt, kā tā plāno sasniegt savu 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāju, kas paredz 39 % samazinājumu salīdzinājumā ar 2005. gadu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas neaptvertajās nozarēs (tas ietver jaunu izmaksefektīvu rīcībpolitiku ieviešanu būvniecības sektorā un plānoto transporta rīcībpolitiku pilnveidošanu), kā arī norādīt, kā tā plāno izmantot elastības iespējas starp kopīgo centienu sektoriem, zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektoriem un emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas sektoriem.

                  2.

                  2030. gadam izvirzīto gana vērienīgo uzdevumu – panākt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru 55 % –, kas būs Dānijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, pamatot ar detalizētām un kvantificētām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Cita starpā jāprecizē indikatīvās trajektorijas līmenis, pēc kura vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti. Tāpat transporta nozarē jānorāda trajektorijas un atbilstoši pasākumi, ar kādiem tiks sasniegts Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantā paredzētais transporta nozares mērķrādītājs. Ņemot vērā nozīmīgo biomasas daļu Dānijas energoresursu struktūrā, jāsniedz sīkāka informācija par konkrētajiem pasākumiem, ar ko enerģētikas nozarē nodrošinās biomasas piegāžu un izmantojuma ilgtspējīgumu.

                  3.

                  Būtiski paaugstināt uzdevumu vērienīgumu attiecībā uz enerģijas galapatēriņa un primārās enerģijas patēriņa samazināšanu līdz 2030. gadam, jo Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus. Jānāk klajā ar vērienīgākām rīcībpolitikām un pasākumiem, kuri kompensētu iespējamo ietekmi, kādu varētu atstāt ievērojami samazinātais energoefektivitātes pasākumu finansējuma līmenis un saskaņotie enerģijas nodokļa samazinājumi, un kuri līdz 2030. gadam sniegtu papildu enerģijas ietaupījumus. Jāiekļauj jauni pasākumi, kuru nolūks ir un kuri reāli spēj panākt Direktīvas 2012/27/ES 7. pantā prasītos enerģijas ietaupījumus. Tas ir jo īpaši svarīgi, ņemot vērā Dānijas lēmumu pārtraukt esošo energoefektivitātes pienākuma shēmu, kas nozīmē, ka enerģijas galapatēriņa mazināšanas darbībām būs pieejams mazāks finansējums. Jāvieš lielāka skaidrība par faktiskajiem pasākumiem, kas ļaus izpildīt mērķuzdevumus, kuri attiecas uz tīrāku un efektīvāku transportu un transportlīdzekļiem.

                  4.

                  Definēt skaidrus, izmērāmus un tālredzīgus mērķus attiecībā uz tirgus integrāciju.

                  5.

                  Sīkāk izstrādāt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no šā brīža līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Jāpaplašina jau šobrīd labā reģionālā sadarbība, jo īpaši ar pārējām Ziemeļvalstīm (Islande, Norvēģija, Somija un Zviedrija) un Baltijas valstīm (Igaunija, Latvija un Lietuva), un tā jāīsteno arī citu sadarbības mehānismu ietvaros. Iespējamās jomas uzlabotai sadarbībai atjaunojamo energoresursu jomā ir plānoti statistiskie pārvedumi vai atjaunojamo energoresursu hibrīdprojekti, ar kuriem atkrastes vēja elektroenerģija nonāktu vairāk nekā vienā tirgū. Pētniecībā un inovācijā tas ietver pētniecības programmu saskaņošanu, koordinētu finansējumu un tādu sinerģiju apzināšanu, ko varētu veidot ar citām dalībvalstīm un ar Savienības programmām un iniciatīvām.

                  7.

                  Paplašināt sniegto analīzi par investīciju vajadzībām, aplēšot 2030. gada klimata un enerģētikas mērķu sasniegšanai plānoto rīcībpolitiku vajadzības pēc publiskajām un privātajām investīcijām un norādot iespējamos finansējuma avotus.

                  8.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  9.

                  Papildināt informāciju par klimata pārmaiņu mazināšanas un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitikām, kas uzteicamā kārtā integrētas plānā, proti, jāsniedz vairāk kvantitatīvas informācijas, tai skaitā vismaz prasītā informācija par gaisa piesārņotāju emisijām, kas tiek prognozētas saskaņā ar plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem.

                  10.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu, rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 275.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1003 final.

         (5)  COM(2019) 504 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 275.

         (7)  SWD(2019) 275.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Vācijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/17

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Vācijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/05)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Vācija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 20. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Vācijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Vāciju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Vācijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Ņemot vērā plāna projektā kopumā labi izstrādātos nacionālos mērķrādītājus un enerģētikas un klimata rīcībpolitiku, plāna galīgajā redakcijā varētu precizēt nozīmīgāko mijiedarbību starp šiem mērķrādītājiem, proti, gan nacionālo mērķuzdevumu vērienīguma, gan provizorisko, plānoto, papildu un esošo rīcībpolitisko instrumentu ziņā. Ja tiktu rūpīgāk iztirzāta sektoriālā sasaiste un ar to saistītā stimulu struktūra dažādos tautsaimniecības sektoros, tas nodrošinātu rīcībpolitiku un pasākumu visaptverošāku saskanību ar un starp enerģētikas savienības dimensijām. Šajā kontekstā varētu apsvērt iespēju apzināt nepieciešamās investīcijas visās enerģētikas savienības dimensijās, novērst pēkšņu cenu pārmaiņu ietekmi, nodrošinot ilgtermiņā pārredzamu pakāpenisku atteikšanos no enerģijas subsīdijām, un noteikt enerģētiskās nabadzības pasākumus, kas mīkstinātu ietekmi uz neaizsargātiem patērētājiem. Rīcībpolitiku mijiedarbību palīdzētu apskatīt visaptverošs ietekmes novērtējums, kurā būtu, piemēram, kvantificēta enerģētiskiem mērķiem paredzētu ilgtspējīgu biomasas piegāžu ietekme uz uzskaitītajām emisijām un piesaistījumiem, kas rodas zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā, toskait ar klimata pārmaiņām saistītie enerģētiskās drošības riski. Papildu mijiedarbību starp enerģētikas savienības dimensijām veicinātu plāna galīgajā redakcijā iekļauts kvantitatīvs pārskats par dažādu elastīguma avotu attīstīšanu, kas vajadzīgi, lai elektrosistēmā integrētu arvien lielāku atjaunojamās enerģijas daļu. Plānā varētu sniegt visaptverošāku informāciju par to, kā nacionālajās rīcībpolitikās un pasākumos dažādajās enerģētikas savienības dimensijās tiek ņemts vērā princips “energoefektivitāte pirmajā vietā”.

                  (14)

                  Papildu elements, kam jāpievērš pastiprināta uzmanība, ir rūpniecības konkurētspēja un Vācijas konkurenciālās priekšrocības, kā arī iespējamās grūtības enerģētikas pārkārtošanā. Skatoties nākotnē, būtu noderīgi noteikt izmērāmus mērķus, kā arī rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, nodrošinot atbilstošas saiknes ar uzņēmējdarbības, rūpniecības un izglītības rīcībpolitiku. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā būtu labi paredzēt ciešāku mijiedarbību ar aprites ekonomiku, uzsvaru liekot uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas potenciālu.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Vācijai pamatojas uz Vācijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO VĀCIJAI IESAKA.

                  1.

                  Norādīt izmaksefektīvas papildu rīcībpolitikas un pasākumus, jo īpaši ēku, transporta un lauksaimniecības sektoros, lai novērstu prognozēto būtisko atpalicību no 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāja, kas paredz 38 % samazinājumu salīdzinājumā ar 2005. gadu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas neaptvertajās nozarēs.

                  2.

                  Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu savlaicīgi un izmaksefektīvi realizēt Vācijas devumu – atjaunojamās enerģijas īpatsvars 30 % – Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā. Jānorāda trajektorijas un atbilstoši konkrētie pasākumi, ar kādiem transporta nozarē tiks sasniegts Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantā paredzētais transporta nozares mērķrādītājs. Jāsniedz sīkāka informācija par labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamās enerģijas pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā; te ietilpst arī administratīvo procedūru vienkāršošana.

                  3.

                  Noteikt pietiekami vērienīgu nacionālo devumu gan primārās enerģijas patēriņa, gan enerģijas galapatēriņa samazināšanā, jo Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus; šo nacionālo devumu atbalstīt ar rīcībpolitikām un pasākumiem, kuru mērogs ir pietiekams, lai gūtu attiecīgos enerģijas ietaupījumus. Skaidri jānorāda rīcībpolitikas, kuras plānots pieņemt un īstenot periodā no 2021. līdz 2030. gadam, to paredzamā ietekme, kā arī īstenošanas laika grafiks un budžeta prasības.

                  4.

                  Norādīt pasākumus, kas palīdzētu sasniegt enerģētiskās drošības mērķus attiecībā uz energoavotu dažādošanu un enerģētiskās atkarības mazināšanu, toskait pasākumus, kas nodrošina elastību, kā arī sniegt informāciju par pakāpenisku atteikšanos no kodolenerģijas.

                  5.

                  Definēt tālredzīgus mērķus un mērķrādītājus attiecībā uz tirgus integrāciju, it īpaši pasākumus, kas stiprinās tirgus signālus un uzlabos tirgus komponentu faktisko ietekmi uz elektroenerģijas cenu. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā ir būtiski iekļaut grafiku, kādā tiks īstenoti atbilstoši pasākumi, kuri novērsīs strukturālo pārslodzi elektrosistēmā un kas tirgum dos efektīvus dispečēšanas signālus un lokācijas signālus; tas kalpos par pamatu turpmākai sadarbībai un koordinācijai ar citām dalībvalstīm, kā arī sekmēs iekšējā enerģijas tirgus darbību.

                  6.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no 2022. līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  7.

                  Gan integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas izstrādē, gan tā īstenošanas laikā turpināt reģionālo sadarbību attiecīgajās augsta līmeņa grupās un apspriešanos ar kaimiņos esošajām dalībvalstīm. Šajā kontekstā galvenā uzmanība jāvērš uz pakāpenisku atteikšanos no oglēm un lignīta, atjaunojamo energoresursu izvēršanu un iekšējo enerģijas tirgu, pievēršoties tādiem jautājumiem kā starpsavienojumu līmeņi un jauda no 2021. gada, reģionālie sadarbības pasākumi, kas saistīti ar sistēmas pietiekamības novērtējumu, taisnīga pārkārtošanās un izmaiņas, kas vajadzīgas energosistēmā, lai tiktu galā ar lielāku atjaunojamās enerģijas īpatsvaru, un kas, domājams, mainīs pārrobežu elektroenerģijas tirdzniecības kārtību un palielinās sistēmā vajadzību pēc elastīguma.

                  8.

                  Paplašināt investīciju vajadzību analīzi, kas veikta attiecībā uz elektroenerģijas pārvades infrastruktūru, un veikt vispārēju novērtējumu par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu Vācijas enerģētikas un klimata mērķus. Sniegt vispārēju novērtējumu par šo investīciju avotiem, tostarp atbilstošu finansējumu valsts, reģionālā un Savienības līmenī.

                  9.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  10.

                  Papildināt analīzi par to, kāda ir mijiedarbība ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku, proti, izklāstīt un kvantificēt, kā dažādos scenārijos tiks ietekmēts gaisa piesārņojums, sniegt pamatojošo informāciju un izvērtēt paredzamo sinerģiju un kompromisus.

                  11.

                  Integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt sīkāku informāciju par to, kādu sociālekonomisko ietekmi radīs enerģētikas pārkārtošana un plānotā pakāpeniskā atteikšanās no oglēm vai pielāgojumi citās oglekļietilpīgās nozarēs. Jāapraksta plānoto mērķu, rīcībpolitiku un pasākumu saistītā ietekme sociālajā, nodarbinātības un prasmju jomā. Jāturpina izstrādāt pieeju enerģētiskās nabadzības novēršanai, tostarp jāveic Regulā (ES) 2018/1999 prasītais enerģētiskās nabadzības novērtējums.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 229.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1004 final.

         (5)  COM(2019) 505 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 229.

         (7)  SWD(2019) 229.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Īrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/25

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Īrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/07)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Īrija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 21. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Īrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Īriju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Īrijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna galīgajā redakcijā Īrijai būtu jābalstās uz plāna projektā apskatīto rīcībpolitiku mijiedarbību, izstrādājot sinerģijas starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā enerģijas tirgus dimensijām. Viens no jautājumiem ir, kā plānotā pakāpeniskā atteikšanās no ogļu izmantošanas un augošs atjaunojamās enerģijas īpatsvars ietekmēs enerģētisko drošību un elektrosistēmas ražotspējas pietiekamības līmeni. Vēl viens jautājums ir par to, kā plānotais biomasas izmantojuma pieaugums sasauksies ar plānu palielināt piesaistījumus, kas rodas zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā. Vēl viens būtisks elements, kam jāpievērš uzmanība plāna galīgajā redakcijā, ir tas, lai, nosakot kritērijus par tiesībām saņemt atbalstu atjaunojamo energoresursu jomā un ierosinot enerģētiskās drošības un iekšējā enerģijas tirgus dimensiju rīcībpolitikas, tiktu ņemts vērā princips “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Līdzīgā kārtā darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu sniegta visaptveroša analīze par mazoglekļa tehnoloģiju sektora pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū; vajadzētu izcelt jomas, kurās pastāv konkurenciālas priekšrocības un potenciālās problēmas, un minēt izmērāmus nākotnes mērķus un rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, tos attiecīgi sasaistot ar uzņēmējdarbības un rūpniecības rīcībpolitiku. Plānā būtu arī lietderīgi apsvērt aprites ekonomikas lomu, atsaucoties uz nacionālajām stratēģijām un rīcības plāniem, un apskatīt to priekšrocības un iespējamos kompromisus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas ziņā.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Īrijai pamatojas uz Īrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO ĪRIJAI IESAKA.

                  1.

                  Izklāstīt papildu pasākumus, jo īpaši ēku un transporta sektorā, kas izmaksefektīvā veidā samazinās prognozēto būtisko atpalicību no 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāja, kas paredz 30 % samazinājumu salīdzinājumā ar 2005. gadu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas neaptvertajās nozarēs.

                  2.

                  Noteikt, ka Īrijas devumam Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā jābūt vismaz 31 %, kā tas izriet no Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā dotās formulas. Tā kā minētā mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti atbilstoši minētajam īpatsvaram. Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jānodrošina, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK (9) I pielikumā noteiktais atjaunojamās enerģijas mērķrādītājs 2020. gadam tiek sasniegts pilnībā un no 2021. gada kļūst par bāzlīniju; jāpaskaidro, kā Īrija šādu bāzlīnijas īpatsvaru plāno sasniegt un uzturēt. Jānorāda trajektorijas un atbilstoši pasākumi, ar kādiem siltumapgādes, aukstumapgādes un transporta sektorā tiks sasniegts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā iekļautais indikatīvais mērķrādītājs un Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantā noteiktais transporta nozares mērķrādītājs. Jāievieš pasākumi, kas mazinās administratīvo slogu, un jāsniedz detalizēta informācija par pasākumiem attiecībā uz labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamās enerģijas pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā.

                  3.

                  Būtiski paaugstināt energoefektivitātes mērķuzdevumu vērienīgumu, samazinot enerģijas galapatēriņa un primārās enerģijas patēriņa līmeni absolūtā izteiksmē, jo Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus. Tas jāatbalsta ar rīcībpolitikām un pasākumiem, kas līdz 2030. gadam dotu papildu enerģijas ietaupījumus. Galīgais devums jāizsaka kā konkrēta primārās enerģijas patēriņa un enerģijas galapatēriņa vērtība. Jāsniedz detalizēta informācija par enerģijas ietaupījumu aplēses metodiku. Nepieciešams arī norādīt energoefektivitātes rīcībpolitiku īstenošanai vajadzīgās investīcijas.

                  4.

                  Ņemot vērā neskaidrības saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības, norādīt pasākumus, kas atbalsta enerģētiskās drošības mērķus energoavotu dažādošanas un enerģētiskās atkarības mazināšanas aspektā, jo īpaši gāzes un naftas sektorā.

                  5.

                  Sīkāk izstrādāt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no šā brīža līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Par pamatu ņemot Ziemeļjūras enerģētiskās sadarbības satvaru un iniciatīvu “Tīra enerģija ES salām”, sasniegt atjaunojamās enerģijas mērķrādītāju un nodrošināt savlaicīgu notiekošo starpsavienojuma projektu realizāciju. Ņemot vērā Apvienotās Karalistes lēmumu izstāties no Eiropas Savienības, jāparedz pasākumi, kas nodrošinās turpmāku reģionālo sadarbību ar Apvienoto Karalisti attiecībā uz gatavību ārkārtas situācijām un reaģēšanu uz tām elektroenerģijas sektorā, kā arī gāzes un naftas piegādes drošību.

                  7.

                  Uzskaitīt veiktās darbības un plānus, ar ko pakāpeniski izbeidz enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam.

                  8.

                  Aprakstīt, kā dažādos scenārijos tiks ietekmēts gaisa piesārņojums, sniegt pamatojošo informāciju un izvērtēt paredzamo sinerģiju un kompromisus.

                  9.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm. Plāna galīgajā redakcijā īpaša uzmanība jāpievērš tam, kā pārkārtošanās ietekmē oglekļintensīvajos reģionos dzīvojošos. Jāpapildina pieeja enerģētiskās nabadzības problēmu risināšanai, iekļaujot indikatīvus mērķus enerģētiskās nabadzības mazināšanai, kā prasīts Regulā (ES) 2018/1999.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 230.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1006 final.

         (5)  COM(2019) 507 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 230.

         (7)  SWD(2019) 230.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 5.6.2009., 16. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Grieķijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/29

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Grieķijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/08)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Grieķija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2019. gada 25. janvārī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Grieķijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Grieķiju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Grieķijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna galīgajā redakcijā Grieķijai būtu jābalstās uz plāna projektā norādītajām pozitīvajām saiknēm starp plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem, kā arī sīkāk jāapskata problemātiskākās saiknes. Viena šāda saikne ir sinerģijas dekarbonizācijas dimensijas aspektā, piemēram, plānoto bioenerģijas rīcībpolitiku ietekme uz uzskaitītajām emisijām un piesaistījumiem, kas rodas zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā. Vēl viena saikne ir sinerģijas starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā tirgus dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, un šajā sakarā tai jāizskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā un panākt enerģētisko drošību. Energoefektivitāti varētu apsvērt arī kā līdzekli enerģētiskās nabadzības mazināšanai. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu apskatīts arī mazoglekļa tehnoloģiju sektors, toskait energoietilpīgo un oglekļietilpīgo nozaru dekarbonizācijas pasākumi, kā arī tiktu veikta visaptverošāka analīze par to, kādas ir šā sektora pašreizējās pozīcijas pasaules tirgū, izceļot konkurenciālās priekšrocības un iespējamās grūtības. Būtu arī lietderīgi sīkāk apskatīt jautājumu par siltumnīcefekta gāzu emisiju aiztaupījumiem, ko dos vērienīgākas darbības aprites ekonomikas jomā.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Grieķijai pamatojas uz Grieķijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO GRIEĶIJAI IESAKA.

                  1.

                  Savlaicīgi un izmaksefektīvi panākt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru 31 %, kas būs tās devums ES 2030. gadam nospraustā atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, un šajā nolūkā plāna galīgajā redakcijā cita starpā ietvert indikatīvo trajektoriju, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti, un izklāstīt detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumus, kas atbilst Direktīvā (ES) 2018/2001 noteiktajiem pienākumiem. Plāna projektā izvirzītie mērķi attiecībā uz atjaunojamās enerģijas īpatsvaru siltumapgādes un aukstumapgādes sektorā jāsaskaņo ar indikatīvo mērķrādītāju, kas iekļauts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā, un transporta nozarē atbilstoši Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantam.

                  2.

                  Būtiski paaugstināt enerģijas galapatēriņa un primārās enerģijas patēriņa samazināšanas uzdevumu vērienīgumu, jo Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus, un šos centienus atbalstīt ar tādām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas līdz 2030. gadam sniegtu papildu enerģijas ietaupījumus. Jāprecizē laika grafiks, kādā tiks pieņemtas un īstenotas rīcībpolitikas, ko paredzēts ieviest no 2020. gada, jo īpaši attiecībā uz jaunajiem instrumentiem. Pasākumi, kas paredzēti, lai sasniegtu kumulatīvo ietaupījumu mērķi, būtu jāizstrādā atbilstošā mērogā.

                  3.

                  Norādīt pasākumus (jo īpaši attiecībā uz dabasgāzi), kas palīdzētu sasniegt enerģētiskās drošības mērķus attiecībā uz energoavotu dažādošanu un enerģētiskās atkarības mazināšanu, toskait pasākumus, kas nodrošina elastību. Jāietver novērtējums par to, kā infrastruktūras projekti un reģionālā sadarbība sekmē enerģētiskās drošības mērķu sasniegšanu, un jāizmanto reģionālās sadarbības un elastīguma iespējas, lai liktu lietā izdevības, ko Grieķijas ekonomikas modernizācijai paver siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana.

                  4.

                  Nospraust tālredzīgus mērķus un mērķrādītājus attiecībā uz tirgus integrāciju, it īpaši pasākumus, kas vairumtirgos un mazumtirgos vairos konkurenci, saskaņā ar saistībām, ko tā uzņēmusies Eiropas Stabilizācijas mehānisma (ESM) programmā, proti, līdz 2020. gadam vēsturiskā operatora mazumtirgus un vairumtirgus daļas samazināt zem 50 %. Jāievieš elektroenerģijas mērķmodelis un tirgu sasaistīšana ar kaimiņvalstīm, ievērojot termiņus, ko paredz pēcprogrammas uzraudzības mehānisms.

                  5.

                  Kvantificēt savus nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no šā brīža līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Pastiprināt jau šobrīd veiksmīgo reģionālo sadarbību ar Bulgāriju un Kipru, kā arī ar Centrāleiropas un Dienvidaustrumeiropas enerģētiskās savienotības (CESEC) valstīm. Saistībā ar iniciatīvu “Tīra enerģija ES salām” jāuzlabo sadarbība ar dalībvalstīm un salu reģioniem, kas enerģētikas pārkārtošanā saskaras ar līdzīgām ģeogrāfiskām, klimatiskām un infrastrukturālām problēmām un izdevībām. Jāizpēta koordinētas enerģētikas un klimata rīcībpolitikas pārrobežu potenciāls un makroreģionālie aspekti, jo īpaši Adrijas jūras reģionā, ar mērķi samazināt reģiona oglekļa pēdu un ieviest ekosistēmas pieeju. Ņemot vērā izmaiņas elektrosistēmās, kam jāuzņem lielāks atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas īpatsvars, kas palielinās elektroenerģijas importu un eksportu un vairos vajadzību pēc sistēmas elastīguma, reģionālajā sadarbībā jākoncentrējas uz iekšējo enerģijas tirgu un enerģētiskās drošības jomām. Turklāt, lai izmantotu izdevības, ko Grieķijas ekonomikas modernizācijai paver siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana, jāizmanto divpusējās sadarbības un elastīguma iespējas.

                  7.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  8.

                  Papildināt analīzi par mijiedarbību ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku, sniedzot vairāk kvantitatīvas informācijas, tai skaitā vismaz prasīto informāciju par gaisa piesārņotāju emisijām, kas tiek prognozētas saskaņā ar plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem.

                  9.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu un rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm. Jāsniedz sīkāka informācija par projektiem, kas atbalsta taisnīgu un godīgu pārkārtošanos: jānorāda atbalsta veids un iniciatīvu ietekme, kā arī jāizveido saikne ar pārkārtošanos ogļu ieguves, oglekļietilpīgos un industriālos reģionos. Jāturpina izstrādāt pieeju enerģētiskās nabadzības jautājumā, kā prasīts Regulā (ES) 2018/1999.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 261.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1007 final.

         (5)  COM(2019) 508 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 261.

         (7)  SWD(2019) 261.


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Spānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/33

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Spānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/09)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Spānija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2019. gada 22. februārī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Spānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Spāniju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Spānijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Mērķi starp dimensijām un pašu dimensiju ietvaros ir lielā mērā saskaņoti, jo īpaši attiecībā uz dekarbonizāciju un energoefektivitāti. Plāna galīgajā redakcijā Spānijai būtu jāapraksta arī savstarpējās saiknes starp plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem un, ja iespējams, tās pamatīgāk jākvantificē. Varētu pievērsties sinerģijām starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā tirgus dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, un šajā sakarā tai jāizskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā un panākt enerģijas piegādes drošību, kā arī tās saikne ar enerģētiskās nabadzības novēršanu. Citi svarīgi elementi, kam jāpievēršas plāna galīgajā redakcijā, ir tas, kā mijiedarbojas rīcībpolitikas, kas plānotas sakarā ar pakāpenisku atteikšanos no ogļu elektrostacijām un kodolelektrostacijām, tai skaitā valstī esošo kodoldegvielas cikla iekārtu izmantošanas stratēģija, klimata pārmaiņu radīto risku ietekme uz enerģijas piegādi un augošā atjaunojamās enerģijas īpatsvara ietekme uz iekšējo tirgu. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu sniegta visaptveroša analīze par mazoglekļa tehnoloģiju sektora pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū; vajadzētu izcelt jomas, kurās pastāv konkurenciālas priekšrocības un potenciālās problēmas, un minēt izmērāmus nākotnes mērķus un rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, tos attiecīgi sasaistot ar uzņēmējdarbības un rūpniecības rīcībpolitiku. Par labu nāktu arī ciešāka mijiedarbība ar aprites ekonomiku, uzsvaru liekot uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas potenciālu.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Spānijai pamatojas uz Spānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO SPĀNIJAI IESAKA.

                  1.

                  2030. gadam izvirzīto gana vērienīgo uzdevumu – panākt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru 42 % –, kas būs Spānijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, pamatot ar detalizētām un kvantificētām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti. Jāsniedz sīkāka informācija par administratīvā sloga mazināšanu un labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamo energoresursu pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā.

                  2.

                  Turpināt pētīt, kā pilnveidot pašreizējos pasākumus, lai ar tiem varētu sasniegt gaidītos enerģijas ietaupījumus. Ar šiem pasākumiem būs jāpanāk daudzreiz lielāks enerģijas ietaupījums salīdzinājumā ar pašreizējiem sasniegumiem, tāpēc pienācīgi jāņem vērā grūtības, kas radīsies, tik būtiski kāpinot pasākumu mērogu.

                  3.

                  Pilnveidot pasākumus, kas palīdzēs sasniegt enerģētiskās drošības mērķus attiecībā uz energoavotu dažādošanu un enerģētiskās atkarības mazināšanu, toskait pasākumus, kas nodrošina elastību, kā arī sniegt informāciju par pakāpenisku atteikšanos no kodolenerģijas.

                  4.

                  Definēt tālredzīgus mērķus un mērķrādītājus attiecībā uz tirgus integrāciju, it īpaši pasākumus, ar ko risināt paredzamās tarifu deficīta pieaugumu elektroenerģijas un gāzes sektorā, un paredzēto pasākumu potenciālo ietekmi. Jāieskicē stratēģija un laika grafiks virzībai uz pilnībā tirgus noteiktām cenām.

                  5.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no šā brīža līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās galīgā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Pastiprināt jau šobrīd labo reģionālo sadarbību ar Franciju un Portugāli un īpaši pievērsties iekšējā enerģijas tirgus un enerģētiskās drošības jomai, jo īpaši pārrobežu un starpreģionāliem starpsavienojumiem. Jāapsver iespēja pastiprināt pasākumus, kas saistīti ar reģionālo sadarbību atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes jomā.

                  7.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  8.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu, rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm. Proti, plānā būtu jāpievēršas tam, kā tiks ietekmēti ogļu ieguves un oglekļintensīvie reģioni, un jāintegrē nacionālā enerģētikas pārkārtošanas stratēģija. Atbilstoši Regulā (ES) 2018/1999 prasītajam jāiekļauj īpašs novērtējums par enerģētiskās nabadzības jautājumiem, kā arī visi saistītie mērķi vai konkrētas rīcībpolitikas un pasākumi.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 262.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1008 final.

         (5)  COM(2019) 509 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 262.

         (7)  SWD(2019) 262.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Francijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/36

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Francijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/10)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Francija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2019. gada 15. februārī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Francijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Franciju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Francijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna galīgajā redakcijā Francijai būtu jāņem vērā mijiedarbība starp dimensijām. Piemēram, pasākumi, ar ko uzlabo energoefektivitāti vai palielina elektrotransportlīdzekļu izplatību, pastiprinās piegādes drošību, jo samazināsies vajadzība pēc naftas un gāzes importa. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektā atzīts, ka energoefektivitāte ir svarīgākais princips, kas virza centienus ceļā uz enerģētikas pārkārtošanu. Ir konstatēta zināma negatīva mijiedarbība starp rīcībpolitikām un pasākumiem vienā dimensijā un mērķiem citā dimensijā. Ir jāveic rūpīga analīze par maksimumslodzes attīstību periodā no 2021. līdz 2030. gadam, kā arī precīzi jānovērtē enerģētiskā drošība un starpsavienojumi un jānosprauž attiecīgi mērķi. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana. Plāna galīgajā redakcijā būtu labi iekļaut vairāk informācijas par to, kā energoapgādi varētu ietekmēt klimata pārmaiņu riski.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu sniegta visaptveroša analīze par mazoglekļa tehnoloģiju sektora pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū; vajadzētu izcelt jomas, kurās pastāv konkurenciālas priekšrocības un potenciālās problēmas, un minēt izmērāmus nākotnes mērķus un rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, tos attiecīgi sasaistot ar uzņēmējdarbības un rūpniecības rīcībpolitiku.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Francijai pamatojas uz Francijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO FRANCIJAI IESAKA.

                  1.

                  Izvirzīt vērienīgākus uzdevumus 2030. gadam, proti, noteikt, ka atjaunojamās enerģijas īpatsvaram, kas būs Francijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, jābūt vismaz 33 %, kā tas izriet no Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā dotās formulas. Tā kā minētā mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti atbilstoši minētajam īpatsvaram. Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jānodrošina, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK (9) I pielikumā noteiktais atjaunojamās enerģijas mērķrādītājs 2020. gadam tiek sasniegts pilnībā un no 2021. gada kļūst par bāzlīniju; jāpaskaidro, kā Francija šādu bāzlīnijas īpatsvaru plāno sasniegt un uzturēt. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektā izvirzītie mērķi attiecībā uz atjaunojamās enerģijas īpatsvaru siltumapgādes un aukstumapgādes sektorā un transporta nozarē attiecīgi jāsaskaņo ar indikatīvo mērķrādītāju, kas iekļauts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā, un transporta mērķrādītāju, kas iekļauts Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantā.

                  2.

                  Pārskatīt centienus samazināt primārās enerģijas patēriņu, ņemot vērā, ka Francijai jāpalīdz sasniegt Savienības 2030. gada kopīgo energoefektivitātes mērķrādītāju. Attiecībā uz enerģijas galapatēriņu Francijas devums ir pietiekami vērienīgs. Lai nodrošinātu, ka plānoto rīcībpolitiku un pasākumu īstenošanas mērogs ir pietiekams vajadzīgā enerģijas patēriņa samazinājuma panākšanai, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj informācija par to paredzamo ietekmi.

                  3.

                  Norādīt pasākumus, kas palīdzētu sasniegt enerģētiskās drošības mērķus attiecībā uz energoavotu dažādošanu un enerģētiskās atkarības mazināšanu, toskait pasākumus, kas nodrošina elastību, kā arī sniegt informāciju par plānoto kodolenerģijas ražošanas jaudu.

                  4.

                  Definēt tālredzīgus mērķus un mērķrādītājus attiecībā uz tirgus integrāciju, it īpaši pasākumus, kas vairumtirgos vairos konkurenci, toskait pāreju uz pilnībā tirgus noteiktām cenām.

                  5.

                  Kvantificēt savus nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no šā brīža līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās galīgā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Pastiprināt pašreizējo labo reģionālo sadarbību ar Spāniju, Portugāli un Piecpusējā foruma valstīm (10). Reģionālajā sadarbībā būtu jākoncentrējas uz iekšējā enerģijas tirgus un enerģētiskās drošības jautājumiem. Jāturpina sadarbība ar Portugāli un Spāniju, jo īpaši attiecībā uz pārrobežu un starpreģionālajiem energotīklu starpsavienojumiem. Jāapsver iespēja pastiprināt pasākumus, kas saistīti ar reģionālo sadarbību atjaunojamās enerģijas jomā. Tāpat jāapsver iespēja pastiprināt reģionālās sadarbības mehānismus un aptvert tādas jaunas jomas kā reģionālo enerģijas ražošanas jaudu novērtēšana un pētniecība un inovācija kopīgu interešu tehnoloģiju jomā kopā ar citām dalībvalstīm.

                  7.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  8.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu un rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm. Atbilstoši Regulā (ES) 2018/1999 prasītajam jāturpina izstrādāt pieeju enerģētiskās nabadzības jautājumu risināšanai, toskait jāsniedz novērtējums par enerģētiskās nabadzības skarto mājsaimniecību skaitu un veidu, kas ļaus novērtēt, vai enerģētiskās nabadzības mazināšanai varētu būt vajadzīgs indikatīvs mērķrādītājs.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 263.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1009 final.

         (5)  COM(2019) 510 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 263.

         (7)  SWD(2019) 263.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 5.6.2009., 16. lpp.).

         (10)  Austrija, Beļģija, Francija, Luksemburga, Nīderlande, Šveice un Vācija.