title: Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikums ( 2009. gada 18. jūnijs) par Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūras izveidošanu profesionālajai izglītībai un apmācībām (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               8.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/1

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES IETEIKUMS

   (2009. gada 18. jūnijs)
   par Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūras izveidošanu profesionālajai izglītībai un apmācībām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   2009/C 155/01
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 149. panta 4. punktu un 150. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Pārejot uz ekonomiku, kas balstīta uz zināšanām (Eiropadome Lisabonas sanāksme 2000. gadā), ir jāmodernizē un nepārtraukti jāuzlabo profesionālās izglītības un apmācību (“PIA”) sistēmas, reaģējot uz straujajām pārmaiņām ekonomikā un sabiedrībā, lai šīs sistēmas varētu palīdzēt palielināt nodarbinātību un sociālo integrāciju un uzlabot vispārēju mūžizglītības pieejamību, tostarp nelabvēlīgām iedzīvotāju grupām.

               (2)

               Eiropadomes Barselonas sanāksmē 2002. gadā tika noteikts mērķis līdz 2010. gadam padarīt Eiropas izglītības un apmācību sistēmas par pasaules kvalitātes atsauces kritēriju.

               (3)

               Lisabonas Integrētās pamatnostādnes izaugsmei un darbavietām 2005.–2008. gadam aicina dalībvalstis izstrādāt finansiāli un citādi pieejamas mūžizglītības sistēmas, kas reaģētu uz zināšanās balstītas ekonomikas un sabiedrības mainīgajām prasībām. Izglītības un apmācību sistēmu adaptācija un kapacitātes palielināšana ir vajadzīga, lai uzlabotu to nozīmi darba tirgū. Tādēļ izglītības un apmācību politikā noteiktajiem uzdevumiem arvien vairāk būtu jāpapildina ekonomikas un darba tirgus politikas mērķi, lai sociālo saliedētību apvienotu ar konkurētspēju.

               (4)

               Pēc tam, kad 2002. gada 19. decembrī tika pieņemta Padomes Rezolūcija par ciešākas sadarbības veicināšanu profesionālās izglītības un apmācību jomā Eiropā (4) (“Kopenhāgenas process”), kā arī turpmākā darba rezultātā, Komisijai, dalībvalstīm, sociālajiem partneriem, EEZ, EBTA un kandidātvalstīm sadarbojoties jautājumā par kvalitātes nodrošināšanas prioritāti, ir izstrādāta kopējā kvalitātes nodrošināšanas ietvarstruktūra (“CQAF”), ņemot vērā līdzšinējo pieredzi un dažādu līdzdalības valstu “labo praksi”.

               (5)

               Saskaņā ar Padomes un Komisijas 2004. gada Kopīgo starpposma ziņojumu Eiropadomei “Par 2010. gada izglītības un apmācību darba programmu” (5) Eiropas galvenajām prioritātēm vajadzētu būt CQAF PIA jomā (kā daļa no pasākumiem saistībā ar Kopenhāgenas deklarāciju) un “saskaņotu kvalitātes nodrošināšanas standartu, procedūru un pamatnostādņu kopuma” izstrādei (6) (saistībā ar Boloņas procesu un kā daļa no darba programmas attiecībā uz izglītības un apmācību sistēmu uzdevumiem).

               (6)

               Izglītības padome 2004. gada maijā (7) apstiprināja CQAF pieeju un aicināja dalībvalstis un Komisiju kopā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām savas kompetences robežās to veicināt, ievērojot brīvprātības principu.

               (7)

               Ar Eiropas tīklu kvalitātes nodrošināšanai profesionālajā izglītībā un apmācībās (8) izveidoja Eiropas platformu, kas ļāva atbilstīgi turpināt darbu, ņemot vērā Padomes 2004. gada secinājumus un Helsinku paziņojumu, kā arī veicināja valstu ilgtspējīgu sadarbību.

               (8)

               Helsinku 2006. gada paziņojumā uzsvērta vajadzība turpināt izstrādāt un ieviest kopējus Eiropas instrumentus, kas būtu īpaši orientēti uz PIA, izmantojot CQAF ietvertos principus, kā minēts Padomes 2004. gada maija Secinājumos par kvalitātes nodrošināšanu PIA jomā, lai veicinātu kvalitātes uzlabošanas kultūru un plašāku līdzdalību Eiropas tīklā kvalitātes nodrošināšanai profesionālajā izglītībā un apmācībā.

               (9)

               Ar šo ieteikumu tiek izveidota Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūra (“ietvarstruktūra”) kā atsauces instruments, lai palīdzētu dalībvalstīm, pamatojoties uz vienotiem Eiropas kritērijiem, veicināt un pārraudzīt nepārtrauktus uzlabojumus PIA sistēmās, kuras pamatojas uz CQAF un attīsta to tālāk. Ietvarstruktūrai būtu jāsekmē PIA kvalitātes uzlabošana un jāpalielina dalībvalstu PIA politikas pasākumu pārredzamība un saskaņotība, tādējādi veicinot savstarpēju uzticēšanos, darbinieku un apmācāmo personu mobilitāti, kā arī mūžizglītību.

               (10)

               Ietvarstruktūrā būtu jāiekļauj kvalitātes nodrošināšana un uzlabošanas cikls plānošanai, ieviešanai, novērtēšanai un PIA pārskatīšanai, ko atbalsta vienoti kvalitātes kritēriji, provizoriskie deskriptori un rādītāji. Pārraudzības procesi, tostarp iekšējo un ārējo vērtēšanas mehānismu apvienojums, pēc vajadzības jānosaka dalībvalstīm, lai apzinātu sistēmu, procesu un procedūru priekšrocības, kā arī uzlabojamās jomas. Ietvarstruktūrai būtu jāietver novērtēšanas līdzekļu izmantošana, lai gūtu pierādījumus par efektivitāti.

               (11)

               Ietvarstruktūra būtu jāizmanto PIA sistēmas, PIA apmācību sniedzēju un kvalificēšanas līmenī. Tā paredz sistēmisku pieeju kvalitātei, ietverot un savstarpēji saistot attiecīgos līmeņus un dalībniekus. Ietvarstruktūra paredz īpaši pievērsties kvalitātes uzlabošanai, apvienojot iekšēju un ārēju vērtēšanu, pārskatīšanu un procesu uzlabošanu, ko apliecina izmērāmi rezultāti un kvalitatīvā analīze. Ietvarstruktūrai būtu jākļūst par turpmākās attīstības pamatu, izmantojot sadarbību Eiropas, valstu, reģionālā un vietējā līmenī.

               (12)

               Piedāvājot konkrētus līdzekļus, lai atbalstītu vērtēšanas un kvalitātes uzlabošanas kultūru visos līmeņos, šis ieteikums sekmē uz pierādījumiem balstītas politikas un prakses izmantošanu, kas ir efektīvākas un vienlīdzīgākas politikas pamats, saskaņā ar Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju 2006. gada Secinājumiem par efektivitāti un vienlīdzīgumu Eiropas izglītības un apmācību sistēmās (9).

               (13)

               Ar šo ieteikumu paredz izveidot ietvarstruktūru, lai apzinātu un atbalstītu labāko praksi un apmainītos ar to ne tikai valsts, bet arī vietējā un reģionālā līmenī visos attiecīgajos tīklos, tostarp Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūras tīklā.

               (14)

               Šajā ieteikumā ņem vērā “Kopējos principus kvalitātes nodrošināšanai izglītībā un apmācībās”, kas ir ietverti III pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikumam (2008. gada 23. aprīlis) par Eiropas kvalifikāciju sistēmas izveidošanu mūžizglītībai (10) (“EQF”). Tādēļ ietvarstruktūrai būtu jāatbalsta EQF ieviešana, jo īpaši mācību rezultātu atestācijas kvalitātes jomā. Tai būtu arī jāpalīdz ieviest citi Eiropas instrumenti, piemēram, Eiropas kredītpunktu sistēma PIA jomā, un vienotie Eiropas principi neformālās un informālās izglītības apzināšanai un atzīšanai.

               (15)

               Tā kā šis ieteikums nav saistošs, tas ir saskaņā ar Līguma 5. pantā minēto subsidiaritātes principu, jo ieteikuma mērķis ir atbalstīt un papildināt dalībvalstu rīcību, atvieglojot turpmāku sadarbību starp tām, lai uzlabotu PIA pārredzamību un veicinātu mobilitāti un mūžizglītību. Tas būtu jāīsteno saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem un praksi. Šis ieteikums atbilst norādītajā pantā minētajam proporcionalitātes principam, jo ieteikums neaizstāj un nenosaka valsts kvalitātes nodrošinājuma sistēmas. Ar ietvarstruktūru neparedz konkrētu kvalitātes nodrošinājuma sistēmu vai pieeju, bet nodrošina kopējos principus, kvalitātes kritērijus, provizoriskos deskriptorus un rādītājus, kas var palīdzēt novērtēt un uzlabot pašreizējās sistēmas un PIA nodrošinājumu.

               (16)

               II pielikumā minētie atsauces rādītāji ir paredzēti, lai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem un praksi atbalstītu PIA sistēmu un/vai mācību centru novērtēšanu un kvalitātes uzlabošanu un lai piedāvātu instrumentu kopumu, no kura daudzie lietotāji var izraudzīties rādītājus, kas tiem šķiet atbilstošākie viņu konkrētās kvalitātes nodrošināšanas sistēmas prasībām. Attiecībā uz būtību un mērķi, tie būtu jānošķir no rādītājiem un kritērijiem, kas minēti Padomes 2007. gada 25. maija Secinājumos par saskaņotu rādītāju un kritēriju sistēmu progresa uzraudzībai ceļā uz Lisabonas mērķiem izglītībā un apmācībā (11).

               (17)

               Ja dalībvalstis izmantotu un turpinātu izstrādāt ietvarstruktūru, tas palīdzētu uzlabot un attīstīt PIA sistēmas, atbalstīt mūžizglītības stratēģijas, sekmēt Eiropas darba tirgus integrāciju un EQF īstenošanu, kā arī veicinātu kvalitātes uzlabošanas kultūru visos līmeņos, vienlaikus saglabājot valstu izglītības sistēmu lielo daudzveidību.

               (18)

               Šim ieteikumam būtu jāveicina izglītības un apmācības sistēmu modernizēšana, jāuzlabo apmācības efektivitāte, cenšoties nodrošināt, lai cilvēki nepārtrauktu mācības, neiegūstot kvalifikāciju, jāuzlabo izglītības, apmācības un nodarbinātības savstarpējā saistība, jāveido formālās, neformālās un informālās izglītības saikne un jāpaplašina kvalifikāciju piešķiršana, pamatojoties uz gūto pieredzi,

         IESAKA DALĪBVALSTĪM:

               1)

               izmantot un turpmāk izstrādāt Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūru (“ietvarstruktūra”), kvalitātes kritērijus, provizoriskos deskriptorus un atsauces rādītājus, kā noteikts un detalizēti izklāstīts I un II pielikumā, lai turpmāk uzlabotu un attīstītu PIA sistēmas, atbalstītu mūžizglītības stratēģiju, EQF un Eiropas Mobilitātes kvalitātes hartas ieviešanu, kā arī veicinātu kvalitātes uzlabošanas kultūru un inovāciju visos līmeņos. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš pārejai PIA uz augstāko izglītību;

               2)

               katrai dalībvalstij ne vēlāk kā līdz 2011. gada 18. jūnija izstrādāt pieeju, kuras mērķis ir attiecīgā gadījumā uzlabot valsts kvalitātes nodrošināšanas sistēmas un racionāli izmantot ietvarstruktūru, iesaistot sociālos partnerus, reģionālās un vietējās varas iestādes un visas citas attiecīgās ieinteresētās personas, saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi;

               3)

               aktīvi piedalīties Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūras tīklā (“ietvarstruktūras tīkls”), kas ir pamats kopēju principu, atsauces kritēriju un rādītāju, pamatnostādņu un kvalitātes uzlabošanas līdzekļu turpmākai izstrādei PIA jomā, attiecīgi, valstu, reģionālā un vietējā līmenī;

               4)

               ja tādas vēl nav, izveidot PIA kvalitātes nodrošināšanas valsts references centru, kas būtu saistīts ar konkrētām struktūrvienībām un prasībām katrā dalībvalstī un saskaņā ar katras dalībvalsts tradīcijām apvienotu attiecīgās iestādes un iesaistītu sociālos partnerus un visas attiecīgās ieinteresētās personas valsts un reģionālā līmenī, lai nodrošinātu iniciatīvu turpināšanu. References centriem būtu jānodrošina:

                           —

                           plaša ieinteresēto personu loka informēšana par ietvarstruktūras tīkla darbībām,

                           —

                           aktīvs atbalsts ietvarstruktūras tīkla darba programmas ieviešanai,

                           —

                           konkrētu iniciatīvu veikšana, kas veicinātu ietvarstruktūras turpmāku izstrādi valsts kontekstā,

                           —

                           atbalsts pašvērtēšanai, kas ir efektīvs kvalitātes nodrošināšanas papildlīdzeklis un saistībā ar ietvarstruktūras tīkla darba programmas īstenošanu ļauj konstatēt sasniegumus un apzināt jomas, kurās jāveic uzlabojumi,

                           —

                           efektīva informācijas izplatīšana ieinteresētajām personām;

               5)

               pamatojoties uz ietvarstruktūras tīkla atsauces kritērijiem, kas jādefinē sadarbībā ar Komisiju un dalībvalstīm, ik pēc četriem gadiem veikt ieviešanas procesa pārskatīšanu un ziņot par to, šādu ziņojumu ietverot katrā otrajā brīvprātīgajā valsts progresa ziņojumā saistībā ar turpmāko stratēģisko sistēmu Eiropas sadarbībai izglītībā un apmācībā.

         APSTIPRINA KOMISIJAS NOLŪKUS:

               1)

               palīdzēt dalībvalstīm veikt iepriekšminētos uzdevumus, jo īpaši veicinot sadarbību un savstarpēju mācīšanos, testēšanu un norādījumu materiālu izstrādi un sniedzot informāciju par PIA kvalitātes pasākumiem dalībvalstīs;

               2)

               veicināt ietvarstruktūras tīkla izveidi un kopā ar dalībvalstīm piedalīties tā darbā, vajadzības gadījumā sekmējot politikas izstrādi šajā jomā ar konkrētiem priekšlikumiem un iniciatīvām;

               3)

               nodrošināt turpmākos pasākumus pēc šā ieteikuma īstenošanas, reizi četros gados sniedzot ziņojumus Eiropas Parlamentam, Padomei un vietējām un reģionālajām iestādēm par gūto pieredzi un ietekmi nākotnē, tostarp nepieciešamības gadījumā šā ieteikuma pārskatīšanu, ko veic, sadarbojoties ar dalībvalstīm un iesaistot dažādas ieinteresētās personas;

               4)

               pamatojoties uz minēto ziņojumu un sadarbojoties ar dalībvalstīm, izvērtēt šā ieteikuma īstenošanu un vajadzības gadījumā to pārskatīt.

      Briselē, 2009. gada 18. jūnijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Štefan FÜLE

      (1)  OV C 100, 30.4.2009., 136. lpp.

      (2)  OV C 325, 19.12.2008., 48. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 18. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 11. maija Lēmums.

      (4)  OV C 13, 18.1.2003., 2. lpp.

      (5)  OV C 104, 30.4.2004., 1. lpp.

      (6)  “Realizējot Eiropas augstākās izglītības telpu”. Augstākās izglītības ministru konferences paziņojums, Berlīne, 2003. gada 19. septembris.

      (7)  Padomes secinājumi par kvalitātes nodrošināšanu profesionālajā izglītībā un apmācībās, 2004. gada 28. maijs.

      (8)  Pēc tam, kad bija saņemts Profesionālās izglītības padomdevējas komitejas labvēlīgs atzinums, Komisija 2005. gada oktobrī izveidoja Eiropas tīklu kvalitātes nodrošināšanai PIA jomā. Dalībniekus deleģēja dalībvalstis, kandidātvalstis, EBTA un EEZ valstis un Eiropas sociālo partneru organizācijas, ievērojot skaidri noteiktu procedūru.

      (9)  OV C 298, 8.12.2006., 3. lpp.

      (10)  OV C 111, 6.5.2008., 1. lpp.

      (11)  OV C 311, 21.12.2007., 13. lpp.

      PIELIKUMU IEVADS
      Ar šo ieteikumu izveido Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūru (“ietvarstruktūra”), kas ietver kvalitātes nodrošināšanas un uzlabošanas ciklu (plānošana, īstenošana, novērtēšana/pārskatīšana un pārskatīšana vai grozīšana), pamatojoties uz tādu kvalitātes kritēriju, provizorisko deskriptoru un rādītāju kopumu, kas piemērojami kvalitātes nodrošināšanai gan PIA sistēmu, gan PIA apmācības sniedzēju līmenī. Mērķis nav ieviest jaunus standartus, bet gan atbalstīt dalībvalstu centienus, vienlaikus saglabājot to īstenoto pieeju daudzveidību.
      Ietvarstruktūra būtu jāuzskata par instrumentu kopumu, no kura daudzie lietotāji var izraudzīties deskriptorus un rādītājus, kas tiem šķiet atbilstošākie viņu konkrētās kvalitātes nodrošināšanas sistēmas prasībām.
      Ierosinātie deskriptori (I pielikums) un rādītāji (II pielikums) ir vienīgi indikatīvi, un ietvarstruktūras lietotāji tos var izraudzīties un piemērot saskaņā ar visām vai daļējām viņu prasībām un attiecīgo situāciju.
      Tos var piemērot profesionālās sākumizglītības (IVT) un/vai profesionālās tālākizglītības (CVT) jomā saskaņā ar katras dalībvalsts attiecīgajām individuālajām PIA sistēmas iezīmēm un attiecīgo PIA sniedzēju veidu.
      Tos paredzēts izmantot saskaņā ar brīvprātības principu, ņemot vērā to potenciālo pievienoto vērtību un atbilstīgi valsts tiesību aktiem un praksei. Tie nav jāuzskata nedz par kritērijiem, nedz rādītājiem, lai sagatavotu ziņojumus par dažādu valstu sistēmu kvalitāti un efektivitāti vai lai šīs sistēmas salīdzinātu. Šo sistēmu kvalitātes pārraudzība ir vienīgi dalībvalstu ziņā.

         I PIELIKUMS

            EIROPAS KVALITĀTES NODROŠINĀŠANAS PAMATPRINCIPU IETVARSTRUKTŪRA – KVALITĀTES KRITĒRIJI UN PROVIZORISKIE DESKRIPTORI
             (1)

         Šajā pielikumā ir ierosināti vienoti kvalitātes kritēriji un provizoriskie deskriptori, kurus dalībvalstis var piemērot pēc saviem ieskatiem, lai atvieglotu ietvarstruktūras ieviešanu (2).

                     Kvalitātes kritēriji

                     Provizoriskie deskriptori PIA sistēmas līmenī

                     Provizoriskie descriptive PIA sniedzēja līmenī

                     Plānošana atspoguļo stratēģisko nākotnes redzējumu, kurš ir kopīgs attiecīgajām ieinteresētajām personām un ietver skaidri noteiktus mērķus/uzdevumus, pasākumus un rādītājus

                     PIA mērķi/uzdevumi ir aprakstīti vidējam un ilgam laikposmam un ir saistīti ar Eiropas mērķiem
                     Attiecīgās ieinteresētās personas piedalās PIA mērķu un uzdevumu noteikšanā dažādos līmeņos
                     Tiek noteikti un pārraudzīti sasniedzamie līmeņi, izmantojot konkrētus rādītājus (panākumu kritērijus)
                     Ir izveidoti mehānismi un procedūras apmācību vajadzību identificēšanai
                     Ir radīta informēšanas politika, kas nodrošina kvalitātes rezultātu/iznākuma optimālu atklāšanu saskaņā ar valsts/reģionālām datu aizsardzības prasībām
                     Ir definēti standarti un pamatnostādnes indivīdu kompetences atzīšanai, apstiprināšanai un sertificēšanai

                     Eiropas, valsts un reģionālās PIA politikas mērķus/uzdevumus atspoguļo vietējie sasniedzamie līmeņi, ko nosaka PIA sniedzēji
                     Ir noteikti un tiek pārraudzīti skaidri formulēti mērķi/uzdevumi un sasniedzamie līmeņi
                     Notiek pastāvīga apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai identificētu konkrētās vietējās/individuālās vajadzības
                     Ir skaidri sadalīta atbildība par kvalitātes vadību un izstrādi
                     Personāls tiek iesaistīts agrīnā plānošanas posmā, tostarp attiecībā uz kvalitātes izstrādi
                     Apmācību sniedzēji plāno iniciatīvas sadarbībai ar citiem PIA sniedzējiem
                     Attiecīgās ieinteresētās personas piedalās vietējo vajadzību analīzes procesā
                     PIA apmācību sniedzējiem ir skaidri formulēta un pārredzama kvalitātes nodrošināšanas sistēma

                     Ieviešanas plāni ir izstrādāti, apspriežoties ar ieinteresētajām personām, un tie ietver skaidri formulētus principus

                     Ieviešanas plāni ir izveidoti sadarbībā ar sociālajiem partneriem, PIA sniedzējiem un citām attiecīgajām ieinteresētājām personām dažādos līmeņos
                     Ieviešanas plāni ietver apsvērumus par nepieciešamajiem resursiem, lietotāju kapacitāti un atbalstam vajadzīgajiem līdzekļiem un pamatnostādnēm
                     Ir radītas pamatnostādnes un standarti ieviešanai dažādos līmeņos
                     Ieviešanas plāni ietver konkrētu atbalstu pedagogu un pasniedzēju mācībām
                     Ir skaidri aprakstīti PIA sniedzēju pienākumi ieviešanas procesā un nodrošināta to pārredzamība
                     Ir radīta valsts un/vai reģionālā kvalitātes nodrošināšanas ietvarstruktūra, kura ietver pamatnostādnes un kvalitātes standartus apmācību sniedzēja līmenī, lai veicinātu nepārtrauktu uzlabošanu un pašregulēšanu

                     Attiecīgi ir iekšēji sadalīti/piešķirti resursi, lai sasniegtu ieviešanas plānos noteiktos līmeņus
                     Nepārprotami tiek atbalstītas attiecīgās un piederīgās partnerības, lai īstenotu plānotos pasākumus
                     Personāla kompetences veidošanas stratēģiskajā plānā ir īpaši norādīta vajadzība mācīt pedagogus un pasniedzējus
                     Personāls regulāri piedalās mācībās un attīsta sadarbību ar attiecīgajām ārējām ieinteresētajām personām, lai atbalstītu spēju pilnveidošanu un kvalitātes uzlabošanu, kā arī uzlabotu darba izpildi

                     Regulāri notiek iznākuma un procesu novērtēšana, pamatojoties uz izmērāmiem rezultātiem

                     Ir radīta vērtēšanas metodika, kas ietver iekšējo un ārējo vērtēšanu
                     Ir saskaņota un skaidri aprakstīta ieinteresēto personu līdzdalība pārraudzības un vērtēšanas procesā
                     Valsts/reģionālie standarti un procesi kvalitātes uzlabošanai un nodrošināšanai ir atbilstoši un proporcionāli nozares vajadzībām
                     Vajadzības gadījumā notiek sistēmu pašvērtēšana un iekšēja un ārēja pārskatīšana.
                     Ir ieviestas savlaicīga brīdinājuma sistēmas
                     Tiek lietoti darba izpildes rādītāji
                     Notiek svarīga, regulāra un saskaņota datu vākšana, lai novērtētu panākumus un noteiktu uzlabojamās jomas. Ir radītas atbilstīgas datu vākšanas metodes, piemēram, aptaujas un rādītāji/mērvienības

                     Periodiski notiek pašnovērtēšana saskaņā ar valsts un reģionāliem noteikumiem/ietvarstruktūrām vai saskaņā ar PIA sniedzēju iniciatīvu
                     Vērtēšana un pārskatīšana attiecas uz izglītības procesiem un rezultātiem/iznākumu, ietverot arī izglītojamo apmierinātības novērtējumu un personāla darba izpildi un apmierinātību
                     Vērtēšana un pārskatīšana ietver piemērotus un efektīvus mehānismus, lai iesaistītu iekšējās un ārējās ieinteresētās personas
                     Ir ieviestas savlaicīga brīdinājuma sistēmas

                     Pārskatīšana

                     Procedūras, mehānismi un instrumenti pārskatīšanas veikšanai ir definēti visos līmeņos
                     Procesi tiek regulāri pārskatīti un izstrādāti rīcības plāni pārmaiņu panākšanai. Notiek attiecīga sistēmu pielāgošana
                     Tiek nodrošināta publiski pieejama informācija par vērtēšanas iznākumu

                     Apkopo apmācāmo personu atsauksmes par individuālo mācību pieredzi un par mācību un pasniegšanas vidi. Kopā ar pasniedzēju atsauksmēm tās tiek izmantotas turpmāko pasākumu vajadzībām
                     Informācija par pārskatīšanas iznākumu ir plaši un publiski pieejama
                     Atsauksmju iegūšanas un pārskatīšanas procedūras ir organizācijas stratēģiskā mācību procesa daļa
                     Vērtēšanas procesa rezultāti/iznākums tiek apspriests ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, un tiek ieviesti attiecīgi rīcības plāni

            (1)  Šajā ieteikumā lietoto definīciju pamatā ir Cedefop mācību kvalitātes glosārijs (darba dokuments, 2003. gada novembris).

            (2)  Sīkāks izvēlēto kvalitātes rādītāju kopums ir ietverts II pielikumā.

         II PIELIKUMS

            IZRAUDZĪTO PIA KVALITĀTES NOVĒRTĒŠANAS RĀDĪTĀJU KRITĒRIJU KOPUMS

         Šajā pielikumā ir piedāvāts izsmeļošs izraudzīto kvalitātes rādītāju kopums, ko var izmantot, lai palīdzētu veikt PIA sistēmu un/vai PIA sniedzēju vērtēšanu un kvalitātes uzlabošanu. Rādītāju kopums tiks sīkāk izstrādāts uz divpusējas un/vai daudzpusējas Eiropas sadarbības pamata, izmantojot Eiropas datus un valsts reģistrus.
         Attiecībā uz to būtību un mērķi, tie ir jānošķir no rādītājiem un kritērijiem, kas minēti Padomes 2007. gada 25. maija secinājumos par saskaņotu rādītāju un kritēriju sistēmu progresa uzraudzībai ceļā uz Lisabonas mērķiem izglītībā un apmācībā.
         Turklāt rādītāju tabulā neiekļauj valsts mēroga apvienotos rādītājus, ja to nav vai tos ir grūti iegūt. Šādu valsts mēroga rādītāju apkopošanu var veikt vēlākā posmā, pamatojoties uz kopēju vienošanos starp dalībvalstīm, Komisiju un Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu sistēmas tīklu.

                     Rādītājs

                     Rādītāja veids

                     Politikas mērķis

                     Svarīgākie kvalitātes nodrošinājuma rādītāji

                     Nr. 1
                     Kvalitātes nodrošināšanas sistēmu svarīgums PIA sniedzējiem:

                                 a)

                                 apmācību sniedzēju daļa, kas lieto iekšējās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas saskaņā ar tiesību aktiem/savu iniciatīvu

                                 b)

                                 akreditēto PIA sniedzēju daļa

                     Konteksta/ieguldījuma rādītājs

                     Veicināt kvalitātes uzlabošanas kultūru PIA sniedzēju līmenī
                     Palielināt apmācību kvalitātes pārredzamību
                     Uzlabot savstarpējo uzticēšanos mācību nodrošinājumam

                     Nr. 2
                     Ieguldījums pedagogu un pasniedzēju mācībās:

                                 a)

                                 pedagogu un pasniedzēju daļa, kas piedalās padziļinātās apmācībās

                                 b)

                                 ieguldīto līdzekļu apjoms

                     Ieguldījuma/procesa rādītājs

                     Veicināt pedagogu un pasniedzēju atbildību kvalitātes izstrādes procesā PIA jomā
                     Uzlabot PIA sistēmas spēju reaģēt uz mainīgo pieprasījumu darba tirgū
                     Palielināt individuālās mācīšanās spēju pilnveidošanu
                     Uzlabot apmācāmo personu sasniegumus

                     Rādītāji, kas palīdz noteikt kvalitātes mērķus attiecībā uz PIA politiku

                     Nr. 3
                     Piedalīšanās līmenis PIA programmās
                     Dalībnieku skaits PIA programmās atkarībā no programmas veida (1) un individuālajiem kritērijiem (2)

                     Ieguldījuma/procesa/iznākuma rādītājs

                     PIA sistēmas un PIA sniedzēja līmenī iegūt pamata informāciju par PIA priekšrocībām
                     Mērķtiecīgs atbalsts, lai palielinātu PIA pieejamību, tostarp nelabvēlīgām grupām

                     Nr. 4
                     PIA programmu pabeigšanas līmenis
                     To personu skaits, kuras sekmīgi pabeigušas/nav pabeigušas PIA programmas, atkarībā no programmas veida un individuālajiem kritērijiem

                     Process/Iznākums/Iznākuma rādītājs

                     Iegūt pamata informāciju par izglītības sasniegumiem un mācību procesa kvalitāti
                     Aprēķināt “atbiruma” līmeņus salīdzinājumā ar piedalīšanās līmeni
                     Atbalstīt sekmīgu mācību pabeigšanu kā vienu no galvenajiem PIA kvalitātes mērķiem
                     Atbalstīt adaptētu mācību nodrošinājumu, tostarp nelabvēlīgām grupām

                     Nr. 5
                     Darbā iekārtošanas līmenis saistībā ar PIA programmām:

                                 a)

                                 PIA dalībnieku darba vieta kādā noteiktā brīdī pēc mācību beigšanas atkarībā no programmas veida un individuālajiem kritērijiem (3)

                                 b)

                                 nodarbināto apmācīto personu skaits kādā noteiktā brīdī pēc mācību beigšanas atkarībā no programmas veida un individuālajiem kritērijiem

                     Iznākuma rādītājs

                     Atbalstīt nodarbinātību
                     Uzlabot PIA spēju reaģēt uz mainīgo pieprasījumu darba tirgū
                     Atbalstīt adaptētu mācību nodrošinājumu, tostarp nelabvēlīgām grupām

                     Nr. 6
                     Apgūto prasmju izmantošana darba vietā:

                                 a)

                                 informācija par personu iegūto nodarbošanos pēc apmācību beigšanas atkarībā no mācību veida un individuālajiem kritērijiem

                                 b)

                                 personu un darba devēju apmierinātības līmenis ar apgūtajām prasmēm/kompetenci

                     Iznākuma rādītājs
                     (kvalitatīvo un kvantitatīvo datu apvienojums)

                     Palielināt nodarbinātību
                     Uzlabot PIA spēju reaģēt uz mainīgo pieprasījumu darba tirgū
                     Atbalstīt adaptētu mācību nodrošinājumu, tostarp nelabvēlīgām grupām

                     Svarīgākie kvalitātes nodrošinājuma rādītāji

                     Nr. 7
                     Bezdarba līmenis (4) atkarībā no individuālajiem kritērijiem

                     Konteksta rādītājs

                     Pamata informācija politikas lēmumu pieņemšanai PIA sistēmu līmenī

                     Nr. 8
                     Riska grupu pārsvars:

                                 a)

                                 PIA dalībnieku procentuālā attiecība, kas klasificēti kā nelabvēlīgas grupas (noteiktā reģionā vai mikrorajonā) atkarībā no vecuma un dzimuma

                                 b)

                                 nelabvēlīgo grupu sekmju līmenis atkarībā no vecuma un dzimuma

                     Konteksta rādītājs

                     Pamata informācija politikas lēmumu pieņemšanai PIA sistēmu līmenī
                     Atbalsts PIA pieejamībai nelabvēlīgām grupām
                     Atbalsts adaptētam mācību nodrošinājumam nelabvēlīgām grupām

                     Nr. 9
                     Mehānismi apmācību pieprasījuma apzināšanai darba tirgū:

                                 a)

                                 informācija par mehānismiem, kas izveidoti, lai identificētu mainīgās prasības dažādos līmeņos

                                 b)

                                 pierādījumi par to efektivitāti

                     Konteksta/ieguldījuma rādītājs
                     (kvalitatīvā informācija)

                     Uzlabot PIA spēju reaģēt uz mainīgo pieprasījumu darba tirgū
                     Atbalstīt nodarbinātību

                     Nr. 10
                     Shēmas, ko izmanto PIA labākas pieejamības veicināšanai:

                                 a)

                                 informācija par esošajām shēmām dažādos līmeņos

                                 b)

                                 pierādījumi par to efektivitāti

                     Procesa rādītājs
                     (kvalitatīvā informācija)

                     Atbalstīt PIA pieejamību, tostarp nelabvēlīgām grupām
                     Atbalstīt adaptētu mācību nodrošinājumu

            (1)  Attiecībā uz IVT: sešu nedēļu laikposms, kas vajadzīgs, lai apmācāmo personu uzskatītu par dalībnieku.
         Attiecībā uz mūžizglītību: iedzīvotāju procentuālā attiecība, kas ieskaitīti oficiālās PIA programmās.

            (2)  Līdztekus pamata informācijai par dzimumu un vecumu varētu izmantot citus sociālos kritērijus, piemēram, skolas pamešanu agrā vecumā, visaugstāko sasniegumu izglītībā, migranta statusu, personas ar invaliditāti, bezdarba ilgumu.

            (3)  Attiecībā uz IVT: ietverot informāciju par to, kur nonāk no apmācībām atskaitītās personas.

            (4)  Saskaņā ar SDO un ESAO definīciju – nestrādājošas 15–74 gadus vecas personas, kas aktīvi meklē darbu un ir gatavas sākt strādāt.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2015/1381 (2015. gada 10. augusts) par arsēna monitoringu pārtikā

text:
               12.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 213/9

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2015/1381
   (2015. gada 10. augusts)
   par arsēna monitoringu pārtikā
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Arsēns vidē rodas dabiski, un tā klātbūtne ir novērojama augsnē, gruntsūdeņos un augos. Arsēns pastāv ļoti dažādos arsēna savienojumos. Arsēns ir atrodams ūdenī, augsnē un zemē. Arsēnu absorbē visi augi un dzīvnieki.

               (2)

               Galvenie paziņotie nelabvēlīgās ietekmes gadījumi, kas saistīti ar ilgtermiņa neorganiskā arsēna uzņemšanu cilvēka organismā, ir ādas bojājumi, vēzis, ontoģenēzes toksicitāte, neirotoksicitāte, sirds un asinsvadu slimības, anomāls glikozes metabolisms un diabēts.

               (3)

               Eiropas Komisija lūdza Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi (EFSA) sagatavot zinātnisko atzinumu par riskiem cilvēka veselībai saistībā ar arsēna klātbūtni pārtikas produktos (arī dzeramajā ūdenī).

               (4)

               Lai precizētu neorganiskā arsēna riska novērtējumu, EFSA zinātniskajā atzinumā (1) ieteica par dažādām pārtikas precēm iegūt speciācijas datus, ar kuriem pamatot novērtējumu par eksponētību caur uzturu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstis 2016., 2017. un 2018. gadā veic arsēna klātbūtnes monitoringu pārtikas produktos. Lai iegūtu precīzu eksponētības aplēsi, monitoringā būtu jāiekļauj plašs pārtikas produktu klāsts, kas atspoguļo patēriņa ieradumus, ieskaitot tādu pārtiku kā, piemēram, labības graudus, graudaugu produktus (to skaitā klijas un dīgļus), augļu un dārzeņu sulas, dzeramo ūdeni (arī pudelēs pildītu ūdeni), kafiju, sausas tējas lapas, alu, zivis un jūras veltes, dārzeņus, aļģu produktus (to skaitā hiziki), pienu, piena produktus, zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētu pārtiku, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku un uztura bagātinātājus.

               2.

               Dalībvalstis ievēro paraugu ņemšanas procedūras, kas noteiktas Komisijas Regulā (EK) Nr. 333/2007 (2), lai nodrošinātu, ka paņemtie paraugi ir reprezentatīvi attiecībā uz partiju, no kuras tie ņemti.

               3.

               Dalībvalstis veic arsēna analīzi, vēlams, nosakot neorganiskā arsēna saturu un arsēna kopējo daudzumu un, ja iespējams, citus attiecīgos arsēna veidus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 882/2004 (3) III pielikumu, izmantojot analīzes metodi, kura ir atzīta par tādu, kas sniedz ticamus rezultātus.

               4.

               Dalībvalstis, izmantojot EFSA noteikto elektronisko ziņošanas formātu, regulāri sniedz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei monitoringa datus, kas izteikti attiecībā pret kopējo svaru, kopā ar informāciju, lai tos apkopotu vienā datubāzē.

      Briselē, 2015. gada 10. augusta

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  EFSA Zinātnes ekspertu grupa pārtikas aprites kontaminantu jautājumos (CONTAM). Scientific Opinion on Arsenic in Food. EFSA Journal 2009; 7(10):1351.

      (2)  Komisijas 2007. gada 28. marta Regula (EK) Nr. 333/2007, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba, neorganiskās alvas, 3-MHPD un benzopirēna koncentrācijas oficiālajai kontrolei pārtikas produktos (OV L 88, 29.3.2007., 29. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).


title: Komisijas ieteikums (2005. gada 11. marts) par Eiropas pētnieku hartu un par Uzvedības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               22.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 75/67

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2005. gada 11. marts)
   par Eiropas pētnieku hartu un par Uzvedības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2005/251/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 165. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2000. gada janvārī (1) uzskatīja par nepieciešamu izveidot Eiropas Pētniecības zonu kā Kopienas tālākās darbības asi šajā jomā ar mērķi veidot vienotu un strukturētu Eiropas pētniecības politiku.

               (2)

               Lisabonas Eiropadome nosprauda Kopienai mērķi līdz 2010. gadam kļūt par viskonkurētspējīgāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē.

               (3)

               Padome 2003. gada 10. novembra rezolūcijā (2) runāja par Eiropas Pētniecības zonas pētnieku profesionālajiem un karjeras jautājumiem un jo īpaši apsveica Komisijas nodomu izveidot Eiropas pētnieku hartu un uzvedības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā.

               (4)

               Potenciālais pētnieku trūkums (3), īpaši dažās pamatnozarēs, tuvākajā nākotnē ievērojami apdraudēs ES spēju radīt inovācijas, tās zināšanu potenciālu un ražīguma augšanu un var traucēt sasniegt Lisabonā un Barselonā nospraustos mērķus. Tāpēc Eiropai jākļūst ievērojami pievilcīgākai no pētnieku viedokļa un jānostiprina pētniecībā nodarbināto sieviešu līdzdalība, palīdzot radīt viņām vajadzīgos apstākļus ilgtspējīgākas un pievilcīgākas karjeras veidošanai pētniecības un attīstības darbā (4).

               (5)

               Pietiekami daudz un labi izglītoti profesionāļi zinātnes un attīstības laukā ir zinātnes sasniegumu, tehnoloģiskā progresa, labākas dzīves kvalitātes, Eiropas pilsoņu labklājības nodrošināšanas un labākas Eiropas konkurētspējas nodrošināšanas pamats.

               (6)

               Jāizveido un jāievieš jauni instrumenti pētnieku profesionālās karjeras veicināšanai, vairojot pētnieku karjeras iespējas Eiropā.

               (7)

               Lielākas un uzskatāmākas profesionālās karjeras iespējas palīdz veidot pozitīvu sabiedrības attieksmi pret pētnieka profesiju un stimulē lielāku jauniešu daļu izvēlēties pētnieka darbu.

               (8)

               Šā ieteikuma turpmākais mērķis ir veicināt pievilcīga, atvērta un ilgtspējīga Eiropas darba tirgus veidošanos pētniekiem, radot pamatnosacījumus augstas kvalitātes pētnieku piesaistīšanai un paturēšanai vidē, kas sekmē efektīvu un ražīgu darbu.

               (9)

               Dalībvalstīm vajadzētu censties piedāvāt pētniekiem ilgtspējīgas profesionālās karjeras sistēmas visās karjeras stadijās, neskatoties uz to, kādās līgumattiecībās tie atrodas un kādu pētniecības un attīstības darba ceļu tie izvēlējušies, un tām jācenšas nodrošināt tādu attieksmi, kas pētniekos saskatītu profesionāļus, kas ir iestāžu, kuros tie strādā, neatņemama sastāvdaļa.

               (10)

               Lai gan dalībvalstis ir pielikušas ievērojamas pūles, pārvarot administratīvos un juridiskos šķēršļus ģeogrāfisko un starpnozaru robežu pārvarēšanai, vēl joprojām pastāv daudz šādu šķēršļu.

               (11)

               Jāveicina jebkura veida mobilitāte visaptverošas personāla politikas jomā zinātniski pētnieciskajā laukā nacionālajā, reģionālajā un institucionālajā līmenī.

               (12)

               Pilnībā jāapzinās visu mobilitātes veidu nozīme pētnieku profesionālās atestācijas un profesionālās virzības sistēmās, tādējādi garantējot, ka šī pieredze veicina viņu profesionālo attīstību.

               (13)

               Atbilstoša profesionālās karjeras un mobilitātes politika pētniekiem, kas dodas strādāt uz Eiropas Savienību (5) vai nāk no tās, jāskata kopā ar stāvokli attīstības valstīs un reģionos Eiropā un ārpus tās, tā lai pētniecības potenciāla vairošana Eiropas Savienībā netiktu panākta uz mazāk attīstītu valstu un reģionu rēķina.

               (14)

               Pieņemot darbā pētniekus, finansētājiem un darba devējiem jāatbild par to, lai darbinieku pieņemšanas procedūra būtu atklāta, pārredzama un starptautiski salīdzināma.

               (15)

               Sabiedrībai vairāk jānovērtē pētnieku atbildība un profesionālisms, veicot darbu dažādās savas profesionālās karjeras stadijās, kā arī viņu daudzveidīgā loma darbā zināšanu jomā, vadības jomā, projektu koordinēšanā, administratīvajā darbā, zinātnisko darbu vadīšanā, audzināšanā, profesionālajā orientācijā vai zinātnes popularizācijā.

               (16)

               Šajā ieteikumā ir pieņemts, ka darba devējiem un pētnieku finansētājiem ir primārs pienākums nodrošināt, lai tiktu ievērotas valstu, reģionu vai nozaru tiesību aktu prasības.

               (17)

               Šis ieteikums nodrošina dalībvalstīm, darba devējiem, finansētājiem un pētniekiem vērtīgu instrumentu, kas ļauj brīvprātīgi realizēt turpmākus jaunus pasākumus ar mērķi uzlabot un nostiprināt pētnieku karjeras iespējas Eiropas Savienībā un radīt pētniekiem atvērtu darba tirgu.

               (18)

               Šajā ieteikumā ietvertie vispārējie principi un prasības ir radušies publiskas apspriešanas rezultātā, kurai pilnībā pievienojās Personāla un mobilitātes vadības komisijas locekļi,

         AR ŠO IESAKA:

               1)

               Dalībvalstīm censties veikt nepieciešamos pasākumus, lai darba devēji vai pētnieku finansētāji veidotu un rūpētos par atsaucīgu pētniecības vidi un darba kultūru, kurā indivīdi un pētnieku grupas tiek novērtētas, mudinātas un atbalstītas un kurā tām tiek sniegts vajadzīgais materiālais un nemateriālais atbalsts uzdevumu un mērķu sasniegšanai. Šajā kontekstā īpaša prioritāte jāparedz darba un mācību apstākļu nodrošināšanai pētnieku karjeras agrīnajā stadijā, jo tas ietekmē turpmāko izvēli un karjeras pievilcību pētniecības un attīstības jomā.

               2)

               Dalībvalstīm censties, kad vien vajadzīgs, veikt izšķirošus pasākumus ar mērķi nodrošināt, lai darba devēji vai pētnieku finansētāji uzlabotu darbinieku pieņemšanas metodes un karjeras vērtēšanas/atestācijas sistēmas, radot pārredzamāku, atklātu, vienlīdzīgu un starptautiski atzītu darbinieku pieņemšanas un karjeras virzīšanas sistēmu kā pamatnosacījumu īstam Eiropas pētnieku darba tirgum.

               3)

               Dalībvalstīm, kad tajās tiek formulētas un pieņemtas stratēģijas un sistēmas ilgtspējīgu profesionālo karjeru nodrošināšanai pētniekiem, atbilstoši ņemt vērā un vadīties saskaņā ar vispārējiem principiem un prasībām, kas izklāstītas pielikumā un nosauktas par Eiropas pētnieku hartu un Uzvedības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā.

               4)

               Dalībvalstīm censties iestrādāt šos vispārējos principus un prasības savas kompetences robežās valsts tiesību aktos vai nozaru un/vai oficiālajos normatīvos un vadlīnijās (hartās un/vai pētnieku kodeksos). Veicot šo darbu, jāņem vērā pastāvošā tiesību aktu un prakses daudzveidība, kas dažādās valstīs un dažādās nozarēs nosaka karjeras ceļu, organizāciju un darba nosacījumus, strādājot zinātnes un attīstības jomā.

               5)

               Dalībvalstīm uzskatīt šos vispārējos principus un prasības par institucionālo kvalitātes nodrošināšanas mehānismu neatņemamu sastāvdaļu, aplūkojot tos kā līdzekļus finansēšanas kritēriju radīšanai valstu/reģionālām finansēšanas shēmām, kā arī ņemot tos par pamatu valsts iestāžu veiktam auditam, monitoringam un vērtēšanai.

               6)

               Dalībvalstīm turpināt strādāt pie esošo likumdošanas un administratīvo šķēršļu novēršanas mobilitātes jomā, tai skaitā starpnozaru mobilitātes un funkcionālās mobilitātes jomā, ņemot vērā paplašināto Eiropas Savienību.

               7)

               Dalībvalstīm censties nodrošināt pētniekiem pienācīgu sociālo nodrošinājumu saskaņā ar viņu juridisko statusu. Šajā kontekstā īpaša vērība ir piešķirama kā pamata, tā papildu pensiju tiesību pārnesamībai pētniekiem, kas pārmaiņus strādā valsts un privātajā sektorā vienā un tai pašā valstī vai arī dažādās valstīs Eiropas Savienībā. Šādam režīmam jānodrošina, ka pētnieks, kurš dzīves laikā ir mainījis darbu vai kura karjerā ir bijuši pārtraukumi, nepamatoti nezaudē sociālo nodrošinājumu.

               8)

               Dalībvalstīm ieviest vajadzīgās uzraudzības struktūras, lai regulāri pārskatītu šo ieteikumu, kā arī lai noteiktu, kādā mērā darba devēji, finansētāji un pētnieki ir piemērojuši Eiropas pētnieku hartu un Uzvedības kodeksu, pieņemot darbā pētniekus.

               9)

               Noteikt un dalībvalstīm vienoties par šiem vērtēšanas kritērijiem Personāla un mobilitātes vadības komisijas uzsāktā darba kontekstā.

               10)

               Dalībvalstīm, pārstāvot starptautiskas organizācijas valstu valdību līmenī, ņemt vērā šo ieteikumu, kad tiek ierosinātas stratēģijas un lemts par šo organizāciju darbību.

               11)

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm, bet tas vienlaikus ir radīts kā instruments sociālā dialoga veicināšanai, kā arī dialoga veicināšanai starp pētniekiem, ieinteresētajām pusēm un sabiedrību kopumā.

               12)

               Dalībvalstis tiek aicinātas cik vien iespējams informēt Komisiju līdz 2005. gada 15. decembrim un turpmāk ik gadu par visiem šā ieteikuma sakarā veiktajiem pasākumiem, kā arī informēt to par pirmajiem tā piemērošanas rezultātiem un sniegt labas prakses piemērus.

               13)

               Komisija regulāri pārskatīs šo ieteikumu Atklātās koordinācijas metodes kontekstā.

      Briselē, 2005. gada 11. martā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Janez POTOČNIK

      (1)  KOM(2000) 6 gala versija, 18.1.2000.

      (2)  OV C 282, 25.11.2003., 1. lpp., Padomes 2003. gada 10. novembra Rezolūcija (2003/C 282/01 par pētnieku profesiju un profesionālo karjeru Eiropas Pētniecības zonā).

      (3)  KOM(2003) 226 gala versija un SEK(2003) 489, 30.4.2003.

      (4)  SEK(2005) 260.

      (5)  KOM(2004) 178 gala versija, 16.3.2004.

      PIELIKUMS
      1. IEDAĻA
      Eiropas pētnieku harta
      Eiropas pētnieku harta ir vispārēju principu un prasību kopums, kas nosaka pētnieku, kā arī pētnieku darba devēju un/vai finansētāju lomu, pienākumus un tiesības (1). Hartas mērķis ir panākt, lai attiecības starp pētniekiem un viņu darba devējiem vai finansētājiem sekmētu veiksmīgu darbu, radot, nododot tālāk, kopīgi lietojot un izplatot zināšanas un tehniskās jaunrades sasniegumus, kā arī lai veicinātu pētnieku karjeras attīstību. Harta atzīst visa veida mobilitātes nozīmi pētnieku profesionālās izaugsmes veicināšanā.
      Šai nozīmē Harta veido pamatprincipus pētniekiem, darba devējiem un finansētājiem, kas aicina tos atbildīgi un profesionāli darboties savā darba vidē, šādi uzlūkojot vienam otru.
      Harta vēršas pie pētniekiem visā Eiropas Savienībā dažādās profesionālās karjeras stadijās un dažādās pētījumu jomās gan valsts, gan privātajā sektorā, nešķirojot tos pēc amata vai darba veida (2), to darba devēja juridiskā statusa vai organizācijas, vai uzņēmuma, kurā tie veic darbu. Tajā ir ņemtas vērā dažādās pētnieku lomas, kas skar ne vien pētniecības darbu un/vai jaunrades darbu, bet arī zinātniskās vadības, audzināšanas, vadības un administratīvā darba pienākumus.
      Šī harta pamatojas uz pieņēmumu, ka pētnieku darba devējiem un/vai finansētājiem ir primārs pienākums nodrošināt, lai tiktu ievēroti attiecīgās valsts vai reģiona tiesību akti. Ja pētnieku statuss vai tiesības atsevišķos aspektos ir labvēlīgāks nekā šai hartā paredzēts, uz šiem nosacījumiem nedrīkst atsaukties, lai pazeminātu jau iegūto statusu vai mazinātu esošās tiesības.
      Pētniekiem, kā arī darba devējiem un finansētājiem, kas ir pievienojušies šai hartai, jārespektē Eiropas Savienības pamattiesību hartā (3) noteiktās pamata tiesības un jāievēro tās principi.
      UZ PĒTNIEKIEM ATTIECINĀMIE VISPĀRĒJIE PRINCIPI UN PRASĪBAS
      Brīvība veikt pētījumus
      Pētniekiem jāvirza pētnieciskais darbs, lai sniegtu labumu cilvēcei un paplašinātu zināšanu robežas, vienlaikus baudot iespēju brīvi domāt un izteikties, kā arī izvēlēties problēmas risināšanas metodes saskaņā ar atzītiem ētiskiem principiem un praksi.
      Pētniekiem vienlaikus jāapzinās šīs brīvības ierobežotais raksturs, kas var izrietēt no īpašiem pētījumu apstākļiem (tai skaitā zinātniskās vadības/vadības/administratīviem) vai no operatīviem ierobežojumiem, piem., budžeta vai infrastruktūras, vai jo īpaši rūpnieciskajā sektorā – no intelektuālā īpašuma aizstāvības. Šādi ierobežojumi tomēr nedrīkst būt pretrunā ar atzītiem ētiskiem principiem un praksi, kas pētniekiem jāievēro.
      Ētiskie principi
      Pētniekiem jāievēro atzīta ētiskā prakse un attiecīgajai(ām) nozarei(ēm) atbilstošie fundamentālie ētikas principi, kā arī ētiskās normas, kā tās atspoguļotas dažādu valstu, nozaru un iestāžu ētikas kodeksos.
      Profesionālā atbildība
      Pētniekiem jāpieliek visas pūles, lai viņu pētījumi būtu būtiski sabiedrībai un neatkārtotu pētījumus, kas jau iepriekš ir veikti citviet.
      Viņiem jāizvairās no jebkura veida plaģiāta un jāievēro intelektuālā īpašuma tiesības un kopējas īpašuma tiesības uz datiem, ja pētījums ir veikts kopīgi ar vadītāju(iem) un/vai citiem pētniekiem. Nepieciešamība apstiprināt jaunus novērojumus, lai parādītu, ka eksperimentus var reproducēt, nav uzskatāma par plaģiātu, ja vien ir nepārprotama atsauce uz apstiprināmajiem datiem.
      Pētniekiem jānodrošina, lai jebkura darba aspekta deleģēšanas gadījumā persona, kurai darbs tiek deleģēts, būtu kompetenta to veikt.
      Profesionāla attieksme
      Pētniekiem jāpārzina pētnieciskās vides un finansēšanas mehānisma stratēģiskie mērķi un jāsaņem vajadzīgie apstiprinājumi, pirms tie uzsāk pētījumu vai sāk izmantot izdalītos līdzekļus.
      Viņiem jāinformē savi darba devēji, finansētāji vai vadītāji, ja pētījumu projekts aizkavējas, tiek pārformulēts vai ir pabeigts, vai jāinformē, ja to gatavojas pabeigt ātrāk vai ja tā veikšana jebkura iemesla dēļ tiek atlikta.
      Līgumsaistības un juridiskās saistības
      Pētniekiem visos līmeņos jāpārzina valsts, nozares vai institucionālie tiesību akti, kas attiecas uz mācību un/vai darba apstākļiem. Tas attiecas arī uz intelektuālā īpašuma aizsardzības likumdošanu, kā arī uz jebkura sponsora vai finansētāja izvirzītajām prasībām un nosacījumiem neatkarīgi no līguma. Pētniekiem jāievēro šī likumdošana, iesniedzot prasītos rezultātus (piem., tēzes, publikācijas, patentus, ziņojumus, jaunas izstrādes, utt.), kā tas noteikts līgumu vai citu ekvivalentu dokumentu noteikumos.
      Atbildība
      Pētniekiem jāapzinās sava atbildība darba devēju, finansētāju vai citu radniecīgu valsts vai privātu organizāciju priekšā, kā arī, pamatojoties vairāk uz ētiskiem apsvērumiem, visas sabiedrības priekšā. Jo īpaši pētnieki, kas tiek finansēti no valsts līdzekļiem, atbild par nodokļu maksātāju līdzekļu efektīvu izlietošanu. Tāpēc viņiem jāievēro saprātīgas, pārredzamas un efektīvas finanšu vadības principi un jāsadarbojas ar jebkuriem pilnvarotiem savu pētījumu audita veicējiem kā no darba devēju/finansētāju puses, tā no ētikas komiteju puses.
      Datu vākšanas un analīzes metodes, rezultāti un, ja vajadzīgs, ziņas par datiem jādara pieejamas iekšējai un ārējai izpētei, ja tas nepieciešams vai ja to lūdz atbilstošās iestādes.
      Laba pētniecības prakse
      Pētniekiem visos gadījumos jāievēro droša darba prakse saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas ietver vajadzīgos veselības aizsardzības un drošības, kā arī informācijas tehnoloģijas drošības pasākumus, piem., atbilstošas rezerves kopiju uzglabāšanas stratēģijas. Viņiem arī jāpārzina spēkā esošo valsts tiesību aktu prasības datu aizsardzības un konfidencialitātes aizsardzības jomās, kā arī jāveic vajadzīgie pasākumi, lai tās vienmēr izpildītu.
      Rezultātu izplatīšana un lietošana
      Visiem pētniekiem saskaņā ar savām līgumattiecībām jānodrošina savu pētījumu rezultātu izplatīšana un izmantošana, t.i. paziņošana, novadīšana citās pētniecības vidēs vai, ja vajadzīgs, komercializācija. Augstākas amata pakāpes pētniekiem īpaši vajadzētu rādīt priekšzīmi, nodrošinot, ka viņu pētījumi ir auglīgi un ka to rezultāti tiek izmantoti komerciāliem mērķiem vai darīti pieejami sabiedrībai (vai abējādi), kad vien paveras tāda iespēja.
      Saikne ar sabiedrību
      Pētniekiem vajadzētu nodrošināt, lai viņu pētījumi tiktu darīti zināmi sabiedrībai kopumā tādā veidā, lai tos saprastu nespeciālisti, līdz ar to uzlabojot sabiedrības izpratni par zinātni. Tieša saikne ar sabiedrību palīdz viņiem labāk izprast sabiedrības intereses, nosakot zinātnes un tehnoloģijas prioritātes, kā arī to, kas rūp sabiedrībai.
      Attiecības ar zinātniskajiem vadītājiem
      Pētniekiem mācību posmā jāuztur regulāri un sistemātiski kontakti ar savu(iem) zinātnisko(ajiem) vadītāju(iem) un fakultāšu/katedru pārstāvi(jiem), lai gūtu maksimālu labumu no šīm attiecībām.
      Tas ietver darba gaitas un pētījumu rezultātu dokumentēšanu, atgriezeniskās saites nodrošināšanu, sniedzot ziņojumus un piedaloties semināros, gūtās informācijas lietošanu un darbu saskaņā ar apstiprinātiem grafikiem, posmiem, iesniedzot gatavus rezultātus un/vai pētījumu datus.
      Zinātniskās un administratīvās vadības pienākumi
      Augstākas amata pakāpes pētniekiem jāvērš īpaša uzmanība dažādajām lomām, kuras tie veic, būdami zinātniskie vadītāji, audzinātāji, konsultanti profesionālās orientācijas jautājumos, vadošie darbinieki, projektu koordinatori, administratori vai zinātnes popularizētāji. Viņiem jāveic savi uzdevumi saskaņā ar visaugstākajām profesionālajām prasībām. Kā pētnieku zinātniskajiem vadītājiem vai audzinātājiem augstākas amata pakāpes pētniekiem jāveido konstruktīvas un pozitīvas attiecības ar pētniekiem, kuri atrodas savas darbības sākuma posmā, lai radītu nosacījumus efektīvai zināšanu apmaiņai un turpmākās pētnieku karjeras veiksmīgai attīstībai.
      Profesionālās izaugsmes turpināšana
      Pētniekiem visās savas profesionālās karjeras stadijās pastāvīgi sevi jāpilnveido, atjaunojot un paplašinot savas prasmes un zināšanas. To var veikt vairākos veidos, tai skaitā, bet ne tikai, apgūstot mācību kursus, piedaloties semināros, konferencēs vai apgūstot zināšanas ar informācijas tehnoloģiju palīdzību.
      VISPĀRĒJIE PRINCIPI UN PRASĪBAS, KAS PIEMĒROJAMAS DARBA DEVĒJIEM UN FINANSĒTĀJIEM
      Profesijas atzīšana
      Visus pētniekus, kuri profesionāli nodarbojas ar pētniecību, jāuzskata par profesionāļiem un atbilstoši pret tiem jāizturas. To jāsāk darīt profesionālās karjeras sākumā, t.i. pēc augstākās izglītības iegūšanas, un visos līmeņos, nešķirojot pēc valstīs pieņemtā dalījuma (piem., darbinieks, augstskolas absolvents, doktora grāda kandidāts, doktora grādu ieguvušais, ierēdnis).
      Diskriminācijas novēršana
      Darba devēji un/vai finansētāji nekādā veidā nedrīkst diskriminēt pētniekus pēc dzimuma, vecuma, etniskās, valstiskās piederības, sociālās izcelšanās, reliģijas vai ticības, dzimuma orientācijas, valodas, invaliditātes, politiskās pārliecības, sociālajiem vai ekonomiskajiem apstākļiem.
      Pētniecības vide
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai tiktu izveidota visveicinošākā pētniecības un zinātniskās izglītības vide, kurā ir nodrošinātas atbilstošās iekārtas, aprīkojums un iespējas, tai skaitā attālai saziņai ar tīkla palīdzību, un lai, veicot pētījumus, tiktu ievērota valstu un nozaru likumdošana par veselību un drošību. Finansētājiem jānodrošina, lai apstiprinātām darba programmām tiktu piešķirti atbilstošie resursi.
      Darba apstākļi
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai pētnieku darba apstākļi, tai skaitā pētniekiem ar invaliditāti, būtu, ja vajadzīgs, pietiekami elastīgi, kas uzskatāms par nepieciešamu nosacījumu veiksmīgai pētījumu norisei saskaņā ar esošajiem valsts tiesību aktiem un valsts vai nozares kolektīvajiem darba līgumiem. Viņiem jācenšas radīt darba apstākļus, kas ļautu kā sievietēm, tā vīriešiem, kas strādā pētnieciskajā darbā, savienot ģimeni un darbu, bērnus un karjeru (4). Īpaša nozīme inter alia ir piešķirama elastīgam darba grafikam, darbam ar nepilnu darba laiku, darbam, izmantojot tālsaziņu un akadēmiskos atvaļinājumus, kā arī šādas prakses vajadzīgajam finansu un administratīvajam nodrošinājumam.
      Nodarbinātības stabilitāte un pastāvīgums
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai pētnieku veikumu negatīvi neietekmētu darba līgumu nestabilitāte; tāpēc tiem pēc iespējas jāstrādā, lai uzlabotu pētnieku darba nosacījumu stabilitāti, šādi īstenojot un ievērojot Padomes Direktīvas 1999/70/EK (5) principus un nosacījumus.
      Finansējums un algas
      Pētnieku darba devējiem un finansētājiem jānodrošina pētniekiem godīgs un pievilcīgs finansējums un/vai algas ar pietiekamu sociālo nodrošinājumu (tai skaitā slimības un bērnu uzturēšanas pabalsti, pensiju tiesības un bezdarbnieku pabalsti) saskaņā ar valsts tiesību aktiem un ar valsts vai nozares kolektīvajiem darba līgumiem. Tas jāattiecina uz pētniekiem visās to karjeras stadijās, tai skaitā agrīnajā karjeras stadijā, atbilstoši viņu juridiskajam statusam, veiktajam darbam un kvalifikācijas un/vai atbildības līmenim.
      Dzimumu līdzsvars (6)

      Darba devējiem un/vai finansētājiem jācenšas nodrošināt reprezentatīvs līdzsvars starp dzimumiem visos personāla līmeņos, tai skaitā vadošajā un administratīvajā līmenī. Tas jāsasniedz, realizējot vienādu iespēju politiku, pieņemot darbiniekus un strādājot ar tiem tālākajās viņu profesionālās izaugsmes stadijās, tomēr nestādot šo politiku augstāk par kvalitatīvajiem un kompetences kritērijiem. Lai nodrošinātu vienādu attieksmi, atlases un vērtēšanas komisijās jāievēro atbilstošs dzimumu līdzsvars.
      Profesionālās karjeras izaugsme
      Pētnieku darba devējiem un/vai finansētājiem jāizveido, vēlams, personāldaļu darba ietvaros, īpaša profesionālās karjeras izaugsmes stratēģija pētniekiem visās to profesionālās karjeras stadijās, nešķirojot tos pēc līgumattiecību veidiem un ieskaitot pētniekus, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku. Tajā jāparedz padomdevēji, kuru uzdevums ir atbalstīt un sniegt padomu pētniekiem viņu individuālās un profesionālās attīstības jomā, nodrošinot viņiem motivāciju un mazinot nedrošību par viņu profesionālo nākotni. Šos nosacījumus un pasākumus jādara zināmus visiem pētniekiem.
      Mobilitātes nozīme
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jāapzinās ģeogrāfiskās, starpnozaru mobilitātes, disciplinārās un starpdisciplinārās mobilitātes, un virtuālās (7) mobilitātes nozīme, kā arī mobilitātes starp valsts uz privāto sektoru nozīme zināšanu vairošanā un profesionālajā attīstībā jebkurā pētnieka profesionālās karjeras stadijā. Tāpēc šīs iespējas ir jāiestrādā konkrētajā profesionālās karjeras izaugsmes stratēģijā, un mobilitātes fakti ir pilnībā jānovērtē karjeras virzības/atestācijas sistēmā.
      Šim nolūkam jāveido vajadzīgie administratīvie instrumenti, kas nodrošinātu kā finansējumu, tā sociālās nodrošināšanas nosacījumu pārnesamību saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
      Zinātniskās apmācības pieejamība un pilnveidošanās
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai pētniekiem jebkurā viņu profesionālās karjeras stadijā neatkarīgi no līgumattiecībām būtu pieejami pasākumi savu prasmju un zināšanu attīstīšanai, kas dotu tiem iespēju profesionāli attīstīties un uzlabot savu iespēju tikt nodarbinātiem.
      Regulāri jāizvērtē šādu pasākumu pieejamība, apjoms un efektivitāte, uzlabojot zināšanas un praktiskās iemaņas, kā arī palielinot iespēju tikt nodarbinātam.
      Profesionālās orientācijas konsultāciju pieejamība
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai pētniekiem jebkurā to profesionālās karjeras stadijā neatkarīgi no līgumattiecībām būtu pieejamas profesionālās orientācijas konsultācijas un palīdzība, stājoties darbā vai nu esošajās iestādēs, vai sadarbībā ar citām struktūrām.
      Intelektuālā īpašuma tiesības
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai pētnieki jebkurā to profesionālās karjeras stadijā varētu baudīt labumus (ja tādi ir), kas tiek gūti, izmantojot viņu pētnieciskā un jaunrades darba rezultātus, sniedzot juridisko aizsardzību un it īpaši atbilstoši aizsargājot intelektuālā īpašuma tiesības, tai skaitā autortiesības.
      Politiski un praktiski jādefinē pētnieku un/vai, ja vajadzīgs, darba devēju vai citu pušu, tai skaitā ārējo komercorganizāciju un rūpniecisko organizāciju, tiesības, kuras var noteikt īpašu sadarbības vai cita veida līgumu ietvaros.
      Līdzautorība
      Iestādēm, vērtējot personālu, pozitīvi jāuzlūko līdzautorība, uzskatot, ka tā pierāda konstruktīvu pieeju, veicot pētījumu. Tāpēc darba devējiem un/vai finansētājiem jāveido tādas stratēģijas, prakse un procedūras, kas sniegtu pētniekiem, tai skaitā pētniekiem, kas uzsāk savu profesionālo karjeru, nepieciešamos pamatnosacījumus un tiesības tikt atzītiem, minētiem un/vai citētiem kā darbu, patentu utt. līdzautoriem saistībā ar viņu faktisko ieguldījumu vai kas ļautu viņiem publicēt savu pētījumu rezultātus neatkarīgi no zinātniskā(iem) vadītāja(iem).
      Zinātniskā vadība
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai būtu skaidri norādīta persona, pie kuras pētnieks, kas atrodas savas karjeras sākumā, var griezties pēc padoma par savu profesionālo pienākumu izpildi un lai pētnieki būtu par to attiecīgi informēti.
      Veicot šādus pasākumus, skaidri jāparedz, lai ieteiktie zinātniskie vadītāji būtu pietiekami kvalificēti uzņemties zinātnisko vadību, lai viņiem pietiktu laika, zināšanu, pieredzes, kvalifikācijas un apņemšanās sniegt iesācējam atbilstošu atbalstu un nodrošināt vajadzīgās procedūras, lai sekotu darba gaitai un to izskatītu, kā arī lai realizētu vajadzīgo atgriezenisko saiti.
      Mācīšana
      Mācīšana ir nozīmīgs zināšanu sistematizācijas un izplatīšanas veids, kuru tāpēc būtu jāuztver kā vērtīgu iespēju pētnieka karjerā. Tomēr mācību darba pienākumiem nevajadzētu būt pārmērīgiem, un tiem nevajadzētu atraut pētniekus, īpaši viņu profesionālās karjeras sākuma stadijā, no pētnieciskā darba.
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai mācību darba pienākumi tiktu pienācīgi atalgoti un ņemti vērā vērtēšanas/atestācijas sistēmās un lai laiks, kuru augstākas amata pakāpes pētnieki velta iesācēju apmācībai, tiktu ieskaitīts mācību darba slodzē. Jānodrošina piemērota sagatavošana mācību darba un individuālās apmācības veikšanai, kas ietilptu pētnieku profesionālajā sagatavošanā.
      Vērtēšanas/atestācijas sistēmas
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jāievieš vērtēšanas/atestācijas sistēmas visiem pētniekiem, tai skaitā augstākas amata pakāpes pētniekiem, kas ļautu neatkarīgai komisijai (un augstākas amata pakāpes pētnieku gadījumā, vēlams, starptautiskai komisijai) regulāri un caurskatāmi izvērtēt viņu profesionālo veikumu.
      Šādās vērtēšanas un atestācijas procedūrās jāpievērš vērība viņu vispārējam radošajam veikumam pētniecībā un pētnieciskā darba rezultātiem, piem., publikācijām, patentiem, pētnieciskā darba vadīšanai, mācību/lekciju darbam, zinātniskā darba vadīšanai, audzināšanas darbam, sadarbībai valsts un starptautiskā līmenī, administratīvajiem pienākumiem, darbam sabiedrības uzmanības pievēršanai un mobilitātei, un tas viss jāņem vērā karjeras virzības procesā.
      Sūdzības/apelācijas
      Pētnieku darba devējiem un/vai finansētājiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem jāizveido piemērotas procedūras, iespējams, nozīmējot objektīvu (ombudsmena tipa) personu pētnieku sūdzību/apelāciju izskatīšanai, tai skaitā tādu, kas skar strīdus starp zinātnisko(iem) vadītāju(iem) un pētniekiem karjeras sākuma stadijā. Šādām procedūrām vajadzētu nodrošināt konfidenciālu un neformālu palīdzību pētniecības personālam darba konfliktu, strīdu un sūdzību risināšanā ar nolūku veicināt godīgu un objektīvu attieksmi iestādē un uzlabot vispārējo darba atmosfēru.
      Dalība lēmumu pieņemšanā
      Pētnieku darba devējiem un/vai finansētājiem jāuztver kā pilnībā pamatota un tik tiešām vēlama pētnieku pārstāvība tās iestādes, kurā tie strādā, attiecīgajās informatīvajās, konsultatīvajās un lēmējinstitūcijās, aizstāvot un veicinot savas individuālās un kolektīvās profesionālās intereses un aktīvi iesaistoties iestādes darbā (8).
      Darbinieku pieņemšana
      Pētnieku darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai kritēriji, pēc kuriem pētnieki tiek pieņemti darbā, jo īpaši profesionālās karjeras sākumā, būtu skaidri noteikti un ņemtu vērā grupas, kuru stāvoklis ir mazāk labvēlīgs, vai pētniekus, kas atgriežas pētnieciskajā darbā, tai skaitā (jebkura līmeņa) mācību spēkus, kas atsāk darbu pētniecībā.
      Pētnieku darba devējiem un/vai finansētājiem jāievēro Uzvedības kodeksa pētnieku pieņemšanai darbā principi, ieceļot amatā vai pieņemot darbā pētniekus.
      2. IEDAĻA
      Uzvedības kodekss pētnieku pieņemšanai darbā
      Uzvedības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā veido vispārējo principu un prasību kopums, kas jāievēro darba devējiem un/vai finansētājiem, pētniekus ieceļot amatā vai pieņemot darbā. Šiem principiem un prasībām jānodrošina, lai tiktu ievērotas tādas vērtības kā darbā pieņemšanas procesa pārredzamība un vienāda attieksme pret visiem kandidātiem, jo īpaši ņemot vērā pievilcīga, atvērta un ilgtspējīga Eiropas darba tirgus veidošanu pētniekiem, un tie papildina Eiropas pētnieku hartā izklāstītos principus un prasības. Institūcijas un darbinieki, kas ievēro Uzvedības kodeksu, atklāti parāda savu apņemšanos darboties atbildīgi un ar cieņu un radīt pētniekiem godīgus pamatnosacījumus ar skaidru nolūku sekmēt Eiropas pētnieciskās zonas attīstību.
      UZVEDĪBAS KODEKSA VISPĀRĒJIE PRINCIPI UN PRASĪBAS
      Darbinieku pieņemšana
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jāveido atklātas (9), efektīvas, pārredzamas, atbalstu sniedzošas un starptautiski salīdzināmas darbā pieņemšanas procedūras, kas tieši pielāgotas izsludinātajiem amatu veidiem.
      Sludinājumā jāsniedz vispārējs prasīto zināšanu un kompetenču apraksts; tas nedrīkst būt tik specifisks, ka piemēroti kandidāti varētu justies atraidīti. Darba devējiem jāiekļauj sludinājumā darba nosacījumu un darbinieku tiesību apraksts, tai skaitā karjeras perspektīvas. Turklāt jānorāda saprātīgs periods no sludinājuma publikācijas vai konkursa izsludināšanas dienas līdz dokumentu iesniegšanas termiņam.
      Atlase
      Atlases komisijās jāiekļauj dažādu kvalifikāciju cilvēki ar dažādu kompetenci, un tajās jāievēro pienācīgs dzimumu līdzsvars un, ja vajadzīgs un iespējams, jāiekļauj dažādu (kā valsts, tā privātā) sektoru un dažādu disciplīnu pārstāvji, tai skaitā no citām valstīm, ar vajadzīgo pieredzi kandidātu vērtēšanai. Kad vien iespējams, jālieto dažādi atlases paņēmieni, tādi kā pieaicinātu ekspertu vērtējums, pārrunas klātienē. Atlases komisijas locekļiem jābūt pienācīgi apmācītiem.
      Pārredzamība
      Pirms atlases kandidāti jāinformē par darbā pieņemšanas procedūru un atlases kritērijiem, brīvo vietu skaitu un karjeras perspektīvām. Kad atlases process ir pabeigts, viņi arī jāinformē par savu pieteikumu stiprajām un vājajām pusēm.
      Nopelnu vērtēšana
      Atlases procesā jāņem vērā pilns kandidāta pieredzes (10) spektrs. Galveno uzmanību pievēršot pētnieciskajam potenciālam, jāņem vērā arī viņu radošās spējas un patstāvības līmenis.
      Tas nozīmē, ka nopelni jāvērtē gan kvalitatīvi, gan kvantitatīvi, pievēršot uzmanību izciliem rezultātiem dažādos darba laukos, ne vien publikāciju skaitam. Tāpēc bibliometrisko rādītāju nozīme atbilstoši jāizvērtē plašākā vērtēšanas kritēriju lokā, kurā ietilpst mācīšana, zinātniskā vadīšana, komandas darbs, zināšanu nodošana tālāk, pētījumu un inovāciju vadīšana un darbs sabiedrības uzmanības piesaistīšanā. Izvēloties kandidātus, kas strādājuši rūpniecības nozarēs, īpaša vērība piešķirama viņu ieguldījumam patentu, izgudrojumu jomā.
      Novirzes CV hronoloģijā
      Pārtraukumi darba biogrāfijā vai novirzes CV hronoloģijā nav jāuzskata par mīnusu, bet jāuztver karjeras attīstības kontekstā, apzinoties, ka tie potenciāli var sniegt vērtīgu ieguldījumu pētnieka profesionālajā attīstībā, veidojot daudzpusīgu darba biogrāfiju. Tāpēc kandidātiem jāļauj iesniegt dokumentāli pamatoti CV, kas reprezentatīvi atspoguļo veikumus un kvalifikācijas atbilstoši amatam, uz kuru viņš pretendē.
      Mobilitātes atzīšana
      Jebkura mobilitāte, piem., uzturēšanās citā valstī/reģionā vai pētniecības vides maiņa (darbs valsts vai privātajā sektorā), vai pāreja no vienas disciplīnas vai sektora uz citu, kā sākotnējā zinātniskās apmācības stadijā, tā vēlākā pētnieciskā darba karjeras stadijā, kā arī virtuāla mobilitāte ir atzīstama par vērtīgu ieguldījumu pētnieka profesionālajā attīstībā.
      Kvalifikācijas atzīšana
      Darba devējiem un/vai finansētājiem jānodrošina, lai visu pētnieku akadēmiskā un profesionālā kvalifikācija, tai skaitā neformālā kvalifikācija, tiktu atbilstoši novērtēta jo īpaši starptautiskās un profesionālās mobilitātes kontekstā. Viņiem jāapgūst un pilnībā jāizprot noteikumi, procedūras un normatīvi, saskaņā ar kuriem kvalifikācija tiek atzīta, un, lai to veiktu, jāstudē esošie valstu tiesību akti, konvencijas un īpašie noteikumi attiecībā uz kvalifikāciju atzīšanu, izmantojot visus pieejamos kanālus (11).
      Augstāka amata pakāpe
      Prasītajam kvalifikācijas līmenim jābūt saskaņā ar amata prasībām, nevis jārada barjeras pieņemšanai darbā. Atzīstot un vērtējot kvalifikāciju, jāorientējas uz indivīda sasniegumiem, nevis uz apstākļiem, kādos viņš/viņa ir atradies(usies), vai tās institūcijas reputāciju, kurā kvalifikācija tika iegūta. Tā kā profesionālo kvalifikāciju var iegūt garas karjeras sākuma stadijā, jāņem vērā arī profesionālās attīstības gaita visas dzīves laikā.
      Iecelšana amatā pēc zinātņu doktora grāda iegūšanas
      Institūcijām, kas ieceļ amatā zinātņu doktora grādu guvušus pētniekus, jānosaka skaidri noteikumi un vadlīnijas zinātņu doktora grāda ieguvušo pētnieku pieņemšanai darbā un iecelšanai amatā, tai skaitā iecelšanas mērķis un maksimālais amata ieņemšanas ilgums. Šajās vadlīnijās jāņem vērā laika posms, kuru persona iepriekš pavadījusi citos šāda veida amatos citās institūcijās, kā arī attiecīgā statusa pārejošais raksturs ar galveno mērķi sniegt tālākas profesionālās izaugsmes iespējas pētnieciskā darba karjeras ilgtermiņa perspektīvā.
      3. IEDAĻA
      Definīcijas
      Pētnieki
      Šajā ieteikumā tiek izmantota starptautiski atzītā Fraskati (12) pētniecības definīcija. Saskaņā ar to pētnieki tiek raksturoti šādi:

         “Profesionāļi, kas strādā pie jaunu zināšanu, produktu, procesu, metožu un sistēmu izprašanas vai radīšanas un atbilstošo projektu vadīšanas.”

      Konkrētāk šis ieteikums attiecas uz visām personām, kas profesionāli nodarbojas ar pētniecību un attīstību jebkurā karjeras stadijā (13), neskatoties uz viņu klasifikāciju. Tas ietver jebkuras darbības, kas attiecas uz “fundamentālajiem pētījumiem”, “stratēģiskajiem pētījumiem”, “lietišķajiem pētījumiem”, “eksperimentāliem pētījumiem” un “zināšanu pārnesi”, tai skaitā izgudrošanu un darbu konsultanta, zinātniskā vadītāja un mācību spēka lomā, zināšanu un intelektuālā īpašuma tiesību vadību, pētniecības rezultātu izmantošanu un zinātnes žurnālistiku.
      Tiek izšķirti pētnieki karjeras sākuma stadijā un pieredzējuši pētnieki:

                  —

                  termins “pētnieks karjeras sākuma stadijā” (14) tiek attiecināts uz pētnieku, kas pētniecībā strādā pirmos četrus gadus (pilna darba laika ekvivalentā), ieskaitot zinātniskajā apmācībā pavadīto laiku,

                  —

                  “pieredzējuši pētnieki” (15) tiek definēti kā pētnieki ar vismaz četru gadu ilgu pieredzi pētnieciskajā darbā (pilna darba laika ekvivalentā) pēc universitātes diploma piešķiršanas, kas ļauj uzsākt studijas doktorantūrā valstī, kurā grāds/diploms tika piešķirts, vai doktora grādu guvuši pētnieki neatkarīgi no tā iegūšanai patērētā laika.

            Darba devēji
      Šajā ieteikumā “darba devēji” ir visa veida valsts un privātās institūcijas, kas nodarbina pētniekus, pamatojoties uz līgumattiecībām, vai uzņem tos citu līgumu vai pasākumu ietvaros, tai skaitā ārpus tiešām finansiālām attiecībām. Tas īpaši attiecas uz augstākajām mācību iestādēm, fakultāšu katedrām, laboratorijām, fondiem vai privātām organizācijām, kurās pētnieki vai nu iziet zinātnisko apmācību vai veic pētījumus, ko finansē trešā puse.
      Finansētāji
      “Finansētāji” ir visas tās organizācijas (16), kas sniedz finansējumu (tostarp stipendijas, apbalvojumus un grantus) valsts un privātām pētniecības iestādēm, tai skaitā augstākajām mācību iestādēm. Šai statusā viņi varētu pieprasīt, lai institūcijas finansējuma saņemšanai izpildītu pamatnosacījumus, ieviešot un piemērojot efektīvu stratēģiju, praksi un mehānismus saskaņā ar šā ieteikuma vispārējiem principiem un prasībām.
      Iecelšana amatā vai nodarbināšana
      Tas attiecas uz visa veida trešās puses finansētiem līgumiem, stipendijām, grantiem un apbalvojumiem, tai skaitā finansējumu pamatprogrammu (17) ietvaros.

         (1)  Sk. definīciju 3. iedaļā.

         (2)  Sk. definīciju 3. iedaļā.

         (3)  OV C 364, 18.12.2000., 1. lpp.

         (4)  Sk. SEK(2005) 260, Sievietes un zinātne: izcilība un inovācija – Dzimumu vienlīdzība zinātnē.

         (5)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 10.7.1999. 43. lpp.), kuras mērķis ir novērst situāciju, kad darbinieki, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku, saņem mazāk labvēlīgu attieksmi nekā līdzīgi pastāvīgi darbinieki, novērst pārkāpumus, secīgi slēdzot līgumus uz noteiktu laiku, uzlabot mācību pieejamību uz noteiktu laiku pieņemtiem darbiniekiem un nodrošināt uz noteiktu laiku pieņemtiem darbiniekiem informāciju par esošajām pastāvīgajām darba vietām.

         (6)  Sk. SEK(2005) 260, Sievietes un zinātne: Izcilība un inovācija – dzimumu vienlīdzība zinātnē.

         (7)  T.i., kopdarbība ar elektronisko tīklu palīdzību.

         (8)  Šai kontekstā sk. arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/14/EK (OV L 80, 23.3.2002., 29. lpp.).

         (9)  Jāliek lietā visi pieejamie instrumenti, jo īpaši starptautiski vai visā pasaulē pieejami tīkla resursi, tādi kā Viseiropas pētnieku mobilitātes portāls: http://europa.eu.int/eracareers

         (10)  Sk. arī Eiropas pētnieku hartu: Vērtēšanas/atestācijas sistēmas šī dokumenta 1. iedaļā.

         (11)  Sk. http://www.enic-naric.net/ lai gūtu sīkāku informāciju par NARIC tīklu (Nacionālās akadēmiskās atzīšanas informācijas centri) un ENIC tīklu (Eiropas Informācijas centru tīkls).

         (12)  Sk. Proposed Standard Practice for Surveys on Research and Experimental Development, Frascati Manual, OECD, 2002.

         (13)  KOM(2003) 436, 18.7.2003.: Pētnieki EPZ: Viena profesija, daudzas karjeras.

         (14)  Sk. Work Programme Structuring the European Research Area Human Resources and Mobility Marie Curie Actions, 2004. gada septembra izdevums, 41. lpp.

         (15)  Turpat, 42. lpp.

         (16)  Kopiena centīsies attiecināt ieteikumā izklāstītās saistības uz finansējuma saņēmējiem saistībā ar pamatprogrammu(ām) pētniecības, tehnoloģijas attīstības un demonstrējumu jomā.

         (17)  Pamatprogramma(as) pētniecības, tehnoloģijas attīstības un demonstrējumu jomā.