title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Nīderlandes integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/72

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Nīderlandes integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/19)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Nīderlande savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 20. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Nīderlandes integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Nīderlandi (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Nīderlandei (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna projekta pamatā galvenokārt ir Nīderlandes pašreizējā rīcībpolitika, konkrēti, 2017. gada koalīcijas līgums un 2013. gada energovienošanās (Energiekokord). Attiecībā uz enerģētikas savienības dimensijām būtu jāveic vairāki papildinājumi gan saistībā ar ierosināto mērķuzdevumu vērienīgumu, gan saistībā ar attiecīgajām rīcībpolitikām un pasākumiem, ietverot saistīto ietekmes novērtējumu. Īpaša uzmanība ir jāpievērš savstarpējām saiknēm starp dekarbonizācijas un energoefektivitātes dimensijām un pārējām dimensijām, proti, jānosprauž konkrētāki kvantificējami mērķi attiecībā uz enerģētisko drošību, iekšējo tirgu, pētniecību, inovāciju un konkurētspēju un jāizskaidro, kā tie palīdzēs sasniegt mērķuzdevumus dekarbonizācijas, atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes jomā. Būtu labāk jāizskaidro, kā ir ievērots princips “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Līdzīgā kārtā darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu plašāk apskatīti konkurētspējas aspekti, īpaši pievēršoties mazoglekļa tehnoloģiju sektoram, toskait energoietilpīgo un oglekļietilpīgo nozaru dekarbonizācijas kontekstā. Balstoties uz šo novērtējumu būtu noderīgi noteikt izmērāmus nākotnes mērķus, kā arī rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, veidojot atbilstošas saiknes ar uzņēmējdarbības un rūpniecības rīcībpolitiku.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Nīderlandei pamatojas uz Nīderlandes integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO NĪDERLANDEI IESAKA.

                  1.

                  2030. gadam izvirzīto gana vērienīgo uzdevumu – panākt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru 27–35 % –, kas būs Nīderlandes devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, pamatot ar detalizētām un kvantificētām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti. Jānodrošina, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK (9) I pielikumā noteiktais atjaunojamās enerģijas mērķrādītājs 2020. gadam tiek sasniegts pilnībā un no 2021. gada kļūst par bāzlīniju; jāpaskaidro, kā Nīderlande šādu bāzlīnijas īpatsvaru plāno sasniegt un uzturēt. Jānorāda trajektorijas un atbilstoši pasākumi, ar kādiem siltumapgādes, aukstumapgādes un transporta sektorā tiks sasniegts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā iekļautais indikatīvais mērķrādītājs un Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantā noteiktais transporta nozares mērķrādītājs. Jāsniedz sīkāka informācija par administratīvo procedūru vienkāršošanu un labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamo energoresursu pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā.

                  2.

                  Pārskatīt devumu enerģijas galapatēriņa samazināšanā, jo Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus, un apzināt papildu rīcībpolitikas un pasākumus, kas līdz 2030. gadam varētu sniegt vēl lielākus enerģijas ietaupījumus. Jāuzskaita tās rīcībpolitikas un pasākumi, kuri papildina jau esošos, kas ieviesti, lai sasniegtu Nīderlandes 2020. gada energoefektivitātes mērķrādītājus. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jānorāda paredzamā ietekme enerģijas ietaupījumu ziņā, īstenošanas periods un mērķa sektori. Jāturpina centieni attiecībā uz energotaupības pienākuma shēmām arī pēc 2020. gada, ņemot vērā to, ka energotaupības pienākuma uzdevumi 2021.–2030. gada periodā ir vērienīgāki nekā pašreizējie.

                  3.

                  Ņemot vērā vērienīgo atjaunojamās enerģijas mērķrādītāju, norādīt pasākumus, kas palīdzēs sasniegt enerģētiskās drošības mērķus attiecībā uz energoavotu dažādošanu un enerģētiskās atkarības mazināšanu, ietverot elastīguma nodrošināšanas pasākumus, un elektroenerģijas ražošanas pietiekamību.

                  4.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no 2021. līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  5.

                  Pamatojoties uz 2019. gada 4. marta politisko deklarāciju, pastiprināt jau šobrīd teicamo reģionālo sadarbību Piecpusējā enerģētikas forumā un to paplašināt, proti, sākt sadarboties integrētu nacionālo enerģētikas un klimata plānu izstrādē un uzraudzībā, jo īpaši attiecībā uz jautājumiem, kas ir svarīgi pārrobežu sadarbības kontekstā.

                  6.

                  Sniegt vispārēju pārskatu par enerģētikas un klimata mērķu sasniegšanai vajadzīgajām investīcijām un vispārēju novērtējumu par šo investīciju avotiem, tostarp atbilstošu finansējumu nacionālā un reģionālā līmenī.

                  7.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  8.

                  Papildināt analīzi par mijiedarbību ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku, sniedzot vairāk kvantitatīvas informācijas, tai skaitā vismaz prasīto informāciju par gaisa piesārņotāju emisijām, kas tiek prognozētas saskaņā ar plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem.

                  9.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu, rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm. Iekļaut īpaši enerģētiskās nabadzības jautājumiem veltītu novērtējumu, kā arī saistītos mērķus vai īpašas rīcībpolitikas un pasākumus, kā prasīts Regulā (ES) 2018/1999.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 227.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1018 final.

         (5)  COM(2019) 519 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 227.

         (7)  SWD(2019) 227.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 5.6.2009., 16. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Austrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/76

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Austrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/20)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Austrija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 21. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Austrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Austriju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Austrijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Austrija galīgajā plāna redakcijā varētu precizēt savstarpējās saiknes starp dekarbonizācijas, iekšējā tirgus un enerģētiskās drošības dimensijām, it sevišķi ņemot vērā notiekošo energosistēmas pārveidošanu ar mērķi panākt, ka energosistēma ir pilnībā balstīta atjaunojamos energoresursos, un aprakstīt to, kā tas varētu ietekmēt, piemēram, elektrotīklu starpsavienojumu mērķrādītāja (15 %) sasniegšanu. Ņemot vērā bioenerģijas nozīmīgumu Austrijas atjaunojamās enerģijas un siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāju sasniegšanā, būtu vajadzīga sīkāka analīze par to, kā tas ietekmēs uzskaitītās emisijas un piesaistījumus, kas rodas zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā, un gaisa piesārņotāju emisijas. Tā kā liela nozīme ir hidroenerģijas izmantošanai, varētu apskatīt arī klimata pārmaiņu ietekmi uz enerģētisko drošību.

                  (14)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā vairāk uzmanības būtu jāpievērš rūpniecības konkurētspējai un Austrijas konkurenciālajām priekšrocībām un iespējamām problēmām pārejā uz oglekļneitrālu enerģētikas nozari. Skatoties nākotnē, būtu noderīgi noteikt izmērāmus mērķus, kā arī rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, nodrošinot atbilstošas saiknes ar uzņēmējdarbības, rūpniecības un izglītības rīcībpolitiku.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Austrijai pamatojas uz Austrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO AUSTRIJAI IESAKA.

                  1.

                  Pasākumus, ko tā plāno ieviest būvniecības un transporta nozarē, lai sasniegtu savu 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāju, kas paredz 36 % samazinājumu salīdzinājumā ar 2005. gadu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas neaptvertajās nozarēs, papildināt ar pasākumiem lauksaimniecības un zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (LULUCF) nozarēs. Jānorāda, kā tā plāno izmantot elastības iespējas starp kopīgo centienu aptverto sektoru, LULUCF emisiju uzskaites aptverto sektoru un emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas aptverto sektoru.

                  2.

                  Noteikt, ka atjaunojamās enerģijas īpatsvaram, kas būs Austrijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, jābūt vismaz 46 %, kā tas izriet no Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā dotās formulas, un vienlaikus saglabāt vērienīgo atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas mērķrādītāju. Tā kā minētā mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti atbilstoši minētajam īpatsvaram. Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Turklāt jānorāda trajektorijas un atbilstoši pasākumi, ar kādiem siltumapgādes, aukstumapgādes un transporta sektorā tiks sasniegts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā noteiktais indikatīvais mērķrādītājs un tās pašas direktīvas 25. pantā noteiktais transporta nozares mērķrādītājs. Jāsniedz sīkāka informācija par labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamās enerģijas pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā.

                  3.

                  Tā kā Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus, pārskatīt savu devumu un apzināt vēl citas rīcībpolitikas un pasākumus, kas periodā līdz 2030. gadam varētu dot vēl lielākus enerģijas ietaupījumus. Jāprecizē nacionālais devums (pašlaik ir izvirzīti divi iespējamie varianti), un tas jāizsaka gan primārās enerģijas patēriņa, gan enerģijas galapatēriņa izteiksmē. Plašāk jāpamato provizoriskās norādes par rīcībpolitikām un pasākumiem, kas jāīsteno pēc 2020. gada, un integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jānorāda to īstenošanas laika grafiks, skaidri mērķi un gaidāmā ietekme un ietaupījumi.

                  4.

                  Nospraust konkrētus mērķus attiecībā uz naftas un gāzes piegāžu dažādošanu un piegādi no trešām valstīm, atkarības no enerģijas importa mazināšanu un valsts energosistēmas noturīguma un elastīguma uzlabošanu.

                  5.

                  Precizēt no šī brīža līdz 2030. gadam sasniedzamos nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Turpināt reģionālo sadarbību, tostarp apspriedes ar kaimiņvalstīm (jo īpaši Centrāleiropas un Dienvidaustrumeiropas enerģētiskās savienotības (CESEC) Augsta līmeņa grupā un Piecpusējā enerģētikas forumā, ņemot vērā Austrijas kā reģionāla gāzes mezgla nozīmi), – gan sakarā ar vajadzību pabeigt un īstenot integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu, gan sakarā ar tās izvirzīto mērķi palielināt atjaunojamo energoresursu īpatsvaru elektroenerģijas nozarē līdz 100 %.

                  7.

                  Sniegt vispārēju pārskatu par Austrijas enerģētikas un klimata mērķu sasniegšanai vajadzīgajām investīcijām un vispārēju novērtējumu par šo investīciju avotiem, tostarp atbilstošu finansējumu valsts, reģionālā un Savienības līmenī.

                  8.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  9.

                  Papildināt analīzi par to, kāda ir mijiedarbība ar gaisa kvalitātes un gaisa emisiju rīcībpolitiku, proti, izklāstīt, kā dažādos scenārijos tiks ietekmēts gaisa piesārņojums, sniegt pamatojošo informāciju un izvērtēt paredzamo sinerģiju un kompromisus.

                  10.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu un rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm, toskait oglekļintensīvos un rūpnieciskos reģionos. Jāturpina izstrādāt pieeju enerģētiskās nabadzības jautājumu risināšanai, toskait jāsniedz papildu informācija par esošajiem un potenciālajiem pasākumiem, enerģētiskās nabadzības plāniem un to paredzamo ietekmi, un līdztekus jāpabeidz analīze, ko prasa Regula (ES) 2018/1999.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 226.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1019 final.

         (5)  COM(2019) 520 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 226 final.

         (7)  SWD(2019) 226 final.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Rumānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/88

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Rumānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/23)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Rumānija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 31. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Rumānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Rumāniju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Rumānijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna galīgajā redakcijā būtu jāpilnveido novērtējums par savstarpējām saiknēm starp rīcībpolitikām un pasākumiem un jāapraksta, kā Rumānija plāno tās risināt. Konkrētāk, plānā būtu jāapraksta sinerģija starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā tirgus dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Ir jāizvērtē mijiedarbība starp plānoto ogļu un gāzes turpmāku izmantošanu līdz 2030. gadam un dekarbonizācijas mērķiem. Tāpat attiecībā uz rīcībpolitikām un pasākumiem ar plašu ietekmi būtu jāiekļauj novērtējums par rīcībpolitiku mijiedarbību un transversālo ietekmi, piemēram, jāizvērtē plānotās jaunās jaudas attiecībā pret energoefektivitātes un dekarbonizācijas dimensiju, jaunākie enerģijas tirgu regulējošie pasākumi attiecībā pret iekšējā tirgus un piegādes drošības mērķiem, kā arī dekarbonizācijas pasākumu ietekme transporta nozarē un atjaunojamo energoresursu plašāka izmantošana tīklā. Būtu jānovērtē arī tas, kā meža biomasas intensīvāka izmantošana elektroenerģijas un siltuma ražošanai ietekmēs uzskaitītās emisijas un piesaistījumus, kas rodas zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā. Turklāt darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu izvērtēti nacionālās konkurētspējas stratēģijas (2014–2020) rezultāti, proti, vajadzētu sniegt visaptverošu analīzi par mazoglekļa tehnoloģiju sektora pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū, izceļot jomas, kurās pastāv konkurenciālas priekšrocības un potenciālās problēmas. Tajā varētu iekļaut arī visaptverošākus pasākumus, lai izmantotu potenciālu, kas piemīt mijiedarbībai ar aprites ekonomiku.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Rumānijai pamatojas uz Rumānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO RUMĀNIJAI IESAKA.

                  1.

                  Izvirzīt daudz vērienīgākus uzdevumus 2030. gadam, proti, noteikt, ka atjaunojamās enerģijas īpatsvaram, kas būs Rumānijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, jābūt vismaz 34 %, kā tas izriet no Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā dotās formulas. Tā kā minētā mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti atbilstoši minētajam īpatsvaram. Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jāizvirza vērienīgāki uzdevumi siltumapgādes un aukstumapgādes sektorā, lai sasniegtu indikatīvo mērķrādītāju, kas iekļauts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā, un jānosaka pienācīgi pasākumi, ar kuriem tiks sasniegts saskaņā ar Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantu Rumānijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plānā nospraustais transporta nozares mērķrādītājs. Jānosaka pasākumi licencēšanas un atļauju piešķiršanas procedūru vienkāršošanai, kā arī jāsniedz sīkāka informācija par labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamās enerģijas pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā. Ņemot vērā nozīmīgo biomasas daļu Rumānijas energoresursu struktūrā, jo īpaši siltumapgādē un aukstumapgādē, jāsniedz papildu informācija par konkrētiem pasākumiem, kas nodrošinās, ka biomasas piegāde un izmantojums enerģētikā ir ilgtspējīgs.

                  2.

                  Tā kā Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus, būtiski paaugstināt uzdevumu vērienīgumu attiecībā uz enerģijas galapatēriņa un primārās enerģijas patēriņa samazināšanu līdz 2030. gadam. Jāierosina vērienīgākas rīcībpolitikas un pasākumi, kas līdz 2030. gadam sniegtu papildu enerģijas ietaupījumus. Jāsniedz skaidrāka informācija par esošajām rīcībpolitikām un pasākumiem un jāsniedz detalizētāka informācija par rīcībpolitikām un pasākumiem, kurus plānots pieņemt un īstenot periodā no 2021. līdz 2030. gadam, proti, jāapraksta paredzamie ietaupījumi un ietekme, kā arī īstenošanas laika grafiks.

                  3.

                  Jānorāda pasākumi, kas atbalsta enerģētiskās drošības mērķus energoavotu dažādošanas un enerģētiskās atkarības mazināšanas jomās, jo īpaši pasākumi, kas nodrošina elastību, un pārdomāta gāzes piegādes dažādošanas stratēģija, kas ietver attiecīgos infrastruktūras projektus un paredz nepamatotu ierobežojumu atcelšanu investīcijām gāzes ražošanā, ņemot vērā reģionālo rezervju potenciālu Melnajā jūrā. Jāizstrādā sīkāk kodolmateriālu un kodoldegvielas ilgtermiņa piegādes stratēģija, ņemot vērā plānoto kodolenerģijas ražošanas jaudu palielināšanu, un jāsniedz sīkāka informācija par stratēģiju, ar ko kodoldegvielas ciklā uztur iekšzemes kapacitāti.

                  4.

                  Definēt tālredzīgus mērķus un mērķrādītājus attiecībā uz tirgus integrāciju, jo īpaši pasākumus, ar ko tiktu veidoti likvīdi un konkurenciāli vairumtirgi un mazumtirgi, gan veicinot konkurenci valstī, gan likvidējot šķēršļus pārrobežu tirdzniecībai, toskait eksporta ierobežojumus. Jāpievēršas negatīvajai ietekmei, kādu rada vairumtirdzniecības cenu regulēšana, un jāsniedz skaidrs pārskats, kā tiks nodrošināta valsts tiesību aktu atbilstība Savienības tiesību aktiem attiecībā uz atvērtiem un liberalizētiem tirgiem un brīvu cenu veidošanu, un šajā sakarā jāiekļauj stratēģija un laika grafiks virzībai uz pilnībā tirgus noteiktām cenām, kā arī mērķorientēti pasākumi neaizsargāto patērētāju aizsardzībai.

                  5.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no 2020. līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Pastiprināt reģionālo sadarbību ar kaimiņos esošajām dalībvalstīm, toskait attiecībā uz gāzes un elektroenerģijas infrastruktūru, atjaunojamiem energoresursiem, energoefektivitāti un pētniecību, inovāciju un konkurētspēju, šim nolūkam izmantojot tādus esošos reģionālās sadarbības satvarus kā Centrāleiropas un Dienvidaustrumeiropas enerģētiskās savienotības (CESEC) Augsta līmeņa grupa un sadarbību balstot uz kopīgajām problēmām un mērķiem. Ņemot vērā gaidāmos jauninājumus elektroenerģijas sektorā, toskait vajadzību integrēt lielāku atjaunojamo energoresursu un tīrā transporta īpatsvaru, kas varētu ietekmēt elektrotīklu starpsavienojumus un tirdzniecību reģionā, ir lielas iespējas šo sadarbību vērst plašumā.

                  7.

                  Izvērst sniegto analīzi par enerģētikas stratēģijas mērķiem vajadzīgajām investīcijām un riskiem un sniegt vispārēju novērtējumu par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna mērķus. Sniegt vispārēju novērtējumu par šo investīciju avotiem, tostarp atbilstošu finansējumu valsts, reģionālā un Savienības līmenī. Kā finansējuma avots jāapsver arī izmaksefektīvi iedales apjomu pārskaitījumi uz citām dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (9).

                  8.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  9.

                  Iekļaut analīzi par mijiedarbību ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku un norādīt prasīto informāciju par gaisa piesārņotāju emisijām, kas tiek prognozētas saskaņā ar plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem.

                  10.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, izvērtējot ietekmi uz sociālo jomu un nodarbinātību; jānorāda konkrētāki pasākumi un termiņi enerģētiskās nabadzības novēršanai, kā prasīts Regulā (ES) 2018/1999. Jāapskata vajadzības un pasākumi, kas saistīti ar strukturālajām pārmaiņām, kuras pārejā uz tīru enerģiju piedzīvos monorūpnieciskie reģioni, piemēram, reģioni, kas atkarīgi no ogļu ieguves un citiem energoietilpīgiem sektoriem.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 273.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1022 final.

         (5)  COM(2019) 523 final, 2019. gada 5. jūnijs

         (6)  SWD(2019) 273.

         (7)  SWD(2019) 273.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 30. maija Regula (ES) 2018/842 par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV L 156, 19.6.2018., 26. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Slovākijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/96

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Slovākijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/25)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Slovākija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2019. gada 21. janvārī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Slovākijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Slovākiju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Slovākijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Galīgajā plānā būtu jāapzina savstarpējās saiknes starp dažādajām dimensijām un jānodrošina to saskaņotība. Holistiskā pieeja, kas jau ir izmantota valstu daudzpusējās apspriedēs par to, kā apkarot enerģētisko nabadzību, vienlaikus ņemot vērā iekšējā tirgus un energoefektivitātes dimensijas, būtu jāattiecina uz visām dimensijām. Varētu apskatīt arī klimata pārmaiņu ietekmi kā enerģētiskās drošības apdraudējumu. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu sniegta visaptveroša analīze par mazoglekļa tehnoloģiju sektora pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū; vajadzētu izcelt jomas, kurās pastāv konkurenciālas priekšrocības un potenciālās problēmas, un minēt izmērāmus nākotnes mērķus un rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, tos attiecīgi sasaistot ar uzņēmējdarbības un rūpniecības rīcībpolitiku. Par labu nāktu arī ciešāka mijiedarbība ar aprites ekonomiku, uzsvaru liekot uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas potenciālu.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Slovākijai pamatojas uz Slovākijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO SLOVĀKIJAI IESAKA.

                  1.

                  Izvirzīt daudz vērienīgākus uzdevumus 2030. gadam, proti, noteikt, ka atjaunojamās enerģijas īpatsvaram, kas būs Slovākijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, jābūt vismaz 24 %, kā tas izriet no Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā dotās formulas. Tā kā minētā mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti atbilstoši minētajam īpatsvaram. Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (8) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jāizvirza vērienīgāki uzdevumi siltumapgādes un aukstumapgādes sektorā, lai sasniegtu indikatīvo mērķrādītāju, kas iekļauts Direktīvas (ES) 2018/2001 23. pantā, un jānosaka pienācīgi pasākumi, ar kuriem tiks sasniegts saskaņā ar Direktīvas (ES) 2018/2001 25. pantu Slovākijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plānā nospraustais transporta nozares mērķrādītājs. Jānosaka konkrēti pasākumi, ar ko tiks mazināts administratīvais slogs, un jāparedz pasākumi attiecībā uz labvēlīgu regulējumu, kas sekmēs atjaunojamo energoresursu pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā. Ņemot vērā nozīmīgo biomasas daļu Slovākijas energoresursu struktūrā, jo īpaši siltumapgādē un aukstumapgādē, jāsniedz papildu informācija par konkrētiem pasākumiem, kas nodrošinās, ka biomasas piegāde un izmantojums enerģētikā ir ilgtspējīgs.

                  2.

                  Paaugstināt enerģijas galapatēriņa un primārās enerģijas patēriņa samazināšanas uzdevumu vērienīgumu, jo Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus, un šos centienus atbalstīt ar tādām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas līdz 2030. gadam sniegtu papildu enerģijas ietaupījumus. Jāveic detalizētāks ietekmes novērtējums, kurā pienācīgi kvantitatīvi jānovērtē enerģijas ietaupījumi, kas tiek sagaidīti no plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem.

                  3.

                  Norādīt pasākumus, kas palīdzēs sasniegt enerģētiskās drošības mērķus energoavotu dažādošanas un enerģētiskās atkarības mazināšanas jomās, toskait pasākumus, kas nodrošinās elastīgumu un kodolmateriālu un kodoldegvielas ilgtermiņa piegādi, ņemot vērā plānoto kodolenerģijas ražošanas jaudu palielināšanu.

                  4.

                  Definēt tālredzīgus mērķus un mērķrādītājus attiecībā uz tirgus integrāciju, it īpaši pasākumus, kas vairumtirgos un mazumtirgos vairos konkurenci, toskait pāreju uz pilnībā tirgus noteiktām cenām.

                  5.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no 2023. līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Turpināt apspriedes ar kaimiņos esošajām dalībvalstīm un reģionālo sadarbību Višegrādas grupā, kurā piedalās Čehija, Polija, Slovākija un Ungārija, un Centrāleiropas un Dienvidaustrumeiropas enerģētiskās savienotības (CESEC) Augsta līmeņa grupā, kā arī divpusējo sadarbību, piemēram, ar Čehiju elektroenerģijas sadales sistēmu jautājumā. Reģionālās sadarbības uzmanības centrā varētu būt tādi temati kā iekšējā enerģijas tirgus turpmāka integrācija, sistēmas pietiekamības novērtēšanas pasākumi, taisnīgas pārkārtošanās problēmas, dekarbonizācija un atjaunojamo energoresursu izvēršana un ietekme uz energosistēmu.

                  7.

                  Izvērst šobrīd tikai attiecībā uz energoefektivitāti un pētniecību veikto analīzi par vajadzīgajām investīcijām un to avotiem, tostarp atbilstošu finansējumu valsts, reģionālā un Savienības līmenī, un sniegt vispārēju novērtējumu par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu Slovākijas enerģētikas un klimata mērķus. Kā finansējuma avots jāapsver arī izmaksefektīvi iedales apjomu pārskaitījumi uz citām dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (9).

                  8.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  9.

                  Papildināt analīzi par to, kāda ir mijiedarbība ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku, proti, izklāstīt un kvantificēt, kā dažādos scenārijos tiks ietekmēts gaisa piesārņojums, sniegt pamatojošo informāciju un izvērtēt paredzamo sinerģiju un kompromisus.

                  10.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu, rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā būtu jāņem vērā pārkārtošanās ietekme uz Horna Nitra ogļu ieguves reģionā dzīvojošajiem iedzīvotājiem un jāveido saikne ar valdības rīcības plānu pārkārtošanās jautājumā, kā arī jāapskata, kādu ietekmi atstās pielāgojumi citos energoietilpīgos sektoros. Jāturpina izstrādāt pieeju enerģētiskās nabadzības novēršanai, tostarp jāveic Regulā (ES) 2018/1999 prasītais enerģētiskās nabadzības novērtējums.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 274.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1024 final.

         (5)  COM(2019) 525 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 274.

         (7)  SWD(2019) 274.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 30. maija Regula (ES) 2018/842 par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV L 156, 19.6.2018., 26. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Somijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/100

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Somijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/26)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Somija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2018. gada 20. decembrī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Somijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Somiju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Somijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Plāna galīgajā redakcijā Somijai būtu jāņem vērā savstarpējās saiknes starp plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem, jo īpaši: sinerģija starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā tirgus dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, un šajā sakarā jāizskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas un enerģētiskās drošības aspektā, kā arī novērst enerģētisko nabadzību. Citi svarīgi elementi, kam jāpievēršas plāna galīgajā redakcijā, ir mijiedarbība starp plānotajām rīcībpolitikām, kas saistītas ar ogļu elektrostaciju pakāpenisku slēgšanu un naftas izmantojuma mazināšanu, lai tā vietā izmantotu mežsaimniecības atlikumus un biodegvielas, un atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas īpatsvara pieaugumu un vajadzīgo elektrotīklu nostiprināšanu. Līdzīgā kārtā darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.

                  (14)

                  Būtu labi, ja integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā tiktu sniegta visaptveroša analīze par mazoglekļa tehnoloģiju sektora pašreizējām pozīcijām globālajā tirgū; vajadzētu izcelt jomas, kurās pastāv konkurenciālas priekšrocības un potenciālās problēmas, un minēt izmērāmus nākotnes mērķus un rīcībpolitikas un pasākumus to sasniegšanai, tos attiecīgi sasaistot ar uzņēmējdarbības un rūpniecības rīcībpolitiku. Par labu nāktu arī ciešāka mijiedarbība ar aprites ekonomiku, uzsvaru liekot uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas potenciālu.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Somijai pamatojas uz Somijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO SOMIJAI IESAKA.

                  1.

                  Precizēt, kā tā plāno izpildīt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/841 (8) noteiktās saistības, ka emisijas, kas radušās zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā (LULUCF), nepārsniedz piesaistījumus, ņemot vērā elastības iespēju izmantošanu starp kopīgo centienu sektoriem un LULUCF sektoriem. Tam ir vajadzīga LULUCF uzskaites noteikumu piemērošana. Kvantitatīvi jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme visā 2021.–2030. gada periodā, lai sasniegtu 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāju, kas paredz 39 % samazinājumu salīdzinājumā ar 2005. gadu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas neaptvertajās nozarēs.

                  2.

                  Izvirzīt daudz vērienīgākus uzdevumus 2030. gadam, proti, noteikt, ka atjaunojamās enerģijas īpatsvaram, kas būs Somijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, jābūt vismaz 51 %, kā tas izriet no Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā dotās formulas. Tā kā minētā mērķrādītāja kopīga sasniegšana prasa lielākus pūliņus, integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti atbilstoši minētajam īpatsvaram. Jāizklāsta detalizētas un kvantificētas rīcībpolitikas un pasākumi, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (9) noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Ņemot vērā nozīmīgo biomasas daļu Somijas energoresursu struktūrā, jāsniedz sīkāka informācija par konkrētiem plānotajiem pasākumiem, ar ko enerģētikas nozarē nodrošinās biomasas izmantojuma ilgtermiņa ilgtspējīgumu. Jāsniedz sīkāka informācija par labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamās enerģijas pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā.

                  3.

                  Tā kā Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāja sasniegšana prasa lielākus pūliņus, būtiski paaugstināt uzdevumu vērienīgumu attiecībā uz enerģijas galapatēriņa un primārās enerģijas patēriņa samazināšanu līdz 2030. gadam. Tas jāatbalsta ar rīcībpolitikām un pasākumiem, kas līdz 2030. gadam sniegtu papildu enerģijas ietaupījumus. Jāapskata enerģijas ietaupījumu potenciāls dzīvojamo ēku un industriālajos sektoros un jāapzina ietaupījumu panākšanai piemērotākie pasākumi. Jānovērtē iemesli, kāpēc paredzams vienlaicīgs iekšzemes kopprodukta (IKP) un enerģijas patēriņa pieaugums, un jāapzina konkrēti pasākumi šādas ietekmes mazināšanai.

                  4.

                  Norādīt pasākumus, kas palīdzēs sasniegt enerģētiskās drošības mērķus energoavotu dažādošanas un enerģētiskās atkarības mazināšanas jomās, toskait pasākumus, kas nodrošinās elastīgumu, un izklāstīt stratēģiju, kas nodrošinās kodolmateriālu un kodoldegvielas ilgtermiņa piegādi, jo īpaši ņemot vērā plānoto kodolenerģijas ražošanas jaudu palielināšanu.

                  5.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Pastiprināt jau šobrīd labo reģionālo sadarbību ar pārējām Ziemeļvalstīm (Dānija, Islande, Norvēģija, Somija un Zviedrija), proti, attiecināt to uz jaunām jomām un paplašināt ģeogrāfisko tvērumu, iekļaujot Baltijas valstis (Igaunija, Latvija un Lietuva). Reģionālajā sadarbībā, ņemot vērā izmaiņas elektrosistēmās, kam jāuzņem lielāks atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas īpatsvars, kas palielinās elektroenerģijas importu un/vai eksportu un vairos vajadzību pēc sistēmas elastīguma, jākoncentrējas uz iekšējo enerģijas tirgu un enerģētiskās drošības jomām.

                  7.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  8.

                  Papildināt analīzi par to, kāda ir mijiedarbība ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku, proti, izklāstīt, kā dažādos scenārijos tiks ietekmēts gaisa piesārņojums, sniegt pamatojošo informāciju un izvērtēt paredzamo sinerģiju un kompromisus.

                  9.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu un rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 276.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1025 final.

         (5)  COM(2019) 526 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 276.

         (7)  SWD(2019) 276.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 30. maija Regula (ES) 2018/841 par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (OV L 156, 19.6.2018., 1. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (2019. gada 18. jūnijs) par Zviedrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu

text:
               3.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/104

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 18. jūnijs)
      par Zviedrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas aptver 2021.–2030. gada periodu
      (2019/C 297/27)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Atbilstīgi Regulai (ES) 2018/1999 katrai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai savs integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekts, kas aptver 2021.–2030. gada periodu un kas sagatavots saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu un I pielikumu. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu pirmie projekti bija jāiesniedz līdz 2018. gada 31. decembrim.

                  (2)

                  Zviedrija savu integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu iesniedza 2019. gada 17. janvārī. Šā plāna projekta iesniegšana ir pamatelements un pirmais solis iteratīvajā procesā starp Komisiju un dalībvalstīm, kas iedibināts integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu galīgās redakcijas izstrādei un to vēlākai īstenošanai.

                  (3)

                  Regula (ES) 2018/1999 paredz, ka Komisijai integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projekti ir jānovērtē. Komisija veica Zviedrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta visaptverošu novērtējumu, kurā ņēma vērā relevantos Regulas (ES) 2018/1999 elementus. Šis novērtējums (2) ir publicēts kopā ar šo ieteikumu. Tālāk sniegtie ieteikumi ir balstīti uz šo novērtējumu.

                  (4)

                  Komisijas ieteikumi var attiekties uz šādiem jautājumiem: i) mērķu, mērķrādītāju un devumu vērienīgums, ar nolūku kopīgi sasniegt enerģētikas savienības mērķus, jo īpaši Savienības 2030. gadam izvirzītos atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes mērķrādītājus, kā arī energotīklu starpsavienojumu līmenis, ko dalībvalstis tiecas panākt 2030. gadā; ii) ar dalībvalsts un Savienības līmeņa mērķiem saistītās rīcībpolitikas un pasākumi un citas rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt atbilstīgi pārrobežu līmenī; iii) jebkādas papildu rīcībpolitikas un pasākumi, kas varētu būt nepieciešami integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos; iv) integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā iekļauto esošo un plānoto rīcībpolitiku un pasākumu savstarpējā mijiedarbība un konsekvence vienā enerģētikas savienības dimensijā un starp vairākām dimensijām.

                  (5)

                  Izstrādājot ieteikumus, Komisija ņēma vērā, no vienas puses, vajadzību summēt atsevišķus visu dalībvalstu kvantitatīvi izteiktos plānotos devumus, lai novērtētu Savienības līmeņa mērķuzdevuma vērienīgumu, un, no otras puses, vajadzību dot pietiekami daudz laika attiecīgajai dalībvalstij, lai tā varētu pienācīgi ņemt vērā Komisijas ieteikumus pirms sava nacionālā plāna galīgās redakcijas izstrādes.

                  (6)

                  Komisijas ieteikumi par dalībvalstu atjaunojamo energoresursu enerģijas mērķuzdevuma vērienīgumu balstās uz formulu, kas noteikta Regulas (ES) 2018/1999 II pielikumā un balstīta uz objektīviem kritērijiem.

                  (7)

                  Attiecībā uz energoefektivitāti Komisijas ieteikumi ir balstīti novērtējumā, kurā integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta vērienīgums nacionālā līmenī salīdzināts ar kolektīvo centienu līmeni, kas nepieciešams, lai sasniegtu Savienības mērķrādītājus, un attiecīgā gadījumā ir ņemta vērā informācija par īpašiem apstākļiem valstī. Galīgajiem nacionālajiem devumiem energoefektivitātes jomā būtu jāatspoguļo iespējas izmaksefektīvi panākt enerģijas ietaupījumus, un tiem vajadzētu būt balstītiem stabilā ēku renovācijas ilgtermiņa stratēģijā un pasākumos, ar ko pilda enerģijas ietaupīšanas pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (3) 7. panta. Dalībvalstīm būtu arī jāpierāda, ka tās ir pienācīgi ņēmušas vērā principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, proti, ir jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību.

                  (8)

                  Pārvaldības regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāsniedz vispārējs pārskats par investīcijām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā nospraustos mērķus, mērķrādītājus un devumus, kā arī vispārējs novērtējums par šo investīciju avotiem. Lai nodrošinātu investīciju noteiktību, nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem būtu jānodrošina nacionālo rīcībpolitiku un pasākumu pārredzamība un paredzamība.

                  (9)

                  Vienlaikus 2018.–2019. gada Eiropas pusgada cikla ietvaros Komisija ir likusi lielu uzsvaru uz dalībvalstu vajadzībām pēc investīcijām enerģētikas un klimata jomā. Tas ir atspoguļots 2019. gada ziņojumā par Zviedriju (4) un Komisijas ieteikumā Padomes ieteikumam Zviedrijai (5), kas ir Eiropas pusgada procesa daļas. Integrēto nacionālo enerģētikas un klimata plānu projektu vērtēšanā Komisija ņēma vērā jaunākos Eiropas pusgada konstatējumus un ieteikumus. Komisijas ieteikumi papildina jaunākos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas sniegti Eiropas pusgada kontekstā. Arī dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos tiek ņemti vērā jaunākie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, kas sniegti Eiropas pusgada ietvaros.

                  (10)

                  Pārvaldības regulā arī noteikts, ka katrai dalībvalstij ir rūpīgi jāņem vērā visi Komisijas ieteikumi par integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projektu, kas jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim, un, ja attiecīgā dalībvalsts ieteikumu vai būtisku tā daļu neņem vērā, šai dalībvalstij savi iemesli būtu jāpaskaidro un jādara zināmi atklātībai.

                  (11)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm savos integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos un atjauninājumos turpmākajos gados būtu jāziņo tie paši dati, ko tās ziņo Eurostat vai Eiropas Vides aģentūrai. Izmantot vienu un to pašu avotu un Eiropas statistiku (ja tāda pieejama) ir svarīgi arī tāpēc, lai varētu aprēķināt bāzlīniju modelēšanas un prognožu vajadzībām. Eiropas statistikas izmantošana ļaus sekmīgāk salīdzināt integrētajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos izmantotos datus un prognozes.

                  (12)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāiekļauj visi Regulas (ES) 2018/1999 I pielikuma elementi. Šajā kontekstā būtu jānovērtē plānoto rīcībpolitiku un pasākumu ietekme makroekonomiskā ziņā un, ciktāl iespējams, arī veselības, vides, nodarbinātības un izglītības, prasmju un sociālās jomas ziņā. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgās redakcijas sagatavošanā jāiesaista sabiedrība un citas ieinteresētās personas. Šie un citi elementi ir sīki aprakstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (6), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu.

                  (13)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā Zviedrijai būtu jāņem vērā arī rīcībpolitiku savstarpējās saiknes, jo īpaši sinerģija starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā tirgus dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Citi svarīgi elementi, kam jāpievēršas plāna galīgajā redakcijā, ir tas, kā mijiedarbojas rīcībpolitikas, kas plānotas saistībā ar plānoto atjaunojamo energoresursu īpatsvara pieaugumu un vajadzību stiprināt elektrotīklus. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana. Tā kā liela nozīme ir hidroenerģijas izmantošanai, varētu apskatīt arī klimata pārmaiņu ietekmi uz energoapgādes drošību.

                  (14)

                  Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā Zviedrija varētu balstīties uz savu vispārīgo mērķi – attīstīt tehnoloģijas un pakalpojumus, ko Zviedrijas uzņēmumi varētu laist tirgū, – un šajā sakarā sniegt pilnīgāku pārskatu par mazoglekļa tehnoloģiju sektora konkurētspēju. Tāpat plānā būtu lietderīgi iekļaut vairāk informācijas par mijiedarbību ar aprites ekonomiku.

                  (15)

                  Komisijas ieteikumi Zviedrijai pamatojas uz Zviedrijas integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna projekta novērtējumu (7), kas publicēts kopā ar šo ieteikumu,

            AR ŠO ZVIEDRIJAI IESAKA.

                  1.

                  Pilnveidot savu stratēģiju, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/841 (8) noteiktās saistības, ka, piemērojot pamatojošus uzskaites noteikumus, emisijas, kas radušās zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā (LULUCF), nepārsniedz piesaistījumus. Īpaša uzmanība jāpievērš tam, kā rīcībpolitikas un pasākumi ietekmē emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas sektorus, kopīgo centienu sektorus un LULUCF sektorus.

                  2.

                  Apstiprināt, ka 2030. gadam izvirzītais gana vērienīgais uzdevums – panākt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru 65 % – būs Zviedrijas devums Savienības 2030. gada atjaunojamās enerģijas mērķrādītāja sasniegšanā, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2018/2001 (9) 3. pantā un Regulas (ES) 2018/1999 4. pantā. Šis devums jāpamato ar detalizētām un kvantificētām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas atbilst Direktīvā (ES) 2018/2001 noteiktajiem pienākumiem un kas ļautu šo devumu realizēt savlaicīgi un izmaksefektīvi. Jāiekļauj indikatīva trajektorija, pēc kuras vadoties, tiek sasniegti visi Regulas (ES) 2018/1999 4. panta a) punkta 2) apakšpunktā minētie atsauces punkti. Turklāt jāiekļauj papildu informācija par administratīvā sloga mazināšanu un jāsniedz detalizēta informācija attiecībā uz labvēlīgu regulējumu, kas sekmē atjaunojamās enerģijas pašpatēriņu un atjaunojamās enerģijas kopienas, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2018/2001 21. un 22. pantā. Ņemot vērā nozīmīgo biomasas daļu Zviedrijas energoresursu struktūrā, jāsniedz papildu informācija par konkrētiem plānotajiem pasākumiem, ar ko enerģētikas nozarē ilgtermiņā nodrošinās biomasas izmantojuma ilgtspējīgumu.

                  3.

                  Paaugstināt primārās enerģijas patēriņa samazināšanas uzdevumu vērienīgumu, lai kopīgi sasniegtu Savienības 2030. gada energoefektivitātes mērķrādītāju, un šos centienus atbalstīt ar tādām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas līdz 2030. gadam sniegtu papildu enerģijas ietaupījumus. Integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna galīgajā redakcijā jāizstrādā un jāiekļauj papildu pasākumi un jāapraksta to paredzamā ietekme uz enerģijas ietaupījumiem.

                  4.

                  Ņemot vērā vērienīgo atjaunojamās enerģijas mērķrādītāju, norādīt pasākumus, kas palīdzēs sasniegt enerģētiskās drošības mērķus attiecībā uz energoavotu dažādošanu un enerģētiskās atkarības mazināšanu, t. sk. pasākumus, ar ko nodrošina elastīgumu un elektroenerģijas ražotspējas pietiekamību.

                  5.

                  Precizēt nacionālos mērķus un finansējuma mērķrādītājus pētniecībā, inovācijā un konkurētspējā (jo īpaši saistībā ar enerģētikas savienību), kas jāsasniedz periodā no 2023. līdz 2030. gadam, lai tie būtu viegli izmērāmi un palīdzētu sasniegt mērķrādītājus pārējās integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna dimensijās. Šie mērķi jāatbalsta ar pienācīgām un specifiskām rīcībpolitikām un pasākumiem, toskait tādām, kas jāizstrādā sadarbībā ar citām dalībvalstīm (piemēram, Energotehnoloģiju stratēģiskais plāns).

                  6.

                  Pastiprināt jau šobrīd labo reģionālo sadarbību ar pārējām Ziemeļvalstīm (Dānija, Islande, Norvēģija, Somija un Zviedrija), proti, attiecināt to uz jaunām jomām un paplašināt ģeogrāfisko tvērumu, iekļaujot Baltijas valstis (Igaunija, Latvija un Lietuva). Reģionālajā sadarbībā, ņemot vērā izmaiņas elektrosistēmās, kam jāuzņem lielāks atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas īpatsvars, kas palielinās elektroenerģijas importu un eksportu un vairos vajadzību pēc sistēmas elastīguma, jākoncentrējas uz iekšējo enerģijas tirgu un enerģētiskās drošības jomām.

                  7.

                  Sniegt vispārēju pārskatu par enerģētikas un klimata mērķu sasniegšanai vajadzīgajām investīcijām un vispārēju novērtējumu par šo investīciju avotiem, tostarp atbilstošu finansējumu nacionālā un reģionālā līmenī.

                  8.

                  Uzskaitīt visas enerģijas subsīdijas, jo īpaši fosilajam kurināmajam, un veiktos pasākumus un plānus to pakāpeniskai izbeigšanai.

                  9.

                  Iekļaut analīzi par to, kāda ir mijiedarbība ar gaisa kvalitātes un gaisā emitēto emisiju rīcībpolitiku, proti, izklāstīt, kā dažādos scenārijos tiks ietekmēts gaisa piesārņojums, sniegt pamatojošo informāciju un izvērtēt paredzamo sinerģiju un kompromisus.

                  10.

                  Labāk integrēt taisnīgas un godīgas pārkārtošanās aspektus, proti, sniegt vairāk informācijas par plānoto mērķu, rīcībpolitiku un pasākumu ietekmi uz sociālo jomu, nodarbinātību un prasmēm.

         Briselē, 2019. gada 18. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.

         (2)  SWD(2019) 278.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/27/ES par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

         (4)  SWD(2019) 1026 final.

         (5)  COM(2019) 527 final, 2019. gada 5. jūnijs.

         (6)  SWD(2019) 278 final.

         (7)  SWD(2019) 278 final.

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 30. maija Regula (ES) 2018/841 par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (OV L 156, 19.6.2018., 1. lpp.).

         (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Direktīva (ES) 2018/2001 par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).