title: Komisijas Ieteikums (ES) 2021/1970 (2021. gada 10. novembris) par vienotu Eiropas kultūras mantojuma datu telpu

text:
               12.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 401/5

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2021/1970
      (2021. gada 10. novembris)
      par vienotu Eiropas kultūras mantojuma datu telpu
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Digitālās tehnoloģijas strauji maina mūsu dzīvi, sniedzot jaunas iespējas sabiedrībai, tostarp kultūras mantojuma iestādēm. Digitālās tehnoloģijas sniedz kultūras mantojuma iestādēm iedarbīgākus instrumentus, ar kuriem tās var digitalizēt kultūras mantojuma vērtības un sasniegt plašāku auditoriju. Tas sniedz sabiedrībai plašākas iespējas piekļūt kultūras vērtībām un atklāt, izpētīt un baudīt tās, kā arī atkārtoti izmantot kultūras vērtības inovatīviem un radošiem pakalpojumiem un produktiem dažādās nozarēs, piemēram, citās kultūras un radošajās nozarēs un tūrisma nozarē.

                  (2)

                  Kā uzsvērts paziņojumā “Digitālais kompass līdz 2030. gadam – Eiropas ceļam digitālajā gadu desmitā” (1), digitālās tehnoloģijas ir kļuvušas nozīmīgākas nekā jebkad iepriekš darbā, mācībās, socializācijā, izklaides baudīšanā un piekļuvē plašam pakalpojumu un produktu klāstam no veselības aprūpes līdz kultūras jomai.

                  (3)

                  Covid-19 pandēmija ir izcēlusi kultūras mantojuma nozares stiprās un vājās puses, kā arī nepieciešamību paātrināt tās digitālo pārkārtošanos nolūkā maksimāli izmantot sniegtās iespējas. Daudzas kultūras iestādes ir cietušas būtiskus finansiālos zaudējumus, vai tās ir bijis jāslēdz. Tomēr, neraugoties uz pandēmijas izraisītajām finansiālajām problēmām, daudziem izdevās arī saglabāt vai pat palielināt auditoriju, paplašinot savu digitālo pakalpojumu klāstu (piemēram, mijiedarbojoties ar auditoriju, kopīgojot kolekcijas, piedāvājot digitālos rīkus), tādējādi vēlreiz apliecinot to augsto vērtību sabiedrībā un Eiropas ekonomikā.

                  (4)

                  Kultūras mantojums ir ne tikai viens no pamatelementiem, kas veido Eiropas identitāti, kuras pamatā ir kopīgas vērtības, bet arī nozīmīgs ieguldītājs Eiropas ekonomikā, kurš veicina inovāciju, jaunradi un ekonomisko izaugsmi. Piemēram, kultūrtūrisms veido līdz pat 40 % no visa tūrisma Eiropā (2), un kultūras mantojums ir nozīmīga kultūrtūrisma daļa. Kultūras mantojuma vērtību uzlabota digitalizācija un šāda satura atkalizmantošana var radīt jaunas darbvietas ne tikai kultūras mantojuma nozarē, bet arī citās kultūras un radošajās nozarēs, piemēram, videospēļu un kino nozarē. Kultūras un radošās nozares veido 3,95 % no ES pievienotās vērtības (477 miljardi EUR), tajās ir nodarbināti 8,02 miljoni iedzīvotāju, un tajās strādā 1,2 miljoni uzņēmumu, no kuriem 99,9 % ir MVU (3).

                  (5)

                  Komisijas Ieteikuma par kultūras materiālu digitalizāciju, pieejamību tiešsaistē un digitālu saglabāšanu (2011/711/ES) izvērtējumā (4) ir secināts, ka joprojām pastāv vairākas problēmas, ar kurām kultūras mantojuma nozare sastapās jau pirms 10 gadiem, piemēram, steidzama nepieciešamība aizsargāt un saglabāt Eiropas kultūras mantojumu, jo īpaši apdraudēto kultūras mantojumu. Tomēr izvērtējumā ir arī atzīts, ka kultūras mantojuma ainava pēdējos gados ir būtiski mainījusies, parādoties jaunām vajadzībām, bet, galvenokārt, arī jaunām iespējām, kas varētu vēl vairāk palielināt kultūras mantojuma pienesumu Eiropas ekonomikai. Tādēļ ir nepieciešams panākt tādu politisko reakciju, kas atbilst šīm jaunajām kultūras mantojuma nozares, kultūras un radošo nozaru un visas sabiedrības vajadzībām un gaidām.

                  (6)

                  Šis ieteikums rosina dalībvalstis ieviest attiecīgas sistēmas nolūkā stiprināt kultūras mantojuma nozares atveseļošanu un pārkārtošanos un atbalstīt kultūras mantojuma iestādes, lai tām būtu vairāk iespēju un tās būtu noturīgākas nākotnē. Tā rezultātā tiks panākta augstākas kvalitātes digitalizācija, atkalizmantošana un saglabāšana digitālā veidā visā ES; tāpat tas ietekmēs citas būtiskas Eiropas ekonomikas nozares, piemēram, tūrismu, pētniecību un citas kultūras un radošās nozares.

                  (7)

                  Dalībvalstīm ir dažādas pieejas kultūras mantojumam, kuras dažādā mērā atbilst kultūras mantojuma iestāžu konkrētajām raksturiezīmēm un vajadzībām. Visaptveroša digitālā stratēģija kultūras mantojuma nozarei, kurā izklāstīts skaidrs un konkrēts redzējums un visatbilstīgākie līdzekļi tā īstenošanai, nodrošinātu iedarbīgāku politisko reakciju un stiprinātu nozari. Lai panāktu rezultatīvu digitālo pārkārtošanos, veidotu uzticēšanos un spēcīgu sadarbību, dalībvalstīm stratēģijas sagatavošanā būtu jāiesaista visas attiecīgās ieinteresētās personas.

                  (8)

                  Progresīvu digitālo tehnoloģiju, piemēram, 3D, mākslīgā intelekta, mašīnmācīšanās, mākoņdatošanas, datu tehnoloģiju, virtuālās realitātes un paplašinātās realitātes, attīstība ir radījusi nepieredzētas digitalizācijas, tiešsaistes piekļuves un digitālas saglabāšanas iespējas. Progresīvas digitālās tehnoloģijas nodrošina efektīvākus procesus (piemēram, metadatu automātisku ģenerēšanu, zināšanu izguvi, automatizētu tulkošanu, teksta atpazīšanu, ko veic optiskās rakstzīmju atpazīšanas sistēmas) un augstākas kvalitātes saturu. Tās sniedz inovatīvu mākslinieciskās jaunrades formu iespējas, vienlaikus radot jaunus veidus, kā digitāli mijiedarboties ar kultūras saturu un izbaudīt to, līdzpārzinot un līdzveidojot saturu un izmantojot kolektīvos pakalpojumus, tādējādi sniedzot iespējas sabiedrības līdzdalībai. Tāpat var pētīt, kā varētu izmantot mākslīgo intelektu, blokķēdes un citas progresīvās tehnoloģijas, lai automātiski identificētu kultūras priekšmetus, kas tiek nelikumīgi tirgoti. Šādu progresīvo tehnoloģiju apguvei ir ievērojama ietekme uz Eiropas atveseļošanu un izaugsmi pēc Covid-19 pandēmijas, un dalībvalstīm būtu tā jāatbalsta, īstenojot attiecīgus pasākumus.

                  (9)

                  Turklāt dalībvalstīm un kultūras mantojuma iestādēm būtu jāizmanto nepieredzētās iespējas, kuras sniedz progresīvās digitālās tehnoloģijas, nolūkā virzīt klimatrīcību un atbalstīt pārkārtošanos uz zaļāku un ilgtspējīgāku ES ekonomiku, kā izklāstīts Eiropas zaļajā kursā (5). Piemēram, 3D formātā digitalizētās kultūras mantojuma vērtības var sniegt attiecīgas zināšanas par klimatisko ietekmi, pielāgošanos un noturību (piemēram, 3D sniedz iespēju nedestruktīvi analizēt vērtības, vizualizēt bojājumus un gūt nepieciešamo informāciju atjaunošanai, saglabāšanai utt.). Tāpat digitālo dvīņu un Zemes novērošanas tehnoloģijām var būt izšķirīga nozīme klimatnoturības veicināšanā un kultūras mantojuma pieminekļu, ēku un objektu preventīvas saglabāšanas atbalstīšanā. Šajā kontekstā digitalizācija ir arī virzītājspēks, kas atbalsta ekspertus cīņā pret noziedzību vides jomā konkrētos objektos.

                  (10)

                  Dalībvalstīm ir svarīgi turpināt centienus digitalizēt (6) un digitāli saglabāt kultūras mantojuma vērtības. Ja tiktu noteikti konkrēti digitalizācijas un saglabāšanas mērķi, pamatojoties uz vajadzību novērtējumu un skaidriem un objektīviem kritērijiem, tiktu sasniegti konkrēti un izmērāmi rezultāti. Tas būtu īpaši svarīgi riskam pakļautajam kultūras mantojumam. Šādos gadījumos 3D digitalizācija augstākajā detalizācijas pakāpē varētu būt pat nepieciešama, piemēram, saglabāšanas un atjaunošanas nolūkiem. Tomēr pat tad, ja pastāv zems kultūras mantojuma vērtības stāvokļa pasliktināšanās vai iznīcināšanas risks, tā būtu jānosaka par prioritāti, ņemot vērā, cik lielas iespējas ir digitalizētas kultūras mantojuma vērtības atkal izmantot citiem mērķiem, piemēram, inovatīvas pieredzes gūšanai un ilgtspējīgam tūrismam, lai atbalstītu vispārējo ekonomikas atveseļošanos un noturību atbilstīgi Eiropas zaļā kursa mērķiem. Turklāt dalībvalstīm būtu jāpastiprina savi pūliņi nepietiekami digitalizētās jomās, piemēram, ēku, pieminekļu un objektu, un nemateriālā kultūras mantojuma jomā.

                  (11)

                  3D tehnoloģijas var ne tikai kalpot saglabāšanas un atjaunošanas mērķiem, bet arī palielināt kultūras mantojuma iestāžu iespējas sasniegt lielāku auditoriju, piedāvājot padziļinātu pieredzi, kas ietver virtuālu piekļuvi vietām, kurām parasti nevar piekļūt (piemēram, zem ūdens) vai kuras ir īslaicīgi slēgtas, vai sasniegt personas ar redzes traucējumiem, piedāvājot, piemēram, pieejamu taktilu pieredzi. Tāpēc īpaša koncentrēšanās uz riskam pakļauta kultūras mantojuma un visvairāk apmeklēto kultūras un mantojuma pieminekļu, ēku un objektu 3D digitalizāciju palielinātu kultūras mantojuma vērtību un potenciālu. Tas būtu arī saskaņā ar 2019. gada aprīļa Deklarāciju par sadarbību kultūras mantojuma digitalizācijas veicināšanas jomā (7), kurā dalībvalstis vienojās pastiprināt centienus un kopīgi virzīties uz priekšu saskaņā ar Eiropas mēroga iniciatīvas pīlāru par kultūras mantojuma artefaktu, pieminekļu un objektu 3D digitalizāciju.

                  (12)

                  Tomēr jānorāda, ka digitalizācija automātiski nenozīmē digitālo saglabāšanu. Lai nodrošinātu digitalizēto vērtību pieejamību ilgtermiņā, dalībvalstīm rūpīgi jāplāno un jāīsteno savu vērtību digitālā saglabāšana, ņemot vērā visas attiecīgās ilgtermiņa finansiālās, organizatoriskās un tehniskās problēmas. Digitālās saglabāšanas mērķi var ietvert ne tikai kultūras mantojuma vērtības, kuru digitalizācija tiek uzskatīta par prioritāti (piemēram, riskam pakļautās vērtības, visvairāk apmeklētie pieminekļi un objekti vai nepietiekami digitalizētas jomas), bet arī iepriekš digitalizētas vērtības.

                  (13)

                  Pašreizējā finanšu shēma dalībvalstīm sniedz nepieredzētas iespējas izmantot dažādas finansējuma plūsmas nolūkā ievērojami veicināt digitalizāciju un saglabāšanu, kā arī būtiski palielināt kultūras mantojuma nozares spējas. Dalībvalstīm būtu jāveicina nozares dalībnieku izpratne par finansējuma iespējām, kuras piedāvā programmas “Digitālā Eiropa” un “Apvārsnis Eiropa” (8), kohēzijas politikas fondi (9), REACT-EU (10), tehniskā atbalsta instruments (11) un Atveseļošanas un noturības mehānisms (12) nolūkā atbalstīt nozares atveseļošanai un digitālajai pārkārtošanai nepieciešamos ieguldījumus, sniegt plašāku piekļuvi kultūrai un radīt pozitīvu ietekmi uz vietējām kopienām.

                  (14)

                  Eiropas kultūras mantojuma digitalizācija prasa ievērojamus finanšu resursus. Lai apvienotu finansiālos centienus un vienlaikus paātrinātu publisku piekļuvi kultūras mantojumam, kultūras mantojuma iestādes sadarbojas ar privātajiem dalībniekiem. Tomēr daudzi šādi sadarbības mehānismi sniedz ekskluzīvas tiesības privātajiem partneriem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/1024 (13) nosaka minimālo noteikumu kopumu, kas reglamentē atkalizmantošanu un nosaka praktiskus pasākumus nolūkā atvieglot dalībvalstu publiskā sektora struktūru rīcībā esošo dokumentu atkalizmantošanu. Jo īpaši tajā ir noteikta prasība tās darbības jomā esošajām kultūras mantojuma iestādēm (piemēram, muzejiem, arhīviem, bibliotēkām) ievērot konkrētus noteikumus par ekskluzīvas vienošanās gadījumiem saskaņā ar direktīvas 12. pantu. Lai palīdzētu nodrošināt visiem taisnīgu un nediskriminējošu piekļuvi kultūras mantojuma vērtībām, kultūras mantojuma iestādēm, kuras īsteno partnerības ar privāto sektoru, tostarp tām, uz kurām neattiecas iepriekš minētā direktīva, būtu jātiecas piemērot minētajā 12. pantā izklāstītos principus.

                  (15)

                  Kā uzsvērts Prasmju programmā Eiropai (14), Covid-19 pandēmija ir saasinājusi jau pastāvošo digitālo prasmju trūkumu, vienlaikus parādoties jauniem nevienlīdzības veidiem, jo daudziem speciālistiem nav darbavietā nepieciešamā digitālo prasmju līmeņa. Tas pats attiecas arī uz kultūras mantojuma nozari, kur digitālās plaisas ietekmē mazām iestādēm (piemēram, muzejiem) ir īpašas grūtības izmantot tādas progresīvas tehnoloģijas kā 3D vai mākslīgo intelektu. Tāpēc atbilstīgi Prasmju programmai Eiropai un tās pirmajai pamatiniciatīvai – Prasmju pilnveides paktam – un atbalstot Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānu (15), dalībvalstīm būtu jānosaka konkrēti mērķrādītāji kultūras mantojuma speciālistu prasmju pilnveidei vai pārkvalifikācijai. Papildus tam un pamatojoties uz Kultūras mantojuma plāna aliansi (CHARTER), kultūras un radošās nozares, būdamas viena no vienotā tirgus stratēģijā noteiktajām 14 ekosistēmām, pašlaik veido plaša mēroga partnerību prasmju attīstībai, kurai būtu jāpievienojas Prasmju pilnveides paktam.

                  (16)

                  Digitalizējot un kopīgojot kultūras mantojumu, kultūras mantojuma iestādes ir sastapušās ar dažādiem autortiesību jomas šķēršļiem, piemēram, ar izmaksām, kas saistītas ar tiesību iegūšanu, kultūras mantojuma speciālistu kompetences trūkumu autortiesību jomā un iestāžu pārrobežu sadarbības ierobežojumiem. Lai atrisinātu šīs problēmas, ES līmenī ir īstenoti īpaši pasākumi. Piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2019/790 (16) par autortiesībām un blakustiesībām digitālajā vienotajā tirgū ir paredzēti dažādi noteikumi, kas modernizē autortiesību sistēmu, kura regulē kultūras mantojuma iestāžu darbību digitālajā vidē. Viena no būtiskākajām šīs direktīvas ieviestajām izmaiņām ir skaidra digitalizācijas un izplatīšanas sistēma, kas paredzēta kultūras mantojuma iestāžu kolekcijās esošajiem vairs netirgotajiem darbiem. Turklāt direktīva nosaka saskaņotus un obligātus izņēmumus attiecībā uz kultūras mantojuma iestāžu veiktu saglabāšanas kopiju izveidi, kā arī tekstizraci un datizraci zinātniskās pētniecības nolūkiem. Visbeidzot, direktīvā ir precizēts vispārpieejamo vizuālās mākslas darbu statuss nolūkā palielināt juridisko noteiktību. Konkrētāk, jaunie autortiesību noteikumi veicinās vienu no pamatuzdevumiem, kas kultūras mantojuma iestādēm jāveic sabiedrības interesēs, stiprinot kultūras mantojuma saglabāšanu un pieejamību un būtiski sekmējot tādu darbu izmantošanu, kuri vairs nav komerciāli pieejami, Eiropas kultūras un visu iedzīvotāju labā. Tādēļ dalībvalstīm ir jānodrošina iedarbīga ES autortiesību aktu ieviešana un piemērošana, lai kultūras mantojuma iestādes varētu pilnvērtīgi izmantot autortiesību regulējumu, jo īpaši Direktīvas (ES) 2019/790 ieviestos jauninājumus.

                  (17)

                  Būtiska nozīme pārrobežu sadarbības un standartizācijas darbību stiprināšanā ES un ārpus tās ir bijusi digitālajai bibliotēkai Europeana (17). Tās standartizētās sistēmas digitālā satura un metadatu kopīgošanai tiešsaistē, jo īpaši Europeana datu modelis (18), paziņojumi par tiesībām (19) un Europeana publicēšanas sistēma (20), ir plaši izmantotas kultūras mantojuma nozarē Eiropas un starptautiskā mērogā. Piemēram, Europeana datu modelis sniedz iespēju standartizēti attēlot datus, kurus dažādu jomu kultūras mantojuma iestādes iesniedz Europeana dažādos formātos. Sistēma RightsStatements.org sniedz standartizētu paziņojumu par tiesībām kopumu, kuru kultūras mantojuma iestādes var izmantot nolūkā informēt sabiedrību par digitālo objektu autortiesībām un atkalizmantošanas statusu. Tomēr sadarbspējas jomā vēl joprojām turpinās darbs attiecībā uz digitālā satura un metadatu formātiem un standartiem, piemēram, saistībā ar 3D vai kontekstuālu vienību un autoritatīvo datņu izmantošanu semantiskai sadarbspējai. 2019. gada aprīļa Deklarācijā par sadarbību kultūras mantojuma digitalizācijas veicināšanas jomā dalībvalstis vienojās pastiprināt centienus nolūkā pilnveidot un veicināt sadarbspējas standartus un sistēmas digitalizācijas iniciatīvās. Tādēļ dalībvalstīm un kultūras mantojuma iestādēm būtu jāpastiprina attiecīgo standartu un sistēmu atbalstīšanas vai ievērošanas centieni nolūkā paātrināt datu kopīgošanu un atkalizmantošanu.

                  (18)

                  Vienotas Eiropas kultūras mantojuma datu telpas izveide sniegs kultūras mantojuma iestādēm iespēju balstīties uz vienotā tirgus mērogu saskaņā ar Eiropas datu stratēģiju (21). Tā veicinās satura atkalizmantošanu un rosinās jaunradi dažādās nozarēs, pienesot vērtību visai ekonomikai un sabiedrībai. Tā jo īpaši nodrošinās kvalitatīvu saturu un efektīvu, uzticamu un ērtu piekļuvi Eiropas digitālā kultūras mantojuma vērtībām. Tā turpinās veicināt sadarbību, partnerības un mijiedarbību ar datu partneru tīklu (piemēram, muzejiem, galerijām, bibliotēkām, arhīviem visā Eiropā), apkopotājiem un ekspertiem, kuri strādā digitālā kultūras mantojuma jomā. Datu telpas pamatā būs pašreizējā Europeana stratēģija 2020.–2025. gadam (22), kuras mērķis ir vairot kultūras mantojuma iestāžu iespējas īstenot digitālo pārkārtošanos.

                  (19)

                  Bibliotēka Europeana pašlaik sniedz piekļuvi 52 miljoniem kultūras mantojuma vērtību, no kurām 45 % var atkalizmantot dažādās nozarēs. Attēli un teksti veido 97,5 % vērtību, savukārt audiovizuālā satura apjoms ir tikai 2,47 %, bet 3D – 0,03 %. Lielāks augstas kvalitātes digitalizētu vērtību, piemēram, 3D, pienesums veicinātu inovāciju un jaunradi tādējādi, ka digitalizētās kultūras mantojuma vērtības tiktu izmantotas un atkalizmantotas dažādās svarīgās jomās (piemēram, izglītība, viedās pilsētas un vides modelēšana, ilgtspējīgs tūrisms un kultūras un radošās nozares). Datu telpas papildināšana ar 40 miljoniem augstas kvalitātes digitalizētu un daudzveidīgu vērtību bagātinātu tiešsaistē pieejamo materiālu krājumu, vienlaikus vēl vairāk popularizējot Eiropas kultūras mantojumu. Šis palielinājums arī veicinātu atkalizmantošanu un tātad arī jaunu pakalpojumu un lietojumu potenciālu. Ir būtiski, lai kultūras mantojuma iestādes ar dalībvalstu atbalstu sniegtu ievērojamu pienesumu datu telpai.

                  (20)

                  Valsts un jomu vai tematiskajiem apkopotājiem ir būtiska nozīme kultūras mantojuma ainavā, jo tie veido tiltus starp dažādiem dalībniekiem kultūras mantojuma nozarē un ārpus tās valsts un Eiropas līmenī. Piemēram, valstu apkopotāji apkopo un bagātina saturu digitālajai bibliotēkai Europeana, sniedz piekļuvi savas valsts kultūras mantojuma vērtībām un popularizē tās, kā arī apvieno vērtīgus resursus un zināšanas kultūras mantojuma nozarei. Tomēr, neraugoties uz to, ka vairākumam apkopotāju ES ir oficiālas pilnvaras īstenot savu darbību, joprojām ir daudzi, kuriem tādas ir nepieciešamas un kuriem ir grūtības nodrošināt pietiekamus un ilgtspējīgus resursus vai organizatorisko atbalstu. Dalībvalstīm būtu jārisina šī problēma, pastiprinot apkopotāju nozīmi, nodrošinot pienācīgu atbalstu un atbalstot to pienesumu vienotajai Eiropas kultūras mantojuma datu telpai.

                  (21)

                  Ņemot vērā digitālo vērtību skaita un sarežģītības gaidāmo palielinājumu, būs nepieciešami droši, noturīgi, efektīvi un ilgtspējīgi mākoņrisinājumi šādu datu kopu apstrādei, pārvaldībai un piekļuvei tām. Šā iemesla dēļ izšķirīgs faktors, kas palīdzēs nodrošināt rezultatīvu piekļuvi digitalizētām kultūras mantojuma vērtībām, būs dalībvalstu atbalsts (23) Eiropas mākoņa–perifērijas infrastruktūras un pakalpojumu federācijai.

                  (22)

                  Šis ieteikums pamatojas uz Ieteikumu 2011/711/ES un to aizstāj,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      I NODAĻA

         VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

         Mērķis un darbības joma

                  1.

                  Šā ieteikuma mērķis ir bruģēt ceļu uz vienotu Eiropas kultūras mantojuma datu telpu (turpmāk “datu telpa”), tādējādi palīdzot kultūras mantojuma iestādēm paātrināt digitalizācijas un saglabāšanas centienus, kā arī izmantot digitālās pārkārtošanās sniegtās iespējas. Šis ieteikums rosina dalībvalstis ieviest attiecīgas sistēmas nolūkā stiprināt nozares atveseļošanu un pārkārtošanos un palīdzēt kultūras mantojuma iestādēm kļūt noturīgākām nākotnē.

                  2.

                  Šis ieteikums attiecas uz visiem kultūras mantojuma veidiem (materiālais, nemateriālais, dabas mantojums, mantojums, kas jau sākotnēji radīts digitālā formātā), tostarp visām riskam pakļautā kultūras mantojuma kategorijām.

         Definīcijas

                  3.

                  Šajā ieteikumā piemēro turpmāk izklāstītās definīcijas:

                              1)

                              “kultūras mantojuma vērtības” nozīmē šādas vērtības:

                                          a)

                                          materiālais kultūras mantojums, piemēram, pieminekļi, arheoloģisko atradumu vietas, skaņas un audiovizuālie materiāli, grāmatas, žurnāli, avīzes, fotoattēli, muzeja objekti, arhīva dokumenti;

                                          b)

                                          nemateriālais kultūras mantojums;

                                          c)

                                          dabas mantojums, piemēram, ainavas un dabas vietas, saskaņā ar Konvencijas par pasaules kultūras un dabas mantojuma aizsardzību (24) 2. pantā sniegto definīciju;

                                          d)

                                          mantojums, kas jau sākotnēji radīts digitālā formātā;

                              2)

                              “nemateriālais kultūras mantojums” ir paražas, spēles un mutvārdu izpausmes formas, zināšanas un prasmes, kā arī ar tām saistīti instrumenti, priekšmeti, artefakti un kultūrtelpas, ko kopienas, grupas un dažos gadījumos – atsevišķi indivīdi atzīst par sava kultūras mantojuma daļu, Konvencijas par nemateriālā kultūras mantojuma saglabāšanu (25) 2. panta nozīmē;

                              3)

                              “jau sākotnēji radīts digitālā formātā” ir digitālā formātā radītas vērtības, piemēram, digitālā māksla vai animācija, virtuālie muzeji bez analoga ekvivalenta vai kultūras saturs, kas radīts ārpus kultūras mantojuma iestādēm, piemēram, sociālajos medijos vai videospēļu nozarē;

                              4)

                              “kultūras mantojuma iestāde” ir publiski pieejama bibliotēka vai muzejs, arhīvs vai arī filmu vai audio mantojuma iestāde, kā definēts Direktīvas (ES) 2019/790 2. panta 3. punktā;

                              5)

                              “digitalizācija” ir vērtību pārveidošana no analoga formāta digitālā formātā;

                              6)

                              “digitālā pārkārtošanās” ir gan process, kurā tiek izmantotas digitālās tehnoloģijas, lai pārveidotu to, kā organizācija darbojas un rada vērtību, gan šā procesa rezultāts;

                              7)

                              “digitāla saglabāšana” ir darbību kopums, kas nepieciešams, lai nodrošinātu, ka nākotnē digitālos objektus var atrast, atveidot, izmantot un saprast.

            II NODAĻA

         KULTŪRAS MANTOJUMA UZLABOTA DIGITALIZĀCIJA UN DIGITĀLA SAGLABĀŠANA

                  4.

                  Dalībvalstīm būtu jāizstrādā un/vai regulāri jāatjaunina visaptveroša un uz nākotni vērsta digitālā stratēģija kultūras mantojumam attiecīgā valsts vai reģionālajā līmenī nolūkā paātrināt nozares digitālo pārkārtošanos. Dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām/pusēm, piemēram, kultūras mantojuma un kompetentajām iestādēm, vai jārada apstākļi visu šo dalībnieku sadarbībai nolūkā sagatavot digitālo stratēģiju un būtu jānodrošina resursi/atbalsts minētās stratēģijas īstenošanai.

                  5.

                  Valsts stratēģijai būtu jāiekļauj pasākumi, kas palīdz kultūras mantojuma iestādēm ieviest tādas progresīvas tehnoloģijas kā 3D, mākslīgais intelekts, paplašinātā realitāte, mākoņdatošana, datu tehnoloģijas un blokķēdes, nolūkā nodrošināt efektīvāku digitalizācijas un digitālās saglabāšanas procesu un plašāk piekļūstamu, izmantojamu un atkalizmantojamu augstākas kvalitātes saturu.

                  6.

                  Digitālajā stratēģijā būtu jānosaka skaidri digitalizācijas un digitālās saglabāšanas mērķi. Šo mērķu pamatā vajadzētu būt objektīviem un skaidriem kritērijiem, tostarp šādiem:

                              a)

                              riskam pakļautais kultūras mantojums;

                              b)

                              fiziski visvairāk apmeklētie kultūras un mantojuma pieminekļi, būves un objekti;

                              c)

                              konkrētu kultūras mantojuma vērtību kategoriju zemais digitalizācijas līmenis.

                        Līdz 2030. gadam dalībvalstīm būtu jādigitalizē 3D formātā visi pieminekļi un objekti, kas atbilst a) apakšpunktam, un 50 % to pieminekļu un objektu, kas atbilst b) apakšpunktam.
                  Līdz 2025. gadam dalībvalstīm būtu jādigitalizē 40 % no kopējās 2030. gada mērķvērtībās paredzētā apjoma.
                  Dalībvalstīm būtu jāīsteno nepieciešamie pasākumi nolūkā nodrošināt, ka visas 6. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētās digitalizētās kultūras vērtības tiek arī digitāli saglabātas.

                  7.

                  Plānojot digitalizāciju, dalībvalstīm un kultūras mantojuma iestādēm būtu jāīsteno holistiska pieeja. Šādā pieejā būtu, piemēram, jāņem vērā digitalizācijas nolūks, lietotāju mērķgrupas, cenas ziņā pieejamā augstākā kvalitāte, digitalizēto kultūras mantojuma vērtību digitālā saglabāšana, tostarp tādi aspekti kā formāti, glabāšana, turpmākā pārvietošana, pastāvīga uzturēšana un nepieciešamie ilgtermiņa finanšu un personāla resursi. Digitālajā stratēģijā būtu jādod valsts vai reģionālajiem apkopotājiem skaidrs un labi noteikts uzdevums sadarboties ar kultūras mantojuma iestādēm nolūkā darīt digitalizētās kultūras mantojuma vērtības pieejamas bibliotēkā Europeana, kā arī datu telpā. Dalībvalstīm būtu īpaši jāstiprina apkopotāju kā starpnieku nozīme attiecībās starp bibliotēku Europeana un kultūras mantojuma iestādēm un jāmudina tie sniegt aktīvu pienesumu datu telpai.

                  8.

                  Dalībvalstīm būtu jāatbalsta partnerības starp kultūras mantojuma nozari un citām nozarēm, piemēram, augstākās izglītības un profesionālās izglītības un apmācības nozari, radošajām nozarēm un ilgtspējīgu kultūrtūrismu, nolūkā stimulēt inovāciju jaunu pakalpojumu un lietojumu jomā.

                  9.

                  Dalībvalstīm būtu jāveicina mazo un vidējo uzņēmumu iesaiste nolūkā atbalstīt kultūras mantojuma nozares digitālo pārkārtošanos, jo īpaši attiecībā uz digitalizāciju un datu virzītu inovāciju.

                  10.

                  Gadījumos, kad kultūras mantojuma iestādes veido partnerības ar privāto sektoru, tām būtu jānodrošina, ka tiek noteikti skaidri un taisnīgi nosacījumi attiecībā uz digitalizēto vērtību atkalizmantošanu saskaņā ar konkurences noteikumiem un Direktīvu (ES) 2019/1024, un jo īpaši attiecīgā gadījumā tās 12. pantā izklāstītajiem noteikumiem par ekskluzīvas vienošanās gadījumiem.

                  11.

                  Dalībvalstīm būtu jāīsteno nepieciešamie pasākumi nolūkā izvērtēt digitālo prasmju trūkumu nozarē, lai kultūras mantojuma iestādes spētu pilnībā izmantot progresīvo digitālo tehnoloģiju piedāvātās iespējas. Jo īpaši dalībvalstīm būtu jānosaka vērienīgi līdz 2030. gadam sasniedzami mērķi kultūras mantojuma speciālistu prasmju pilnveidei un pārkvalifikācijai, tostarp datu pārvaldības un analīzes, mākslīgā intelekta, progresīvu digitalizācijas un paplašinātās realitātes tehnoloģiju jomā.

                  12.

                  Lai veicinātu kultūras mantojuma iestāžu digitālo pārkārtošanos un palīdzētu paplašināt piekļuvi kultūras mantojumam un to popularizēt, dalībvalstīm ieteicams pilnībā izmantot pašreizējās autortiesību sistēmas piedāvātās iespējas:

                              a)

                              nodrošinot attiecīgo ES autortiesību noteikumu, jo īpaši Direktīvā (ES) 2019/790 izklāstīto noteikumu, pareizu un iedarbīgu īstenošanu;

                              b)

                              palīdzot visām pusēm efektīvi piemērot valsts īstenošanas noteikumus praksē;

                              c)

                              cieši uzraugot valsts īstenošanas noteikumus nolūkā nodrošināt sekmīgu to piemērošanu un

                              d)

                              atbalstot kultūras mantojuma speciālistus ar autortiesībām un licencēšanu saistītu prasmju apguvē un nodrošinot zinātību autortiesību jomā.

                  13.

                  Lai rastu kopīgus risinājumus kopīgām problēmām saistībā ar progresīvu digitalizāciju un saglabāšanu un apmainītos ar paraugpraksi nolūkā demonstrēt un popularizēt Eiropas kultūru, vērtības un veiksmes stāstus, dalībvalstīm būtu jāveicina pārrobežu sadarbība un partnerības ar kultūras mantojuma iestādēm starptautiskā līmenī, papildinot UNESCO un Eiropas Padomes veicinātās darbības.

                  14.

                  Dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto visas Eiropas un valsts līmeņa finansējuma iespējas nolūkā paātrināt digitalizācijas un saglabāšanas centienus.

            III NODAĻA

         VIENOTAS EIROPAS KULTŪRAS MANTOJUMA DATU TELPAS PAMATPRINCIPI

                  15.

                  Kultūras mantojuma iestādēm būtu jāizmanto attiecīgi standarti un sistēmas, piemēram, tie, kas tiek izmantoti iniciatīvā Europeana, lai kopīgotu digitālo saturu un metadatus, tostarp Europeana datu modelis, RightsStatements.org un Europeana publicēšanas sistēma, nolūkā sasniegt Eiropas līmeņa sadarbspēju. Dalībvalstīm būtu jāveic nepieciešamie pasākumi nolūkā veicināt un atvieglot šādu esošo un nākotnes standartu un sistēmu izmantošanu un sadarboties Eiropas līmenī, lai paplašinātu tos datu telpas kontekstā.

                  16.

                  Dalībvalstīm būtu aktīvi jāmudina kultūras mantojuma iestādes darīt to digitalizētās vērtības pieejamas bibliotēkā Europeana un tādējādi sniegt pienesumu datu telpai saskaņā ar 15. punktā minētajiem standartiem un sistēmām, kā arī I un II pielikumā izklāstītajiem indikatīvajiem mērķrādītājiem.

                  17.

                  16. punktā minētajam kultūras mantojuma iestāžu pienesumam būtu jo īpaši jāietver 3D digitalizētas kultūras mantojuma vērtības nolūkā popularizēt Eiropas kultūras dārgumus, veicināt potenciālu atkalizmantošanu tādās svarīgās jomās kā sociālās un humanitārās zinātnes, ilgtspējīgs kultūrtūrisms un kultūras un radošās nozares, kā arī palīdzēt identificēt kultūras priekšmetus, kas tiek nelegāli tirgoti.

                  18.

                  Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to īstenotās politikas rezultātā dati, kas iegūti no publiski finansētiem digitalizācijas projektiem, kļūst un turpina būt atrodami, piekļūstami, savietojami un atkalizmantojami (“FAIR principi”) digitālajās infrastruktūrās (tostarp datu telpā), nolūkā veicināt datu kopīgošanu.

                  19.

                  Visam publiskajam kultūras mantojuma vērtību turpmāko digitalizācijas projektu finansējumam būtu jāpiemēro nosacījums, ka to var piešķirt tikai tad, ja digitalizētais saturs tiek darīts pieejams bibliotēkā Europeana un datu telpā, kā noteikts 16. punktā.

                  20.

                  Dalībvalstīm būtu jāīsteno visi nepieciešamie pasākumi nolūkā atbalstīt bibliotēku Europeana un popularizēt to plašā sabiedrībā, jo īpaši izglītības nozarē un skolās, cita starpā izmantojot izglītojošus materiālus.

                  21.

                  Dalībvalstīm būtu jāizmanto Eiropas mākoņa–perifērijas infrastruktūras un pakalpojumu federācija nolūkā paplašināt digitalizētu kultūras mantojuma vērtību glabāšanu, pārvaldību un piekļuvi tām.

            IV NODAĻA

         IETEIKUMU PĒCPĀRBAUDE

      Dalībvalstīm 24 mēnešu laikā pēc šā ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un turpmāk reizi 2 gados būtu jāinformē Komisija par darbībām, kas veiktas, reaģējot uz šo ieteikumu.

         Briselē, 2021. gada 10. novembrī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Thierry BRETON

         (1)  COM(2021) 118 final.

         (2)  ANO Pasaules Tūrisma organizācijas ziņojums par tūrisma un kultūras sinerģiju.

         (3)  SWD(2021) 351 final.

         (4)  SWD(2021) 15 final.

         (5)  COM(2019) 640 final.

         (6)  Ar to jāsaprot arī 2D digitalizācija.

         (7)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/news/eu-member-states-sign-cooperate-digitising-cultural-heritage

         (8)  https://ec.europa.eu/info/horizon-europe_en

         (9)  https://ec.europa.eu/regional_policy/en/2021_2027/

         (10)  https://ec.europa.eu/regional_policy/en/newsroom/coronavirus-response/react-eu

         (11)  https://ec.europa.eu/info/overview-funding-programmes/technical-support-instrument-tsi_lv

         (12)  https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/recovery-coronavirus/recovery-and-resilience-facility_en

         (13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/1024 (2019. gada 20. jūnijs) par atvērtajiem datiem un publiskā sektora informācijas atkalizmantošanu (OV L 172, 26.6.2019., 56. lpp.).

         (14)  COM(2020) 274 final.

         (15)  COM(2021) 102 final.

         (16)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/790 (2019. gada 17. aprīlis) par autortiesībām un blakustiesībām digitālajā vienotajā tirgū un ar ko groza Direktīvas 96/9/EK un 2001/29/EK (OV L 130, 17.5.2019., 92. lpp.).

         (17)  COM(2018) 612 final.

         (18)  https://pro.europeana.eu/page/edm-documentation

         (19)  https://rightsstatements.org/

         (20)  https://pro.europeana.eu/post/publishing-framework

         (21)  COM(2020) 66 final.

         (22)  https://op.europa.eu/s/pjHV

         (23)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/news/towards-next-generation-cloud-europe

         (24)  UNESCO Konvencija par pasaules kultūras un dabas mantojuma aizsardzību, Parīze, 1972. gada 16. novembris.

         (25)  UNESCO 2003. gada Konvencija par nemateriālā kultūras mantojuma saglabāšanu, Parīze, 2003. gada 17. oktobris.

         I PIELIKUMS

            Indikatīvi mērķrādītāji attiecībā uz katras dalībvalsts (1)
            satura ieguldījumu bibliotēkā Europeana un datu telpā līdz 2030. gadam

                     A

                     B

                     C

                     D

                     E

                     F

                     Ierakstu skaits 2021. gada 1. februārī

                     Augstas kvalitātes ierakstu skaits (2)2021. gada 1. februārī

                     Jauni augstas kvalitātes ieraksti līdz 2030. gadam

                     Ierakstu kopskaits līdz 2030. gadam
                     (= A + C)

                     Augstas kvalitātes ierakstu kopskaits līdz 2030. gadam (3)

                     (= B + C)

                     3D digitālās vērtības līdz 2030. gadam (4)

                        Austrija

                     2 372 357

                     1 106 942

                     1 002 892

                     3 375 249

                     2 109 834

                     401 157

                        Beļģija

                     2 499 646

                     2 247 432

                     1 215 817

                     3 715 463

                     3 463 249

                     486 327

                        Bulgārija

                     94 447

                     62 647

                     329 454

                     423 901

                     392 101

                     131 782

                        Horvātija

                     67 357

                     5 456

                     235 877

                     303 234

                     241 332

                     94 351

                        Kipra

                     30 959

                     1 858

                     71 466

                     102 425

                     73 324

                     28 586

                        Čehija

                     881 263

                     369 602

                     889 329

                     1 770 592

                     1 258 931

                     355 732

                        Dānija

                     1 032 422

                     662 712

                     676 884

                     1 709 306

                     1 339 596

                     270 754

                        Igaunija

                     648 205

                     486 024

                     99 825

                     748 030

                     585 849

                     39 930

                        Somija

                     1 093 297

                     960 899

                     548 428

                     1 641 725

                     1 509 327

                     219 371

                        Francija

                     3 860 232

                     1 779 567

                     6 381 064

                     10 241 296

                     8 160 631

                     2 552 426

                        Vācija

                     5 536 786

                     4 107 742

                     8 924 266

                     14 461 052

                     13 032 008

                     3 569 707

                        Grieķija

                     661 593

                     383 327

                     642 175

                     1 303 768

                     1 025 502

                     256 870

                        Ungārija

                     732 033

                     571 425

                     637 732

                     1 369 765

                     1 209 157

                     255 093

                        Īrija

                     86 765

                     44 424

                     856 780

                     943 545

                     901 204

                     342 712

                        Itālija

                     2 150 207

                     687 421

                     5 119 900

                     7 270 107

                     5 807 321

                     2 047 960

                        Latvija

                     128 505

                     113 341

                     117 705

                     246 210

                     231 046

                     47 082

                        Lietuva

                     224 359

                     182 337

                     209 875

                     434 234

                     392 212

                     83 950

                        Luksemburga

                     65 600

                     1 325

                     145 567

                     211 167

                     146 893

                     58 227

                        Malta

                     50 310

                     1 006

                     46 013

                     96 323

                     47 019

                     18 405

                        Nīderlande

                     9 126 499

                     7 554 003

                     1 992 463

                     11 118 962

                     9 546 466

                     796 985

                        Polija

                     3 040 221

                     936 996

                     2 477 819

                     5 518 040

                     3 414 815

                     991 127

                        Portugāle

                     203 044

                     138 963

                     727 333

                     930 377

                     866 297

                     290 933

                        Rumānija

                     135 213

                     84 549

                     1 209 889

                     1 345 102

                     1 294 438

                     483 956

                        Slovākija

                     15 106

                     453

                     341 636

                     356 742

                     342 089

                     136 654

                        Slovēnija

                     598 310

                     382 081

                     166 799

                     765 109

                     548 880

                     66 720

                        Spānija

                     2 960 596

                     1 228 351

                     3 851 622

                     6 812 218

                     5 079 973

                     1 540 649

                        Zviedrija

                     4 307 321

                     3 047 430

                     1 098 975

                     5 406 296

                     4 146 404

                     439 590

                        ES 27

                        42 602 653

                        27 148 311

                        40 017 586

                        82 620 239

                        67 165 896

                        16 007 034

            (1)  Katras dalībvalsts indikatīvie mērķrādītāji ir proporcionāli katras dalībvalsts iedzīvotāju skaitam, kas pielāgots dalībvalsts IKP uz vienu iedzīvotāju (izteikts PSL).

            (2)  Augstas kvalitātes ieraksti atbilst Europeana publicēšanas satvara 2. vai augstākas pakāpes (2+ pakāpe) prasībām attiecībā uz saturu un A pakāpes vai augstākas pakāpes prasībām attiecībā uz metadatiem. Šie standarti ir vajadzīgi, lai veicinātuatkārtotu izmantošanu dažādiem mērķiem.

            (3)  Dalībvalstis tiek mudinātas uzlabot 1. pakāpes ierakstu kvalitāti, tāpēc augstas kvalitātes ierakstu kopskaits vēl var palielināties.

            (4)  40 % jauno ierakstu vajadzētu būt par 3D digitālajām vērtībām. Pašlaik bibliotēkā Europeana pieejamo 3D digitālo vērtību skaits uzskatāms par nenozīmīgu.

         II PIELIKUMS
         Starpposma mērķrādītāji attiecībā uz katras dalībvalsts satura ieguldījumu bibliotēkā Europeana un datu telpā līdz 2025. gadam

                     A

                     B

                     C

                     D

                     E

                     F

                     Ierakstu skaits 2021. gada 1. februārī

                     Augstas kvalitātes ierakstu skaits (1)2021. gada 1. februārī

                     Jauni ierakstilīdz 2025. gadam (2)

                     Ierakstu kopskaits līdz 2025. gadam
                     (= A + C)

                     Augstas kvalitātes ierakstu kopskaits līdz 2025. gadam (3)

                     (= B + C)

                     Vērtības 3D formātā līdz 2025. gadam (4)

                        Austrija

                     2 372 357

                     1 106 942

                     401 157

                     2 773 514

                     1 508 099

                     60 174

                        Beļģija

                     2 499 646

                     2 247 432

                     486 327

                     2 985 973

                     2 733 759

                     72 949

                        Bulgārija

                     94 447

                     62 647

                     131 782

                     226 229

                     194 428

                     19 767

                        Horvātija

                     67 357

                     5 456

                     94 351

                     161 708

                     99 807

                     14 153

                        Kipra

                     30 959

                     1 858

                     28 586

                     59 545

                     30 444

                     4 288

                        Čehija

                     881 263

                     369 602

                     355 732

                     1 236 995

                     725 333

                     53 360

                        Dānija

                     1 032 422

                     662 712

                     270 754

                     1 303 176

                     933 465

                     40 613

                        Igaunija

                     648 205

                     486 024

                     39 930

                     688 135

                     525 954

                     5 989

                        Somija

                     1 093 297

                     960 899

                     219 371

                     1 312 668

                     1 180 270

                     32 906

                        Francija

                     3 860 232

                     1 779 567

                     2 552 426

                     6 412 658

                     4 331 993

                     382 864

                        Vācija

                     5 536 786

                     4 107 742

                     3 569 707

                     9 106 493

                     7 677 448

                     535 456

                        Grieķija

                     661 593

                     383 327

                     256 870

                     918 463

                     640 197

                     38 530

                        Ungārija

                     732 033

                     571 425

                     255 093

                     987 126

                     826 518

                     38 264

                        Īrija

                     86 765

                     44 424

                     342 712

                     429 477

                     387 136

                     51 407

                        Itālija

                     2 150 207

                     687 421

                     2 047 960

                     4 198 167

                     2 735 381

                     307 194

                        Latvija

                     128 505

                     113 341

                     47 082

                     175 587

                     160 423

                     7 062

                        Lietuva

                     224 359

                     182 337

                     83 950

                     308 309

                     266 287

                     12 593

                        Luksemburga

                     65 600

                     1 325

                     58 227

                     123 827

                     59 552

                     8 734

                        Malta

                     50 310

                     1 006

                     18 405

                     68 715

                     19 411

                     2 761

                        Nīderlande

                     9 126 499

                     7 554 003

                     796 985

                     9 923 484

                     8 350 988

                     119 548

                        Polija

                     3 040 221

                     936 996

                     991 127

                     4 031 348

                     1 928 124

                     148 669

                        Portugāle

                     203 044

                     138 963

                     290 933

                     493 977

                     429 897

                     43 640

                        Rumānija

                     135 213

                     84 549

                     483 956

                     619 169

                     568 504

                     72 593

                        Slovākija

                     15 106

                     453

                     136 654

                     151 760

                     137 107

                     20 498

                        Slovēnija

                     598 310

                     382 081

                     66 720

                     665 030

                     448 800

                     10 008

                        Spānija

                     2 960 596

                     1 228 351

                     1 540 649

                     4 501 245

                     2 769 000

                     231 097

                        Zviedrija

                     4 307 321

                     3 047 430

                     439 590

                     4 746 911

                     3 487 019

                     65 938

                        ES 27

                        42 602 653

                        27 148 311

                        16 007 034

                        58 609 687

                        43 155 345

                        2 401 055

            (1)  Augstas kvalitātes ieraksti atbilst Europeana publicēšanas satvara 2. vai augstākas pakāpes (2+ pakāpe) prasībām attiecībā uz saturu un A pakāpes vai augstākas pakāpes prasībām attiecībā uz metadatiem. Šie standarti ir vajadzīgi, lai veicinātu atkārtotu izmantošanu dažādiem mērķiem.

            (2)  Starpposma mērķrādītājs: 40 % no indikatīvajiem mērķrādītājiem līdz 2030. gadam.

            (3)  Dalībvalstis tiek mudinātas uzlabot 1. pakāpes ierakstu kvalitāti, tāpēc augstas kvalitātes ierakstu kopskaits vēl var palielināties.

            (4)  Starpposma mērķrādītājs 3D digitālajām vērtībām: 15 % no 2030. gada mērķrādītājiem.


title: Padomes Ieteikums (2021. gada 16. novembris), par secību, kādā izpildāmas ciešākās saistības pastāvīgās strukturētās sadarbības (PESCO) ietvaros, un ar ko nosaka precīzākus mērķus un atceļ 2018. gada 15. oktobra ieteikumu 2021/C 464/01

text:
               17.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 464/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021. gada 16. novembris),
      par secību, kādā izpildāmas ciešākās saistības pastāvīgās strukturētās sadarbības (PESCO) ietvaros, un ar ko nosaka precīzākus mērķus un atceļ 2018. gada 15. oktobra ieteikumu
      (2021/C 464/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 46. panta 6. punktu,
      ņemot vērā Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu Nr. 10 par pastāvīgu strukturētu sadarbību, kas izveidota ar Līguma par Eiropas Savienību 42. pantu,
      ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2315 (2017. gada 11. decembris), ar ko izveido pastāvīgo strukturēto sadarbību (PESCO) un nosaka iesaistīto dalībvalstu sarakstu (1),
      ņemot vērā Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka Padomei jāpieņem lēmumi un ieteikumi, ar kuriem norāda minētā lēmuma pielikumā izklāstīto ciešāko saistību izpildes secību divu secīgo sākumposmu (2018.–2020. gads un 2021.–2025. gads) laikā un katra posma sākumā nosaka precīzākus mērķus ciešāko saistību izpildei.

                  (2)

                  Padome 2018. gada 15. oktobrī pieņēma Ieteikumu (“2018. gada 15. oktobra ieteikums”) par secību, kādā izpildāmas ciešākās saistības PESCO ietvaros, un ar ko nosaka precīzākus mērķus (2) attiecībā uz 2018.–2020. gada un 2021.–2025. gada posmiem.
                  Saskaņā ar 2018. gada 15. oktobra ieteikuma 4. un 27. punktu, Padomei būtu jāpieņem otrs precīzāku mērķu kopums 2021.–2025. gada posmam. Kā norādīts Padomes 2020. gada 20. novembra secinājumos par 2020. gada PESCO stratēģisko pārskatu (PSP), Padomei nākamā posma sākumā, 2021. gadā, minētais ieteikums būtu jāpārskata, lai atbilstoši PSP izvirzītu mērķus un plānotu konkrētus rezultātus nākamajam 2021.–2025. gada PESCO posmam.

                  (3)

                  Ņemot vērā 2020. gada 20. novembra secinājumus, formulējot nākamā PESCO posma (2021-2025) mērķus un konkrētos rezultātus, būtu jāizmanto informācija, kas iekļauta koordinētā ikgadējā pārskata par aizsardzību (CARD) konstatējumos un ieteikumos.

                  (4)

                  Saskaņā ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/1639 (3)
                     PESCO projektā var izņēmuma kārtā uzaicināt piedalīties trešo valsti, un tā sniedz būtisku pievienoto vērtību projektam un veicina PESCO un kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) stiprināšanu un ciešāko saistību izpildi.

                  (5)

                  Tāpēc Padomei būtu jāpieņem cits ieteikums un jāatceļ 2018. gada 15. oktobra ieteikums,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      I.   Mērķis un darbības joma

                  1.

                  Ņemot vērā Padomes 2020. gada 20. novembra secinājumus par PSP, vispārējais otrā sākumposma, līdz 2025. gadam, mērķis būs izpildīt ciešākās saistības, ko iesaistītās dalībvalstis ir uzņēmušās cita pret citu, tostarp atbilstoši Paziņojumam par PESCO (4) būs jāvirza uz priekšu darbs pie saskanīgas pilna spektra spēku paketes izveides, kas dod ieguldījumu ES ambīciju līmeņa izpildē. Šāda saskanīga pilna spektra spēku pakete dalībvalstīm būtu sīkāk jāizstrādā Stratēģiskā kompasa kontekstā (5).

                  2.

                  Šā ieteikuma mērķis ir nodrošināt vienotu pieeju un veidot iespējas iesaistītajām dalībvalstīm izpildīt Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 pielikumā izklāstītās ciešākās saistības. Ar to ir paredzēts atvieglot minētā lēmuma 6. pantā izklāstīto ikgadējo novērtēšanas procesu, pamatojoties uz pilnīgu attiecīgo datu kopumu, tostarp arī ceļvežiem. Lai iesaistītajām dalībvalstīm palīdzētu plānot ciešāko saistību izpildi un lai sekmētu PESCO progresa novērtēšanu Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (“Augtais pārstāvis”) ziņojumā, šajā ieteikumā ir iekļauti starpposma mērķi un mērķrādītāji, ar saistītiem progresa rādītājiem, tostarp attiecībā uz operatīvajām saistībām, lai dalībvalstu rīcībā esošo līdzekļu un spēju robežās tiktu nodrošināta taisnīga daļa no attiecīgo spēku formēšanas KDAP misiju un operāciju vajadzībām. Minētie dati iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāsniedz reizi gadā savos valsts īstenošanas plānos (VĪP), ko attiecīgi pārskata un atjaunina saskaņā ar minētā lēmuma 3. panta 2. punktu. VĪP un citiem attiecīgiem dokumentiem, pamatojoties uz tajos iekļauto informāciju, būtu jāpiemēro arī Padomes Lēmumā 2013/488/ES (6) izklāstītie drošības noteikumi. Iesaistītajām dalībvalstīm ar PESCO sekretariāta atbalstu būtu jānodrošina pārredzamība starp visām iesaistītajām dalībvalstīm un tālāk jāattīsta saskaņotība un konsekvence attiecībā uz informāciju, kas prasīta un ko sniedz saistībā ar PESCO un citām ar aizsardzību saistītām iniciatīvām, tostarp CARD. Būtu jāturpina attīstīt un stiprināt saskaņotību starp dažādām ar aizsardzību saistītām iniciatīvām, tostarp attiecībā uz dalībvalstu ziņojumiem, lai mazinātu administratīvo slogu un uzlabotu VĪP kvalitāti. Minētajā darbā būtu jāņem vērā atziņas, kas identificētas PESCO pirmā sākumposma (2018-2020) beigās, jo īpaši saistītajā stratēģiskās pārskatīšanas procesā.

                  3.

                  Saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 pielikumā izklāstītajām saistībām un neizmainot tās vai neieviešot jaunas saistības, šajā ieteikumā sniegtas norādes par minēto saistību izpildes secību 2021.–2025. gada posmā, un attiecībā uz katru saistību norādīti precīzāki mērķi, uzsverot to, ka iesaistītajām dalībvalstīm minētās saistības būtu jāīsteno pēc iespējas drīz, jo īpaši tās saistības, kuras bija jāizpilda līdz 2020. gadam.

                  4.

                  Ieteikuma II iedaļā minētie precīzākie mērķi, kuros attiecīgā gadījumā ir ietverti arī konkrētu saistību progresa rādītāji, dos iespēju iesaistītajām dalībvalstīm plānot ciešāko saistību izpildi strukturētā un pārredzamā veidā un to VĪP sniegt detalizētu un novērtējamu informāciju par katras saistības izpildē gūto progresu. Starp iesaistītajām dalībvalstīm attiecīgajās Padomes darba sagatavošanas struktūrās būtu jānodrošina regulāra informācijas apmaiņa, kā tas norādīts PSP, jo īpaši jomās, kurās centieni ir jāuztur spēkā vai jāpaplašina.

                  5.

                  Mērķis ir, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta pirmajā sākumposmā, pielāgot esošos precīzākos mērķus, lai palīdzētu iesaistītajām dalībvalstīm labāk sasniegt konkrētus rezultātus un sekmētu to, ka ciešāko saistību izpilde tiek pabeigta pēc iespējas drīz un līdz 2025. gada beigām. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš jomām, kurās ir nepieciešami uzlabojumi, tostarp projektu līmenī atbilstoši secinājumiem par PSP, un tam, lai nodrošinātu, ka nepārtraukts progress turpinās arī pēc abiem secīgajiem sākumposmiem (2018–2020 un 2021–2025). Abu secīgo sākumposmu beigās, 2025. gadā, Padome veiks stratēģiskās pārskatīšanas procesu, kurā novērtēs, kā katra iesaistītā dalībvalsts ir izpildījusi Lēmumā (KĀDP) 2017/2315 izklāstītās PESCO ciešākās saistības, un, ņemot vērā PESCO ietvaros gūtos panākumus, atjauninās un vajadzības gadījumā pastiprinās minētās saistības tā, lai tajās atspoguļotu Savienības mainīgo drošības vidi, tās operatīvās vajadzības, kā arī dalībvalstu un Savienības spēju attīstības prioritātes. Šajā ziņā 2026. gada sākumā pēc iepriekš izklāstītā stratēģiskās pārskatīšanas procesa Padomei būtu jāpieņem trešais precīzāku mērķu kopums, vajadzības gadījumā to atjauninot un pastiprinot, ņemot vērā Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu.

            II.   Saistību izpildes secības norādīšana, nosakot precīzākus mērķus
      Saistības Nr. 1–5

                  6.

                  Saistība Nr. 1. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāsniedz precīzi finanšu dati par kopīgo aizsardzības izdevumu attīstību salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu reālā izteiksmē (7), tostarp absolūtos skaitļos, apliecinot plānu regulāri palielināt izdevumus. Šajā sakarā iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāsniedz arī valsts līmenī saskaņotās izdevumu prognozes turpmākajiem gadiem. Tām iesaistītajām dalībvalstīm, kuras ir arī NATO dalībvalstis un kuru izdevumi atbilst attiecīgajai NATO norādei par aizsardzības izdevumiem vai pārsniedz to, būtu jānorāda plāni saglabāt vai mainīt minēto aizsardzības izdevumu līmeni. VĪP kontekstā tas, ka notiek virzība uz attiecīgo NATO norādi par aizsardzības izdevumiem, tā tiek uzturēta spēkā vai pārsniegta (8), tiks uzskatīts kā apliecinājums pozitīvai ciešāko saistību izpildes tendencei. Pamatojoties uz VĪP norādīto informāciju, Augstā pārstāvja gada ziņojumā sniegs arī detalizētu pārskatu par aizsardzības izdevumu evolūciju iesaistītajās dalībvalstīs saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 6. panta 3. punktu.

                  7.

                  Saistība Nr. 2. Katrai no iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda precīzi finanšu dati par to, kā tās plāno sniegt ieguldījumu kopīgajā mērķī panākt 20 % kritēriju (9) investīcijām aizsardzības jomā. Šajā informācijā būtu jāsniedz prognoze par pieaugumu salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu – reālā izteiksmē, procentos no kopīgā aizsardzības budžeta. Sniegtajiem skaitļiem būtu jāietver investīcijas aizsardzības jomas iepirkumos un pētniecībā un izstrādē. Tām iesaistītajām dalībvalstīm, kuru izdevumi jau ir sasnieguši (kolektīvo) kritēriju vai pārsnieguši to, būtu jānorāda, vai tās plāno šo izdevumu līmeni saglabāt vai mainīt.

                  8.

                  Saistība Nr. 3. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāsniedz detalizēta informācija par to, kā un ar kādiem līdzekļiem tās centīsies palielināt kopēju un kopdarbības stratēģisko aizsardzības spēju projektu skaitu, apjomu un ietekmi, norādot arī budžeta skaitļus un konkrētos projektus, kuri saņem vai ir saņēmuši Savienības finansiālo palīdzību. Šajā sakarā iesaistītajām dalībvalstīm katrai būtu jānorāda precīzi finanšu dati par to, kā tās plāno sniegt ieguldījumu, lai reālā izteiksmē sasniegtu Eiropas kopdarbības aprīkojuma iepirkuma kolektīvo kritēriju– 35 % no kopējiem aprīkojuma izdevumiem – un Eiropas kopdarbības aizsardzības pētniecības un tehnoloģiju kolektīvo kritēriju– 20 % no kopējiem izdevumiem aizsardzības pētniecībai un tehnoloģijām. Tām iesaistītajām dalībvalstīm, kuru izdevumi jau ir sasnieguši minētos līmeņus, būtu jānorāda, vai tās plāno šos izdevumu līmeņus saglabāt vai mainīt.

                  9.

                  Saistība Nr. 4. Lai palīdzētu pārraudzīt faktisko ikgadējo progresu, iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP katrai būtu skaidri jānorāda precīzi finanšu dati par to, kā tās sniegs ieguldījumu, lai tuvinātos atzīmei 2 % no kopējiem aizsardzības izdevumiem (kolektīvais kritērijs) kā daļai no kopējiem aizsardzības izdevumiem, kas atvēlēti aizsardzības pētniecībai un tehnoloģijām, tostarp norādot izdevumu prognozes.

                  10.

                  Saistība Nr. 5. Iesaistītās dalībvalstis tiek mudinātas katru gadu izmantot savus VĪP, lai dalītos pieredzē attiecībā uz saistību Nr. 1–4 plānošanu un to izpildes sekmēšanu, ņemot vērā iepriekš izklāstītos precīzākos mērķus. 2025. gada beigās tiks veikta šo saistību pārskatīšana, pamatojoties uz VĪP sniegtajiem izdevumu datiem, lai vajadzības gadījumā pielāgotu minēto saistību rādītājus un mērķus un virzītu tos apstiprināšanai Padomē.

            Saistības Nr. 6–11

                  11.

                  Saistība Nr. 6. Līdz 2025. gadam iesaistītās dalībvalstis būs guvušas progresu, sistemātiski apsverot un pēc iespējas optimālāk izmantojot Savienības spēju attīstības instrumentus un iniciatīvas, piemēram,– Spēju attīstības plānu (SAP) un CARD –, lai izmantotu informāciju un vairotu saskaņotību to valsts līmenī notiekošajā lēmumu pieņemšanā, prioritāšu noteikšanā un aizsardzības plānošanā, kas nodrošina rezultātu saskaņotību ar attiecīgajiem NATO procesiem jomās, kurās ir prasību pārklāšanās, vienlaikus ņemot vērā abu organizāciju atšķirīgo būtību un to attiecīgos pienākumus un dalībniekus. Tas pasvītrotu būtisko nozīmi, kas dalībvalstīm Savienībā ir spēju attīstības ziņā, tostarp, norādot jomas, kurās tiek dota priekšroka kopdarbības aizsardzības spēju attīstības darbībām Savienībā, atsaucoties uz CARD konstatējumiem un ieteikumiem. Šajā nolūkā iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda, kā tās īsteno no SAP izrietošās Savienības spēju attīstības prioritātes, tostarp ar valsts prioritāšu noteikšanu, un jāieskicē plāni un mērķi saistībā ar attiecīgajām prioritātēm, kas jāpanāk turpmākajos gados.

                  12.

                  Saistība Nr. 7. Katru gadu katrai iesaistītajai dalībvalstij būtu savā VĪP jānorāda, kā tās ir radušas optimālu pielietojumu pieejamiem Savienības rīkiem un procesiem un kā tās plāno turpmāk virzīt šos centienus. Tas ietver atbalstu CARD procesam, tostarp sniedzot visu pieprasīto attiecīgo informāciju, izvēršot CARD divpusējos dialogus un, kad vien iespējams, apmainoties ar valsts aizsardzības pārskatu rezultātiem. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāiekļauj informācija par to, kā tās ir īstenojušas un/vai plāno izmantot saskaņotajos CARD ziņojumos iekļautos īstenojamos ieteikumus.

                  13.

                  Saistība Nr. 8. Katru gadu iesaistītās dalībvalstis optimāli izmantos Eiropas Aizsardzības fondu, lai atbalstītu savus kopdarbības spēju attīstības projektus. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda, par kurām ES spēju attīstības prioritātēm, kas ir saskaņotas SAP un CARD ietvaros norādītajās prioritārajās jomās, ir saņemta ES finansiālā palīdzība vai arī kurās uz tādu varētu pretendēt turpmāk un, ciktāl iespējams, kāds ir valsts aizsardzības investīciju īpatsvars, ko tās jau ir apņēmušās ieguldīt vai plāno apņemties ieguldīt minētajos kopdarbības projektos. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda, kāda ir ES finansējuma pielietojamība un pievienotā vērtība valsts aizsardzības spēju attīstības centienu vajadzībām. Tāpat līdz 2025. gada beigām iesaistītajām dalībvalstīm būtu jānorāda iecere nodrošināt pēcpasākumus attiecībā uz rezultātiem, kas attiecībā uz kopdarbības projektiem ar identificētu ES pievienoto vērtību gūti, izmantojot gan Sagatavošanas darbību aizsardzības pētniecībai (2017–2019) un Eiropas aizsardzības rūpniecības attīstības programmu (EDIDP) (2019–2020), gan Eiropas Aizsardzības fondu.

                  14.

                  Saistība Nr. 9. Iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāuzskaita attiecīgie notiekošie kopdarbības spēju attīstības projekti, kas atbilstoši SAP šobrīd tiek īstenoti PESCO ietvaros, kā arī citos satvaros, un jānorāda plānotais prasību saskaņošanas sākums un beigas. Attiecībā uz plānotajiem un iecerētajiem projektiem būtu arī jānorāda, kad ir plānots sākt saskaņot spēju prasības. Tas būtu jādara attiecībā uz turpmākajiem gadiem, jo īpaši pievēršot uzmanību tam, kā novērst spēju trūkumus, kas konstatēti saskaņā ar SAP un ņemot vērā CARD.

                  15.

                  Saistība Nr. 10. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāizklāsta tās spējas un objekti, ko tās plānojušas darīt pieejamus un piedāvāt kopīgi izmantot pārējām iesaistītajām dalībvalstīm, norādot konkrētus piemērus, tādus kā apmācību un izglītību, mācības, militārās bāzes un loģistikas atbalstu, un precizējot tos, kuri ir arī pieejami operāciju gadījumā. Iesaistītās dalībvalstis savos VĪP var arī izklāstīt, kuras spējas, tostarp citu iesaistīto dalībvalstu piedāvātā infrastruktūra, varētu būt par pamatu sadarbībai. VĪP būtu jānorāda, kā šāda sadarbība varētu optimizēt pieejamos resursus un uzlabot to vispārējo efektivitāti, tostarp, ja tāda ir pieejama, sniedzot informāciju par potenciāliem ietaupījumiem. Iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāizmanto Sadarbības datubāze (CODABA), jo īpaši lai atbalstītu iesaistīto dalībvalstu dalīšanos ar informāciju par to attiecīgajiem aizsardzības plāniem un interesēm šajā sakarā. Iesaistītajām dalībvalstīm tā būtu regulāri jāpapildina un savos VĪP attiecīgi jāziņo par šajā ziņā paveikto.

                  16.

                  Saistība Nr. 11. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda, kā tās gatavojas palielināt sadarbību kiberaizsardzības jomā, tostarp, izmantojot esošās iniciatīvas vai jaunus kopdarbības pasākumus. Tām savos VĪP būtu jānorāda, kā tās plāno līdz 2025. gadam uzturēt vai vēl vairāk palielināt līdzdalību daudznacionālās kibermācībās un sadarbību, tostarp EAA un Eiropas Drošības un aizsardzības koledžas (EDAK) ietvaros. Līdz 2025. gadam iesaistītajām dalībvalstīm arī būtu jānorāda, kā tās ir iecerējušas izveidot regulāru sadarbību ar citām iesaistītajām dalībvalstīm kiberaizsardzības jomā un ar to saistītās darbībās, piemēram, informācijas apmaiņā, apmācībā un operatīvajā atbalstā, bet arī spēju attīstībā. Informāciju no VĪP par iesaistīto dalībvalstu sadarbību kiberaizsardzības jomā un to ieguldījumu kiberaizsardzībā un ar to saistītās darbībās, tostarp par spēju attīstību, kā pielikumu iekļaus Augstā pārstāvja gada ziņojumā par PESCO īstenošanas stāvokli.

            Saistības Nr. 12–14

                  17.

                  Saistība Nr. 12. Iesaistītajām dalībvalstīm līdz 2025. gadam:

                              a)

                              apakšsaistība Nr. 12.1:

                                          —

                                          būtu jādod ieguldījums ES Spēku katalogā ar visām tām izvietojamām valstu spējām, kas atbilst beidzamā ES prasību kataloga prasībām attiecībā uz saskanīgu ES pilna spektra spēku paketi (EU FSFP) saskaņā ar Paziņojumu par PESCO (10), pamatojoties uz progresa katalogā noteikto ES spēku paketi (11). Saskaņā ar spēku vienotības principu iesaistīto dalībvalstu pienesumiem būtu jāatbilst pamatmērķa procesa (HLGP) norādījumiem un tajos būtu jāiekļauj visi izvietojamie līdzekļi (tostarp štābi un spējas, kas ir izmantojamas misiju un operāciju atbalstam). Iesaistītajām dalībvalstīm par šiem pienesumiem būtu jāziņo savos VĪP;

                                          —

                                          būtu jākoncentrējas uz tādu spēju pieejamību nākotnē, kas ir vajadzīgas, lai sasniegtu augstas ietekmes spēju mērķus (HICG), optimizējot īstermiņā un vidējā termiņā plānoto ieguldījumu ES spēku katalogā. Uzsvars būtu jāliek uz visu īstermiņa HICG izpildi. To plānošanas centieni tiks mērīti, izmantojot HLGP. Iesaistītajām dalībvalstīm par šiem plānošanas centieniem būtu jāziņo savos VĪP;

                              b)

                              apakšsaistība Nr. 12.2: saskaņā ar ES ātras militāras reaģēšanas koncepciju jāpapildina ātrās reaģēšanas datubāze (RRDB), lai tā varētu būt noderīgs militārās plānošanas rīks, kas palīdzētu sasniegt ES ambīciju līmeni. Sniedzot ieguldījumu RRDB, iesaistītās dalībvalstis, neskarot konstitucionālās prasības attiecībā uz lēmumiem par izvietošanu, informēs par savu potenciālo ieguldījumu ātri izvietojamu formējumu, spēju un attiecīgas atbalsta infrastruktūras veidā, ko varētu ātri izvietot vai izmantot militārā KDAP misijā vai operācijā, palīdzot sasniegt ES ambīciju līmeni. Šajā nolūkā katrai iesaistītajai dalībvalstij pirms ikgadējās militārās ātrās reaģēšanas koordinācijas konferences vajadzētu RRDB atjaunināt savu pieejamo militāro formējumu un spēju sarakstu. Tas aptver sauszemes, jūras un gaisa spēku datubāžu atjaunināšanu vai papildināšanu, un attiecīgā gadījumā ietver norādes par spēju un spēku gatavības līmeni. Neskarot slepenības prasības, minētajai RRDB daļai vajadzētu būt pieejamai iesaistītajām dalībvalstīm, lai nodrošinātu spēju veikt sākotnēju novērtējumu par iespējām sākt militāru KDAP misiju vai operāciju. Šajā ziņā prognoze par formējumiem un spējām, kas balstīta uz prasību analīzi, kura izriet no ilustratīviem scenārijiem, ļautu iesaistītajām dalībvalstīm precīzāk sniegt ieguldījumu RRDB. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda savs ieguldījums šajā datubāzē;

                              c)

                              apakšsaistība Nr. 12.3: vajadzētu būt novērtējušām iespējas panākt paātrinātu politisku apņemšanos valsts līmenī, respektējot savas konstitucionālās prasības, tostarp, iespējams, pārskatot, ja tas vēl nav izdarīts, savas valsts lēmumu pieņemšanas procedūras ar mērķi panākt uzlabojumus. Attiecīgā gadījumā VĪP būtu jāizklāsta arī lēmumu pieņemšanas procedūru īstenošana ātras reaģēšanas scenārijos, izmantojot POLEX tipa mācības, un attiecīgie konstatējumi;

                              d)

                              apakšsaistība Nr. 12.4:

                                          —

                                          savu līdzekļu un spēju robežās vajadzētu būt sniegušām nozīmīgu atbalstu KDAP militārām misijām un operācijām ar mērķi izpildīt prasību deklarācijas (SOR) un tādējādi būt izpildījušām saskaņoto ambīciju līmeni KDAP misijām un operācijām. Šajā nolūkā iesaistītajām dalībvalstīm ir jānodrošina taisnīga daļa spēku formēšanā, kuras parametri tām būtu jānosaka līdz 2021. gada beigām;

                                          —

                                          šis ieguldījums KDAP militārajās misijās un operācijās, kas atspoguļots tabulā, tiks pielikuma veidā iekļauts Augstā pārstāvja gada ziņojumā par PESCO īstenošanu un tas būtu pozitīvi jāizceļ. Iesaistītajām dalībvalstīm būtu ik gadu savos VĪP jāziņo par savu ieguldījumu KDAP militāro operāciju un misiju SOR izpildē ar mērķi saglabāt vai palielināt šo ieguldījumu, tādējādi nodrošinot taisnīgu daļu KDAP misiju un operāciju spēku formēšanā;

                                          —

                                          šajā procesā iesaistītās dalībvalstis varētu atsaukties uz tām savas valsts un starptautiskajām saistībām, kas dod ieguldījumu Eiropas un starptautiskā miera un drošības jomā;

                                          —

                                          šiem elementiem būtu jāpalielina iesaistīto dalībvalstu centienu pārredzamība, lai tādējādi tiktu atzīts būtisks ieguldījums. Tie būtu arī jāizmanto, lai mudinātu un atbalstītu dalībvalstis savu līdzekļu un spēju robežās palielināt savu ieguldījumu KDAP militārās misijās un operācijās. Šajā nolūkā tiktu sniegti ieteikumi, un šo ieteikumu īstenošana tiktu regulāri pārskatīta, cita starpā arī politiskā līmenī.

                              e)

                              apakšsaistība Nr. 12.5: būtu jāapstiprina nozīmīgais un regulāri veiktais ieguldījums ES kaujas grupās, turklāt tas principā būtu jādara vismaz attiecībā uz nākamajiem četriem gadiem, un jāsagatavo un jāapmāca savi ieguldītie spēki un spējas saskaņā ar ES kaujas grupu koncepciju un ES kaujas grupu sagatavošanas pamatnostādnēm. Šajā nolūkā iesaistītajām dalībvalstīm būtu cik iespējams drīz jāsniedz ieguldījums ES kaujas grupu rotāciju plāna izpildē, turklāt šis ieguldījums būtu jāatspoguļo savos VĪP. Katras iesaistītās dalībvalsts ieguldījums ES kaujas grupu rotāciju plānā, kas aptver piecu gadu laikposmu, tiks pielikuma veidā iekļauts Augstā pārstāvja gada ziņojumā par PESCO īstenošanu;

                              f)

                              apakšsaistība Nr. 12.6: ievērojot valsts suverenitāti, lēmumu pieņemšanas procedūras, normatīvos un administratīvos aktus, tām vajadzētu būt sniegušām jūtamu ieguldījumu, lai īstenotu ES Rīcības plānu par militāro mobilitāti un PESCO projektus šajā jomā, tostarp valsts līmenī izvēršot četrus pasākumus, par ko panākta vienošanās Padomes 2018. gada 25. jūnija secinājumos par drošību un aizsardzību. Šajā nolūkā, kā norādīts minēto secinājumu 18. punktā, iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāizstrādā militārās mobilitātes īstenošanas valsts plāni; pārrobežu pārvietošanās atļaujas (CBMP) un diplomātiskās atļaujas (DIC) būtu jāpiešķir piecu darbadienu laikā un būtu jāapsver šā laikposma vēl lielāka saīsināšana attiecībā uz ātrās reaģēšanas vienībām; būtu jāizveido spēcīgs savstarpēji savienotu valstu kontaktpunktu tīkls, tostarp nosakot to darba uzdevumu pilnvaras (ToRs); un pēc iespējas drīz, bet ne vēlāk kā 2024. gadā, būtu jārīko valsts un/vai daudznacionālas mācības. Tām iesaistītajām dalībvalstīm, kas vēl nav izstrādājušas militārās mobilitātes īstenošanas valsts plānus, tas būtu nekavējoties jādara, un šis valstu ieguldījums jādara pieejams, izmantojot kopējo darba vidi, turklāt tas būtu sīkāk jāizklāsta VĪP. Šajā sakarā īstenotie iesaistīto dalībvalstu centieni būtu pielikuma veidā jāiekļauj Augstā pārstāvja gada ziņojumā par PESCO īstenošanu.

                  18.

                  Saistība Nr. 13. Spēku sadarbspējas jomā iesaistītajām dalībvalstīm:

                              a)

                              apakšsaistība Nr. 13.1:

                                          —

                                          būtu jāizmanto ES kaujas grupu sagatavošanas pamatnostādnes, tostarp kopīgie ES kaujas grupu spēku paketes novērtēšanas un validēšanas kritēriji, kas ir pielāgoti NATO standartiem, bet tajā pašā laikā saglabājot valsts sertifikāciju. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda, kā tās apmāca un sertificē savus spēkus, piemēram, sagatavošanas posmam izstrādājot ES kaujas grupu mācību programmu un īstenojot galīgās reālai situācijai pietuvinātas mācības (LIVEX) kā daļu no kaujas grupu sertifikācijas kopuma;

                                          —

                                          savos VĪP būtu jāprecizē, kā tās ir iecerējušas īstenot kopīgos tehniskos un operatīvos standartus, ko izmantos visu iesaistīto dalībvalstu spēki, vienlaikus atzīstot nepieciešamību nodrošināt sadarbspēju un saskaņotību starp Savienību un NATO un nodrošinot to, ka maksimālas sadarbspējas nodrošināšanai ir radīti pienācīgi priekšnoteikumi, lai dotu iespēju visām iesaistītajām dalībvalstīm izpildīt savas saistības;

                              b)

                              apakšsaistība Nr. 13.2: savos VĪP būtu jānorāda pašreizējā līdzdalība vai centieni piedalīties Eiropas daudznacionālajās struktūrās, jo īpaši tajās, kas pieejamas Savienībai, un jāapliecina iecere pēc iespējas veicināt savu līdzdalību un ieguldījumu tajās. Iesaistīto dalībvalstu ieguldījums Eiropas daudznacionālajās struktūrās tiks pielikuma veidā iekļauts Augstā pārstāvja gada ziņojumā par PESCO īstenošanu.

                  19.

                  Saistība Nr. 14.

                              —

                              saskaņā ar Padomes Lēmuma (KĀDP) 2021/509 (12), ar ko izveido Eiropas Miera mehānismu, 75. panta 1. punktu par pārskatīšanu iesaistītajām dalībvalstīm būtu jārīkojas, lai apsvērtu, apzinātu un – kā tās tiek mudinātas – ierosinātu variantus un iespējas, ko izmantot, lai attīstītu vērienīgu pieeju attiecībā uz militāro KDAP operāciju un misiju kopīgu finansēšanu, kas būtu tālejošāki par to, kas kā kopīgās izmaksas ir definēts saskaņā ar Lēmumu (KĀDP) 2021/509. Šajā ziņā iesaistītās dalībvalstis tiek aicinātas izvērtēt izmaksas, attiecībā uz kurām gada laikā uz ad hoc pamata ir prasīta speciāla attiecināmība, lai nodrošinātu finansējumu, un/vai izvērtēt izmaksas, kuras no valsts viedokļa varētu ierosināt kā arī potenciāli attiecināmas izmaksas kopīgā finansējuma vajadzībām. Saskaņā ar Lēmumā (KĀDP) 2021/509paredzēto pārskatīšanas klauzulu vai nu saistībā ar paredzamajām minētā lēmuma pārskatīšanām reizi trīs gados, vai pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma iesaistītās dalībvalstis tiek aicinātas kopīgi un pienācīgi izskatīt šos priekšlikumus EMM komitejā, lai uz tiem balstītu turpmākās apspriedes Padomē par iespējamām izmaiņām kopīgo izmaksu sarakstā;

                              —

                              turklāt iesaistītās dalībvalstis arī tiek aicinātas savos priekšlikumos iekļaut iespējamus papildu veidus, kā sekmēt KDAP militāro operāciju un misiju izmaksu finansēšanu. Iesaistītās dalībvalstis tiek mudinātas iekļaut savos VĪP konstatējumus par abiem aspektiem;

                              —

                              turklāt varētu izpētīt esošo finansiālo stimulu (piemēram, atbrīvojuma no PVN attiecībā uz EAA ad hoc projektiem) sistemātiskāku izmantošanu sadarbības aizsardzības jomā, tostarp KDAP militāro misiju un operāciju, atbalstam.

            Saistības Nr. 15–17

                  20.

                  Saistība Nr. 15. Līdz 2025. gadam iesaistītajām dalībvalstīm vajadzētu palielināt tādu savu spēju attīstības projektu skaitu un apjomu, kuri palīdz novērst spēju nepilnības, kas konstatētas SAP (tostarp HICG) un aprakstītas Savienības spēju attīstības prioritātēs, tostarp saistītajās stratēģiska konteksta lietās (SCC) un izmantojot CARD konstatējumus un ieteikumus, tostarp identificētās kopdarbības iespējas, jo īpaši prioritārās jomas, kā arī vajadzētu būt panākušām progresu to īstenošanā. Šajā sakarā iesaistītajām dalībvalstīm būtu vēl vairāk uzmanības jāpievērš kopdarbībai šādās jomās: hibrīddraudu apkarošana, klimata pārmaiņas, enerģētiskā drošība, jūras drošība, ar kosmosu saistīti aspekti un jaunas un revolucionāras tehnoloģijas, tostarp mākslīgais intelekts. Iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāsniedz savi plāni turpmākajiem gadiem, aprakstot savu kopdarbības projektu skaitu un paredzamo apjomu finanšu izteiksmē, un jāsniedz informācija par saviem valsts projektiem, kas palīdz pārvarēt SAP konstatētās spēju nepilnības. Iesaistītajām dalībvalstīm būtu arī jādalās ar savu novērtējumu par to, cik nozīmīgi ir minētie projekti, lai uzlabotu Savienības stratēģisko autonomiju un nodrošinātu integrētāku, ilgtspējīgāku, inovatīvāku un konkurētspējīgāku Eiropas aizsardzības tehnisko un rūpniecisko pamatu (EDTIB), kas arvien ir atvērts sadarbībai. Attiecībā uz tām darbībām, kas skars rūpniecības vai tehnoloģiju dimensiju, iesaistītajām dalībvalstīm būtu jānorāda, kāda veida Eiropas rūpniecības nozari vai tehnoloģijas tās paredz nostiprināt.

                  21.

                  Saistība Nr. 16. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāatspoguļo attiecīgie lēmumi un pasākumi, kas veikti valsts līmenī, lai turpmākajos projektos par prioritāti vēl vairāk tiktu izvirzīta Eiropas kopdarbības pieeja, ar kuru novērstu spēju nepilnības, kas konstatētas valsts līmenī. Minētās saistības izpildi varētu sekmēt CODABA aktīva lietošana, kā arī CARD ietvaros identificētās kopdarbības iespējas un jo īpaši prioritārās jomas. Iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jāuzskaita kopdarbības projekti un daudznacionālie pasākumi, ar kuriem tās paredz novērst valsts līmenī konstatētos trūkumus, un jādalās ar plāniem, kā tās šajā ziņā gatavojas palielināt kopdarbības pieeju izmantošanu.

                  22.

                  Saistība Nr. 17. Tā kā visas iesaistītās dalībvalstis sniedz ieguldījumu vienā vai vairākos PESCO projektos, VĪP būtu jāsniedz informācija par to, kāds laika gaitā ir bijis to kopējais ieguldījums PESCO projektos resursu un īpašo zināšanu ziņā un kāda ir minēto projektu stratēģiskā ietekme uz Savienības un iesaistīto dalībvalstu aizsardzības spēju kopainu. Tas arī varētu atspoguļot, kādu lomu iesaistītās dalībvalstis ir iecerējušas uzņemties spēju attīstībā Eiropas kontekstā.

            Saistības Nr. 18–20

                  23.

                  Saistība Nr. 18. PESCO posma (2021-2025) gaitā iesaistītajām dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka optimāli tiek izmantota EAA kā Eiropas forums kopīgai spēju attīstīšanai. Šajā nolūkā iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda projekti, kuros tās piedalās, un saistītais finanšu apjoms, kas tiek novirzīts ar EAA starpniecību, kā atsauci izmantojot 2020. gada skaitļus, paturot trīs gadu perspektīvu kā minimuma standartu katram VĪP atjauninājumam un uzskaitot turpmākajos gados paredzētos pasākumus, tostarp spēju jomas un pasākumu veidu, kas tiek plānoti saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Iesaistītās dalībvalstis tiek aicinātas savos VĪP norādīt, kādā veidā un kādās situācijās tās uzskata Kopīgo bruņojuma sadarbības organizāciju (OCCAR) par vēlamo organizāciju kopdarbības programmu pārvaldībai, un sniegt informāciju par lēmumiem, kuri pieņemti, lai izvēlētos citu daudznacionālu programmu pārvaldības organizāciju, ja tas ir piemēroti, un saistībā ar kuriem OCCAR ir tikusi izskatīta kā viens no variantiem. Tas neskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/81/EK (13) piemērošanu.

                  24.

                  Saistība Nr. 19. PESCO posma (2021-2025) gaitā iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāapliecina, ka to kopdarbības spēju projekti, tostarp PESCO projekti, palīdz visā Savienībā aizsardzības rūpniecību padarīt konkurētspējīgāku, efektīvāku un inovatīvāku, radot iespējas pārrobežu sadarbībai un atbalstot to, tostarp attiecībā uz MVU, kā arī stiprinot un uzlabojot aizsardzības ražojumu un tehnoloģiju piegādes drošību. Iesaistīto dalībvalstu mērķis saskaņā ar Eiropadomes locekļu 2021. gada 26. februāra paziņojumu būtu arī veicināt pētniecību, tehnoloģiju izstrādi un inovāciju un mazināt mūsu stratēģiskās atkarības kritisko tehnoloģiju un vērtības ķēžu jomā, neskarot valstu lēmumu pieņemšanas procedūras.

                              a)

                              VĪP būtu jānorāda, kā ar atbilstošu rūpniecības politiku, ja tāda ir, tiek nodrošināta kopdarbības spēju attīstības projektu virzība ar mērķi izvairīties no nevajadzīgas dublēšanās, norādot rūpniecības jomas, kas ir stiprinātas, un jomas, kurās ir novērsta dublēšanās.

                              b)

                              Iesaistītās dalībvalstis saskaņā ar saistībām Nr. 3 un Nr. 8 sniegs ziņas par savām sadarbības programmām, kas saņem Savienības līdzfinansējumu no EDIDP un vai Eiropas Aizsardzības fonda.

                  25.

                  Saistība Nr. 20:

                              a)

                                 PESCO posma (2021-2025) gaitā iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāapliecina, ka to sadarbības programmas nāk par labu struktūrām, kas Savienības teritorijā nodrošina pievienoto vērtību (piemēram, aspekti, kas saistīti ar iegūto rezultātu un intelektuālā īpašuma tiesībām, tehnoloģiskajiem uzlabojumiem un tirgus iespēju radīšana). Saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2020/1639 7. panta 5. punktu VĪP pēc vajadzības būtu jāsniedz norādes par attiecīgajām struktūrām, kas gūst labumu no sadarbības programmām, un ar to saistīto ietekmi uz EDTIB.

                              b)

                              Iesaistītās dalībvalstis saskaņā ar Direktīvu 2009/81/EK apliecinās, ka iegādes stratēģijām, ko tās ir īstenojušas no 2021. līdz 2025. gadam, ir pozitīva ietekme uz EDTIB. To varētu norādīt, uzskaitot aizsardzības jomas investīciju absolūto apjomu un relatīvo īpatsvaru, kas ir piešķirts tiem risinājumiem, kuri izstrādāti un ražoti Savienībā. Jo īpaši VĪP būtu jāsniedz informācija par SAP saskaņotajām spēju un tehnoloģiju jomām un par iegādes stratēģiju saistībā ar spēju projektiem, kam piemīt rūpnieciska dimensija.

            III.   Turpmākā virzība

                  26.

                  Pēc šā ieteikuma pieņemšanas iesaistītās dalībvalstis attiecīgi pārskatīs un atjauninās savus VĪP un līdz 2022. gada 10. martam saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 3. panta 2. punktu iesniegs tos PESCO sekretariātam, un pēc tam katru gadu līdz tam pašam datumam, ņemot vērā minētā lēmuma 6. panta 3. punktā izklāstīto novērtēšanas procesu. Katru otro gadu VĪP būtu jāpievieno augsta līmeņa politisks paziņojums, kurā iesaistītās dalībvalstis varētu izklāstīt galvenos sasniegumus un norādīt specifiskas valsts prioritātes un dalīties pieredzē par plānošanu un ieguldījumu visu ciešāko saistību izpildē. Lai uzturētu politisku impulsu, starp iesaistītajām dalībvalstīm un Augsto pārstāvi būtu jāturpina regulāras augsta līmeņa politiskās diskusijas.

                  27.

                  Paturot prātā Paziņojumu par PESCO, kurā arī ir atgādināts par dažu dalībvalstu drošības politikas un aizsardzības politikas īpašajām iezīmēm, un ņemot vērā Stratēģiskā kompasa iznākumu, iesaistītās dalībvalstis saistībā ar stratēģiskās pārskatīšanas procesu, kurš jāveic vēlākais līdz 2025. gada beigām, izvērtēs visu PESCO saistību izpildi, diskutēs un lems par jaunām saistībām, lai sāktu jaunu stadiju virzībā uz Eiropas drošības un aizsardzības integrāciju. Atbilstīgi stratēģiskās pārskatīšanas procesa iznākumam 2026. gada sākumā Padomei būtu jāpieņem trešais precīzāku mērķu kopums, vajadzības gadījumā to atjauninot un pastiprinot, ņemot vērā Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu.

                  28.

                  Augstajam pārstāvim šis ieteikums būtu jāņem vērā gada PESCO ziņojumā, sākot no 2022. gada, kas palīdzēs novērtēt, kā katra iesaistītā dalībvalsts ir izpildījusi ciešākās saistības.

                  29.

                  2018. gada 15. oktobra ieteikums ar šo tiek atcelts.

         Briselē, 2021. gada 16. novembrī

               Padomes vārdā —

               priekšsēdētājs

            J. BORRELL FONTELLES

         (1)  OV L 331, 14.12.2017., 57. lpp.

         (2)  OV C 374, 16. 10. 2018., 1. lpp.

         (3)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2020/1639 (2020. gada 5. novembris), ar ko paredz vispārējus nosacījumus, saskaņā ar kuriem trešās valstis varētu izņēmuma kārtā uzaicināt piedalīties atsevišķos PESCO projektos (OV L 371, 6.11.2020., 3. lpp.).

         (4)  Jo īpaši I pielikums-PESCO principi.

         (5)  Kā norādīts Padomes 2020. gada 17. jūnija secinājumos par drošību un aizsardzību,“pamatojoties uz apdraudējumu analīzi un citu iespējamu tematisku devumu, Stratēģiskajā kompasā tiks noteikti politikas orientieri un konkrēti mērķi un uzdevumi”.

         (6)  Padomes Lēmums 2013/488/ES (2013. gada 23. septembris) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 274, 15.10.2013., 1. lpp.).

         (7)  Saskaņā ar Eiropas Aizsardzības aģentūras (EAA) aizsardzības datu definīciju sarakstu (EDA201807105).

         (8)  Pašreizējo attiecīgo NATO norādi par aizsardzības izdevumiem 2% apmērā no IKP piemēro tikai tām iesaistītajām dalībvalstīm, kas ir arī NATO dalībvalstis, un tā nav uzskatāma par saskaņotu PESCO mērķi.

         (9)  2007. gada novembrī EAA ministru valde apstiprināja četrus kolektīvos kritērijus attiecībā uz investīcijām: aprīkojuma iepirkumam (tostarp pētniecībai un izstrādei/pētniecībai un tehnoloģijām) – 20 % no kopējiem aizsardzības izdevumiem; Eiropas kopdarbības aprīkojuma iepirkumam – 35 % no kopējiem aprīkojuma izdevumiem; aizsardzības pētniecībai un tehnoloģijām –2 % no kopējiem aizsardzības izdevumiem; Eiropas kopdarbības aizsardzības pētniecībai un tehnoloģijām – 20 % no kopējiem izdevumiem aizsardzības pētniecībai un tehnoloģijām.

         (10)  Jo īpaši I pielikums - PESCO principi.

         (11)  HLGP un jo īpaši spēku kataloga mērķis ir gūt pilnīgu izpratni par KDAP misijām un operācijām potenciāli pieejamajiem spēkiem un ar tiem saistītajām spējām, neskarot spēku formēšanas procesus, kas kalpo KDAP misijām un operācijām, vai nesaistot ar tiem.

         (12)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2021/509 (2021. gada 22. marts), ar ko izveido Eiropas Miera mehānismu un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2015/528 (OV L 102, 24.3.2021., 14. lpp.).

         (13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/81/EK (2009. gada 13. jūlijs), ar kuru koordinē procedūras attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā, piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesības, un ar kuru groza Direktīvas 2004/17/EK un 2004/18/EK (OV L 216, 20.8.2009., 76. lpp.).