				|

		52013DC0396

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Slovēnijā /* COM/2013/0396 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valsts budžeta
deficīta situācijas novēršanu Slovēnijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta
7. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstis izvairās no pārmērīga valsts budžeta
deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt
priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai,
ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu
radīšanai.
(3)       Saskaņā ar LESD
126. panta 6. punktu Padome 2009. gada 2. decembrī
lēma, ka Slovēnijā ir pārmērīgs budžeta
deficīts, un saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu un
3. pantu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
īstenošanu[1],
sagatavoja ieteikumu[2],
lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu vēlākais
līdz 2013. gadam. Lai ticamā un ilgtspējīgā
veidā samazinātu valsts budžeta deficītu tā, ka tas
būtu zem 3 % no IKP, Slovēnijas iestādēm ieteica
īstenot fiskālās konsolidācijas pasākumus
2010. gadā, kā plānots, veikt vidēju ikgadēju
budžeta strukturālo korekciju ¾ % apmērā no IKP
laikposmā no 2010. līdz 2013. gadam un precizēt
pasākumus, kurus nepieciešams veikt pārmērīga budžeta
deficīta novēršanai līdz 2013. gadam, ja to pieļauj
cikliskie nosacījumi, un paātrināt budžeta deficīta
samazināšanu, ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos
labāks, nekā tobrīd paredzēts.
(4)       Komisija 2010. gada
15. jūnijā secināja, ka, balstoties uz Komisijas dienestu
2010. gada pavasara prognozi, Slovēnija ir veikusi efektīvus
pasākumus saskaņā ar Padomes 2009. gada 2. decembra
ieteikumu, lai tās valsts budžeta deficītu samazinātu zem
atsauces vērtības 3 % no IKP, un tādēļ
uzskatīja, ka nav nepieciešams veikt papildu pasākumus
saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta
novēršanu.
(5)       Saskaņā ar Regulas
(EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome, pamatojoties uz
Komisijas ieteikumu, var nolemt pieņemt pārskatītu ieteikumu
saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu, ja ir veikta
efektīva rīcība un ja pēc minētā ieteikuma
pieņemšanas norisinās negaidīti nelabvēlīgi ekonomiski
notikumi, kas lielā mērā negatīvi ietekmē valsts
finanses. To, vai ir runa par negaidītiem nelabvēlīgiem
ekonomikas notikumiem, kas lielā mērā negatīvi ietekmē
budžetu, pārbauda, ņemot vērā Padomes ieteikuma pamatā
esošo ekonomikas prognozi.
(6)       Saskaņā ar LESD 126. panta
7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu
Padomes pienākums ir attiecīgajai dalībvalstij sniegt ieteikumus
ar mērķi noteiktā laikā novērst
pārmērīgu budžeta deficītu. Ieteikumā jānosaka
maksimāli sešu mēnešu termiņš, kurā attiecīgajai
dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, lai novērstu
pārmērīgu budžeta deficītu. Turklāt ieteikumā par
pārmērīga budžeta deficīta novēršanu Padomei būtu
jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz
ieteikuma pamatā esošo prognozi, atbilstu strukturālās bilances
minimālajam ikgadējam uzlabojumam, t. i., cikliski
koriģētai bilancei, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu
pasākumus, vismaz 0,5 % apmērā no IKP.
(7)       Pamatojoties uz Komisijas
2013. gada padziļināto pārskatu par Slovēniju,
Komisija uzskata, ka Slovēnijā ir pārmērīga
makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Lai panāktu
ilgtspējīgus fiskālās politikas, makroekonomikas un ar
darba tirgu saistītus uzlabojumus, nepieciešams, lai vienlaikus tiktu
gūts progress saistībā ar makroekonomikas nelīdzsvarotību
samazināšanu un pārmērīga budžeta deficīta
novēršanu.
(8)       Saskaņā ar
Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozi, kas bija pamatā
Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumam saskaņā ar LESD
126. panta 7. punktu, Slovēnijas ekonomikā būtu
vērojams pieaugums par 1,3 % 2010. gadā un 2,0 %
2011. gadā. 2012. un 2013. gads šajā prognozē nebija
ietverts, bet pieņemot, ka negatīvā ražošanas apjoma
starpība pakāpeniski samazināsies līdz 2015. gadam,
2012. un 2013. gadā tika paredzēta lielāka izaugsme
nekā 2011. gadā. Lai gan IKP pieaugums 2010. gadā bija
gandrīz līdzvērtīgs tam, kas tika paredzēts Komisijas
dienestu 2009. gada rudens prognozē, 2011. gadā tas bija
zemāks par prognozētajiem 2,0 %. Slovēnijas ekonomikā
2012. gadā atkal sākās lejupslīde. Komisijas dienestu
atjauninātajā 2013. gada pavasara prognozē[3] paredzēts daudz
nelabvēlīgāks scenārijs, nekā tika prognozēts
laikā, kad tika pieņemts Padomes ieteikums 2013. gadam.
Kopumā IKP pieaugums izrādījās ievērojami zemāks,
nekā paredzēts Komisijas dienestu 2009. gada rudens
prognozē. Tas negatīvi ietekmē gan ieņēmumus, gan
izdevumus salīdzinājumā ar scenāriju, kas bija
paredzēts Padomes ieteikuma pieņemšanas brīdī.
(9)       Slovēnijā
reālais IKP samazinājās daudz straujāk nekā visā
eurozonā sakarā ar globālo ekonomikas un finanšu krīzi,
kā arī iekšējo nelīdzsvarotību. Reālā IKP
samazināšanos par 7,8 % 2009. gadā izraisīja
galvenokārt tendences saistībā ar bruto kapitāla veidošanu.
Uz eksportu balstītā atveseļošanās Slovēnijā
2010. un 2011. gadā, kad reālais IKP pieauga par attiecīgi
1,2 % un 0,6 %, bija neliela, jo to kavēja zems iekšzemes
pieprasījums. 2012. gadā Slovēnijas ekonomikā bija
atkārtota lejupslīde, un reālais IKP pieaugums bija -2,3 %.
Ārvalstu neto pieprasījums pozitīvi ietekmēja izaugsmi, jo
spēcīgi palielinājās eksports uz trešo valstu tirgiem un
zema iekšzemes pieprasījuma dēļ strauji samazinājās
imports.
(10)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu atjaunināto 2013. gada pavasara prognozi reālais IKP
2013. gadā samazināsies vēl par 2,0 %
saistībā ar nodarbinātības lejupslīdi, negatīvu
faktisko algu pieaugumu un ieguldījumu turpmāku samazināšanos.
Tiek pieņemts, ka progress tiek gūts attiecībā uz nefinanšu
sabiedrību saistību un aktīvu īpatsvara samazināšanu
un banku sektora atveseļošanu, taču šis progress vēl nav
tādā apmērā, lai būtu par stimulu jaunam
ieguldījumu ciklam. Tādējādi tiek prognozēts, ka
privātais patēriņš un ieguldījumi arī turpmāk
būs galvenais šķērslis izaugsmei. Tiek prognozēts, ka
pozitīvais ieguldījums izaugsmē no ārvalstu neto
pieprasījuma nedaudz samazināsies. Saskaņā ar prognozi IKP
pieaugums 2014. gadā turpinās samazināties par -0,1 %,
kam par pamatu ir kavēšanās saistībā ar risinājuma
rašanu banku krīzes jautājumam un uzņēmumu ar lielām
parādsaistībām pārstrukturēšana. Reālais IKP pieaugums
2015. gadā tiek prognozēts 1,3 %, pakāpeniski
nostiprinot iekšzemes pieprasījumu, galvenokārt pateicoties banku
sektora atveseļošanai, progresam saistībā ar uzņēmumu
saistību un aktīvu īpatsvara samazināšanu un
patērētāju lielākai uzticībai.
(11)     Spēcīgas
primāro izdevumu dinamikas, galvenokārt procentu izdevumu un
sociālo pārvedumu rezultātā, valsts budžeta deficīts
2009. gadā bija ievērojami palielinājies līdz
6,2 % no IKP. Galvenokārt ar ad hoc konsolidācijas
pasākumiem 2010. gadā centās samazināt pieaugumu
attiecībā uz valsts sektorā strādājošo algām un
jo īpaši sociālajiem pārvedumiem. Sociālo pabalstu, tostarp
pensiju, un algu valsts sektorā indeksācija 2010. gadam tika
samazināta uz pusi, un tika ierobežotas dažas ar darbu saistītās
prēmijas. Attiecībā uz ieņēmumiem
palielinājās akcīzes nodokļa likmes alkoholam,
cigaretēm un minerāleļļai. Šie pasākumi, kas tika
apstiprināti pirms Padomes ieteikuma par pārmērīga budžeta
deficīta novēršanu pieņemšanas, veicināja
pamatdeficīta nelielu samazināšanos līdz 5,9 % no IKP
2010. gadā.
(12)     2011. gada budžets
ietvēra izdevumu samazinošu konsolidācijas pasākumu no
2010. gada nostiprināšanu un pagarināšanu lielākoties
vēl par vienu gadu. Attiecībā uz ieņēmumiem
akcīzes nodokļa likme cigaretēm tika vēl vairāk paaugstināta.
Tomēr pamatdeficīts sasniedza maksimumu, proti, 6,4 % no IKP
2011. gadā, kad kapitāla atbalsta darbības zaudējumus
nesošiem valsts uzņēmumiem un vienreizējiem pasākumiem
deficītu palielināja par 1,4 % no IKP.
(13)     Saskaņā ar Komisijas
(Eurostat) apstiprināto 2013. gada marta paziņojumu par
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru
2012. gadā valsts budžeta deficīts bija 4,0 % no IKP. Šis
deficīts ietver vēl vienas lielākās bankas
rekapitalizāciju 2012. gada jūnijā par aptuveni 0,2 %
no IKP, ko uzskata par vienreizēju pasākumu. Valdība veica
visaptverošu pašreizējo izdevumu ierobežošanu, samazinot algas valsts
sektorā un sociālos pārvedumus. Tomēr vairums
konsolidācijas pasākumu atkal ir spēkā tikai uz laiku.
Turklāt valsts ieguldījumi atkal tika samazināti, kā
rezultātā samazinājums kopš 2009. gada reālā
izteiksmē bija 45 %. Visbeidzot, kapitāla iepludināšana,
tostarp vienreizēji pasākumi valsts uzņēmumiem bija
ievērojami zemāka nekā 2011. gadā. Attiecībā
uz ieņēmumiem valdība samazināja uzņēmumu
ienākuma nodokļa likmi un ieviesa lielākus maksājumus
saistībā ar ieguldījumiem un pētniecību un
izstrādi.
(14)     Komisijas dienestu
atjauninātajā 2013. gada pavasara prognozē lēsts, ka
valsts budžeta deficīts 2013. gadā būs 5,5 % no IKP.
Ja netiktu ierēķināti divi vienreizēji pasākumi,
proti, parāda un pašu kapitāla hibrīdinstrumentu
konvertēšana divu lielāko banku pašu kapitālā, kas atbilst
1,2 % no IKP, 2013. gadā prognozētais deficīts
būtu 4,3 % apmērā no IKP. Prognozētais
deficīts 5,5 % no IKP atbilst 2013. gada atjauninātajā
stabilitātes programmā noteiktajam valsts budžeta deficīta
mērķim 2013. gadam, proti 7,9 % no IKP, kas ietver banku
rekapitalizāciju 3,7 % apmērā no IKP. Sagaidāms,
ka valsts finanšu stāvoklis 2013. gadā uzlabosies, pateicoties
taupības pasākumu visa gada garumā ietekmei saskaņā ar
likumu par valsts finanšu līdzsvarošanu, kas stājās
spēkā 2012. gada jūnijā, un jauniem pasākumiem
2013. gada budžetā, kuru mērķis ir ieņēmumu
palielināšana. Saistībā ar situācijas pasliktināšanos darba
tirgū tiek prognozētas mazākas sociālās iemaksas.
Turpretim tiek prognozēts, ka sociālie pārvedumi atkal
palielināsies, jo 2012. gada beigās un 2013. gada
sākumā vēl aizvien bija liels skaits jaunu pensionāru.
(15)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu atjaunināto 2013. gada pavasara prognozi
2014. gadā deficīts būs 4,9 % no IKP, ja tiek
pieņemts, ka politika netiks mainīta. 2014. gada budžetā
nav ietverti jauni diskrecionārie pasākumi, izņemot
uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes samazinājumu
līdz 16 % un algu izdevumu valsts sektorā samazinājuma
vispārēju stabilizēšanu 2013. gada līmenī.
Attiecībā uz izdevumiem sagaidāms, ka jo īpaši procentu
izdevumi un sociālie pārvedumi turpinās palielināties
saistībā ar lielākām parādsaistībām, arvien
lielāku skaitu pensionāru un pensiju indeksāciju. Ar
nosacījumu, ka politika nemainīsies, deficīts
2015. gadā tiek prognozēts 5,5 % apmērā no
IKP. Šī prognoze ietver procentu izdevumu turpmāku pieaugumu,
lielākus algu izdevumus valsts sektorā pēc tam, kad būs
beigusies to pagaidu pasākumu īstenošana, ar kuriem ierobežo algu
pieaugumu valsts sektorā nodarbinātajiem, un pēdējos
pasākumus saistībā ar pakāpenisku uzņēmumu ienākuma
nodokļa likmes samazinājumu par 1 procentpunktu līdz
15 %.
(16)     Ja neņem vērā
papildu finanšu resursus, ko izmanto banku konsolidēšanai, ar
deficīta prognozēm saistītie riski šķiet līdzsvaroti.
Pozitīvie riska faktori izriet no jaunajiem taupības pasākumiem,
par kuriem paziņots 2013. gada papildu budžetā, savukārt
negatīvie riska faktori izriet no vājas budžeta izpildes un tiesas
sprieduma, kuru valdība joprojām apstrīd un saskaņā ar
kuru algu pieaugums valsts sektorā nodarbinātajiem, kas
2010. gadā tika atlikts, ir jāizmaksā.
(17)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi vidējie gada fiskālie
pasākumi tiek lēsti 0,5 % apmērā no IKP laikposmā
no 2010. līdz 2013. gadam. Konsolidācija tika atlikta uz 2012.
un 2013. gadu. Kad vērā tiek ņemta korekciju ietekme uz
potenciālo ražošanas apjomu pieaugumu starp pašreizējo prognozi un
prognozi, kas ir pamatā Padomes 2009. gada 2. decembra
ieteikumiem, kā arī ieņēmumu attīstības
tendenču ietekme salīdzinājumā ar attīstības
tendencēm, ko nosaka standarta elastīgums, gada vidējie
koriģētie strukturālie pasākumi laikposmā no 2010.
līdz 2013. gadam tiek lēsti 1,1 % apmērā no
IKP. Tas ir virs ieteiktā fiskālo pasākumu gada vidējā
rādītāja ¾ % apmērā no IKP.
(18)     Papildu konsolidācijas
pasākumi, ko Slovēnijas iestādes laikposmā no 2010.
līdz 2013. gadam ir īstenojušas saistībā ar Padomes
ieteikumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanu,
pamatojoties uz augšupēju pieeju, kopumā tiek lēsti aptuveni
6¾ % apmērā no IKP. Šajās aplēsēs nav ietverti
konsolidācijas pasākumi aptuveni 0,8 % apmērā no
IKP no 2010. gada budžeta, kuri jau bija iekļauti Komisijas dienestu
2009. gada rudens prognozē. Ir veikti pasākumi aptuveni
5 % apmērā no IKP, kuros jo īpaši ir ietverti
zemākas indeksācijas mehānismi, algu valsts sektorā un
sociālo pabalstu samazinājumi, kā arī augstāki
netiešie nodokļi. Turklāt iestādes ievērojami
samazināja valsts ieguldījumus par aptuveni 1¾ % no IKP
laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam.
(19)     Slovēnijā valsts
parāda strauju palielināšanos izraisa pastāvīgi lielie
primārie deficīti un mazākā
mērā — krājumu plūsmu korekcijas un lielāki
procentu maksājumi. Salīdzinājumā ar 22 % no IKP
2008. gadā parāds 2012. gadā palielinājās
līdz 54 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu
atjaunināto 2013. gada pavasara prognozi parāds
palielināsies līdz 61 % no IKP 2013. gadā,
tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces
vērtību. Ar nosacījumu, ka politika nemainīsies, tiek
prognozēts, ka parāds 2015. gadā palielināsies
līdz 69 % no IKP. Šajās prognozēs nav ņemtas
vērā valsts garantijas, kas atbilst līdz 11 % no IKP
aktīvu pārvedumiem uz banku aktīvu pārvaldības
sabiedrību, un naudas līdzekļi, kas atbilst līdz 3 %
no IKP rekapitalizācijas pasākumiem, kā noteikts banku
stabilitātes likumā.
(20)     Slovēniju skāra
negaidīti nelabvēlīgi ekonomikas notikumi. Ekonomikā ir
atkārtota lejupslīde, kurai paredzēts turpināties
2014. gadā. Ir negatīvi ietekmēta nodarbinātība,
bezdarba līmenis ir strauji palielinājies un faktisko algu pieaugums
ir negatīvs. Slovēnijā ir arī pārmērīga
makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kas ir nopietns
šķērslis ieguldījumiem. Tādēļ iekšzemes
pieprasījums turpina samazināties. Tas negatīvi ietekmē gan
ieņēmumus, gan izdevumus salīdzinājumā ar
scenāriju, kas bija paredzēts Padomes ieteikuma pieņemšanas brīdī.
Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem būtu
jānosaka Slovēnijai jauns termiņš pārmērīga
budžeta deficīta novēršanai, proti, 2015. gads.
(21)     Ja termiņš
pārmērīga budžeta deficīta novēršanai tiktu
pagarināts par diviem gadiem, tas atbilstu pamatdeficīta starpposma
mērķiem 4,9 % apmērā no IKP 2013. gadam
(3,7 % no IKP bez vienreizējiem izdevumiem
1,2 % apmērā no IKP, lai rekapitalizētu divas
lielākās bankas), 3,3 % apmērā no IKP
2014. gadā un 2,5 % apmērā no IKP 2014. gadā. Strukturālās budžeta bilances uzlabojums,
kas izriet no šo mērķu sasniegšanas, ir 0,7 % no IKP
2013. gadā, 0,5 % no IKP 2014. gadā un 0,5 % no
IKP 2015. gadā, no kurām pēdējās divas procentu
likmes atbilst Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK)
Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā noteiktajam minimālajam
uzlabojumam. Kopumā, lai sasniegtu iepriekšminētos strukturālos
mērķus, Slovēnijas iestādēm papildus
pamatscenārijā ietvertajiem pasākumiem būtu
jāīsteno papildu konsolidācijas pasākumi 1 %
apmērā no IKP 2013. gadā, 1½ % apmērā
no IKP 2014. gadā un 1½ % apmērā no IKP
2015. gadā. Saistībā ar šiem mērķiem ņemta
vērā nepieciešamība kompensēt negatīvo papildu
ietekmi, kāda fiskālai konsolidācijai ir uz valsts
finansēm, ar tās ietekmi uz IKP pieaugumu.
(22)     Saskaņā ar Eiropas
Komisijas 2012. gada ziņojumu par fiskālo ilgtspēju
Slovēnija vidējā termiņā un ilgtermiņā ir
pakļauta augstam ilgtspējas riskam. Saskaņā ar
2012. gada ziņojumu par sabiedrības novecošanu sagaidāms,
ka kopējie ar vecumu saistītie valsts izdevumi laikposmā no
2010.-60. gadam ievērojami palielināsies. Šajā
nolūkā būs nepieciešams pieņemt papildu pasākumus, lai
ierobežotu ar vecumu saistīto izdevumu pieaugumu, vēl vairāk
pielāgojot ar pensiju un sociālā nodrošinājuma sistēmu
saistītos parametrus, kā ieguldījumu valsts finanšu
ilgtermiņa ilgtspējā.
(23)     Slovēnija izpilda
nosacījumus pārmērīga valsts budžeta deficīta
novēršanas termiņa pagarinājumam, kā noteikts 3. panta
5. punktā Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā
paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras īstenošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
(1)
Slovēnijai līdz 2015. gadam
būtu jānovērš pašreizējā pārmērīga
budžeta deficīta situācija.
(2)
Pamatojoties uz Komisijas dienestu atjaunināto
2013. gada pavasara prognozi, Slovēnijai būtu jāsasniedz
valsts budžeta pamatdeficīta mērķis
4,9 % apmērā no IKP 2013. gadā (3,7 % no IKP
bez vienreizējiem izdevumiem 1,2 % apmērā no IKP, lai
rekapitalizētu divas lielākās bankas),
3,3 % apmērā no IKP 2014. gadā un
2,5 % apmērā no IKP 2015. gadā, kas atbilst
strukturālās bilances gada uzlabojumam par 0,7 % no IKP
2013. gadā, 0,5 % no IKP 2014. gadā un 0,5 % no
IKP 2015. gadā, lai panāktu, ka valsts budžeta
pamatdeficīts līdz 2015. gadam ir zem robežvērtības
3 % apmērā no IKP.
(3)
Slovēnijai būtu stingri
jāīsteno jau pieņemtie pasākumi, lai palielinātu
ieņēmumus galvenokārt no netiešajiem nodokļiem un
samazinātu algu izdevumus valsts sektorā un sociālos
pārvedumus, un vienlaikus tai jābūt gatavai tos papildināt
ar papildu pasākumiem, ja tie nesniedz gaidītos rezultātus vai
ja tiesu iestāde kādu pasākumu atceltu.
(4)
Turklāt Slovēnijai būtu jāprecizē,
jāpieņem un jāīsteno jauni strukturālās
konsolidācijas pasākumi papildus pasākumiem, kas jau ir
iekļauti Komisijas dienestu atjauninātajā 2013. gada
prognozē, ir nepieciešami, lai līdz 2015. gadam novērstu
pārmērīga budžeta deficītu.
(5)
Padome nosaka termiņu [2013. gada
1. oktobris], līdz kuram Slovēnijai jāveic efektīvi
pasākumi un saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97
3. panta 4.a punktu jāsniedz detalizēts ziņojums par
konsolidācijas stratēģiju, kas ir paredzēta šo
mērķu sasniegšanai.
Turklāt Slovēnijas
iestādēm būtu (i) jāpaātrina pamatdeficīta
samazinājums 2014. un 2015. gadā, ja ekonomikas vai budžeta
stāvoklis izrādītos labvēlīgāks, nekā
šobrīd paredzams; (ii) būtu jāprecizē, jāpieņem
un jāīsteno strukturālās konsolidācijas pasākumi,
kas pakāpeniski samazina kārtējo izdevumu attiecību pret
IKP, nodrošina stabilu uzlabojumu valsts budžeta strukturālajā
bilancē, atbalsta ekonomikas izaugsmes potenciālu, tostarp
nepieļaujot turpmākus valsts ieguldījumu samazinājumus, un
pakāpeniski samazina parāda attiecību. Visbeidzot, lai
sekmīgi īstenotu fiskālās konsolidācijas
stratēģiju, svarīgi būs arī atbalstīt
fiskālo konsolidāciju ar visaptverošām strukturālajām
reformām, ievērojot Padomes ieteikumus, kas adresēti
Slovēnijai Eiropas pusgada un makroekonomikas nelīdzsvarotības
novēršanas procedūras ietvaros.
Papildus 5. ieteikumā
paredzētajam ziņojumam Slovēnijas iestādēm būtu
jāziņo par gūto progresu saistībā ar šo ieteikumu
īstenošanu vismaz reizi [sešos mēnešos], kā arī atsevišķā
nodaļā stabilitātes programmā, līdz
pārmērīgais budžeta deficīts ir pilnībā
novērsts.
Šis ieteikums ir adresēts Slovēnijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8. 1997.
6. lpp.
[2]               Visi ar Slovēnijas
pārmērīgu budžetu saistītie dokumenti ir pieejami šādā
tīmekļa vietnē:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/slovenia_en.htm
[3]               Šī prognoze ir balstīta uz Komisijas dienestu
2013. gada pavasara prognozi, kuras tvērums tika pagarināts
līdz 2015. gadam. Turklāt atjauninātajā programmā
ietvertas divas obligācijas, kuras emitētas ASV tirgū
2013. gada 2. maijā un kuras ietekmē procentu izdevumus,
budžeta deficītu un parādu.


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums ( 2006. gada 1. februāris ) — Eiropas Savienības Padomei par Oesterreichische Nationalbank ārējiem revidentiem (ECB/2006/1)

text:
               10.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/30

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2006. gada 1. februāris)
   Eiropas Savienības Padomei par Oesterreichische Nationalbank ārējiem revidentiem
   (ECB/2006/1)
   (2006/C 34/08)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Saskaņā ar Federālā akta par Oesterreichische Nationalbank 37. panta 1. punktu Oesterreichische Nationalbank (OeNB) pilnsapulce katru gadu ievēl divus revidentus un divus revidentu aizstājējus. Revidentu aizstājēji tiek pilnvaroti vienīgi tad, ja revīziju nevar veikt revidenti.

               (3)

               Pašreizējo OeNB ārējo revidentu pilnvaras pēc 2005. finanšu gada audita pabeigšanas nevar tikt atjaunotas uz vēl vienu termiņu. Tādēļ vajadzīgs iecelt ārējos revidentus laika posmam, kas sākas ar 2006. finanšu gadu.

               (4)

               OeNB saskaņā ar Kopienas, kā arī Austrijas publiskā iepirkuma tiesību aktiem par saviem jaunajiem ārējiem revidentiem ir izvēlējusies KPMG Alpen-Treuhand GmbH, TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH un BDO Auxilia Treuhand GmbH, un ECB uzskata, ka tie atbilst apstiprināšanai vajadzīgajām prasībām.

               (5)

               Ārējo revidentu pilnvaras var tikt atjaunotas katru gadu, nepārsniedzot piecu gadu kopējo laiku,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Tiek ieteikts KPMG Alpen-Treuhand GmbH kopā ar TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH apstiprināt par OeNB ārējiem revidentiem 2006. finanšu gadam.

               2.

               Tiek ieteikts Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH kopā ar BDO Auxilia Treuhand GmbH apstiprināt par OeNB ārējo revidentu aizstājējiem 2006. finanšu gadam.

               3.

               Šīs pilnvaras var atjaunot katru gadu, nepārsniedzot piecu gadu kopējo pilnvaru laiku, kas beidzas ne vēlāk kā 2010. gadā.

      Frankfurtē pie Mainas, 2006. gada 1. februārī.

            ECB priekšsēdētājs

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52013DC0379

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par ekonomikas politikas vispārējo pamatnostādņu īstenošanu dalībvalstīs, kuru valūta ir euro /* COM/2013/0379 final */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par ekonomikas politikas vispārējo
pamatnostādņu īstenošanu dalībvalstīs, kuru
valūta ir euro
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136 pantu
saistībā ar tā 121. panta 2. punktu, ņemot
vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK)
Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas
politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo
īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 1176/2011 par
to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)       Eurogrupai ir īpaša
atbildība eurozonas ekonomikas pārvaldībā. Ekonomikas
krīze skaidri parādīja ciešās savstarpējās
saiknes eurozonā, uzsverot nepieciešamību pēc saskaņotas
kopējas politikas nostādnes, kas atspoguļo milzīgās
negatīvās sekas starp valstīm, kuru valūta ir euro, kā
arī uzsverot nepieciešamību pēc politikas koordinācijas
efektīviem pasākumiem, lai ātri reaģētu uz ekonomikas
vides izmaiņām.
(2)       Dalībvalstis, kuru
valūta ir euro, ir uzņēmušās saistības noteikt
tālejošas papildu stratēģiskās reformas un politikas
koordināciju, 2012. gada 2. martā parakstot Līgumu par
stabilitāti, koordināciju un pārvaldību ekonomiskajā
un monetārajā savienībā. Tā sauktā "Divu
regulu kopuma"[5]
stāšanās spēkā 2013. gadā vēl vairāk
padziļinās budžeta un ekonomikas politikas koordināciju
eurozonā.
(3)       Noris darbs, lai vēl
vairāk padziļinātu ekonomisko un monetāro savienību.
Komisija 2012. gada 28. novembrī nāca klajā ar
paziņojumu par plānu padziļinātas un patiesas ekonomikas un
monetārās savienības izveidei[6]. Šajā plānā tika
norādīts patiesas EMS pamatojums un mērķi, kā arī
līdzekļi un darbības, kas padarītu iespējamu to
sasniegšanu. Plāna nolūks bija uzsākt Eiropas mēroga
debates. Komisija 2012. gada 12. septembrī publiskoja
ceļvedi virzībā uz banku savienību[7]. Šim
priekšlikumam bija pievienoti divu regulu priekšlikumi, kas nepieciešami
vienota uzraudzības mehānisma izveidei[8]. Eiropadomes priekšsēdētājs
2012. gada 5. decembrī publicēja ziņojumu, kas bija
izstrādāts ciešā sadarbībā ar Komisijas
priekšsēdētāju, Eurogrupas priekšsēdētāju un ECB
priekšsēdētāju un kurā bija iekļauts konkrēts
plāns ar noteiktu termiņu, lai panāktu patiesas ekonomikas un
monetārās savienības izveidi. Tā pamatā bija
integrēts finanšu, budžeta un ekonomikas politikas regulējums, ka
arī demokrātiskā leģitimitāte un atbildība.
Valstu vai valdību vadītāji 2012. gada
14. decembrī nolēma tālāk virzīt darbu pie
ceļveža EMS izveidei, atzīstot eurozonas dalībvalstu ekonomikas
savstarpējo saistību un labumu, ko stabilitāte eurozonā var
sniegt tās dalībvalstīm un Eiropas Savienībai kopumā.
(4)       Eiropas Parlaments ir bijis
pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgadā un paudis viedokli par
ekonomiskās un monetārās savienības
padziļināšanos savā 2012. gada 20. novembra
rezolūcijā "Ceļā uz patiesu ekonomisko un
monetāro savienību"[9].
(5)       Krīzes
pārvarēšanu eurozonā raksturo nelokāma
apņemšanās. Visu dalībvalstu un ES iestāžu
apņemšanās nosargāt eurozonas integritāti ir skaidra un
neapšaubāma. Tomēr eurozonas pārvaldības efektivitāte,
kā arī Eurogrupas īstenotā krīzes
pārvarēšanas vadība ir jāturpina uzlabot, lai
pilnībā nodrošinātu efektīvu koordināciju eurozonas mērogā.
Koordinācijas nostiprināšana ir arī vajadzīga, lai
panāktu saskaņotas kopējas politikas nostādnes
eurozonā un nodrošinātu nepieciešamo politikas pasākumu
īstenošanu. Šo mērķu sasniegšana nostiprinās pilsoņu
un tirgu uzticēšanos, tādējādi atbalstot ekonomikas
atlabšanu un finanšu stabilitāti eurozonā.
(6)       Divu tiesību aktu kopuma
īstenošana vēl vairāk nostiprinās budžeta uzraudzību
eurozonā. Divu tiesību aktu kopums nosaka Eurogrupas lomu
atsevišķu dalībvalstu budžetu projektu, kā arī visas
eurozonas budžeta prognožu apspriešanā, lai nodrošinātu atbilstošu
kopīgo fiskālo nostāju. Šīs diskusijas notiek, pamatojoties
uz Komisijas atzinumiem par eurozonas dalībvalstu budžeta plānu
projektiem un Komisijas veikto vispārējo eurozonas budžeta plānu
projektu un to savstarpējās mijiedarbības izvērtējumiem.
Lai sasniegtu fiskālo konsolidāciju visā eurozonā, viens no
galvenajiem uzdevumiem ir laika gaitā panākt parāda un IKP
attiecības vienmērīgu samazināšanos. To var izdarīt,
īstenojot diferencētu, izaugsmi veicinošu fiskālās konsolidācijas
politiku, vienlaicīgi pastiprinot eurozonas izaugsmes potenciālu.
Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvajā daļā ir
paredzēta strukturālā izteiksmē definēta budžeta
korekcija, ņemot vērā ilgtspējas risku atšķirības
starp valstīm gan īsākā, gan vidējā
termiņā, un tā ļauj automātiskajiem stabilizatoriem
darboties visā korekcijas gaitā. Stabilitātes un izaugsmes pakta
preventīvajā daļā ir paredzēta pakāpeniska
korekcija vidēja termiņa mērķu virzienā, kā gada
strukturālā uzlabojuma kritēriju nosakot 0,5 %. To var
pielāgot specifiski katrai valstij, ņemot vērā cikliskos apstākļus
un parada ilgtspējas risku. Fiskālās politikas ticamība
vidējā termiņā nostiprinātos, ja valsts izdevumu un
ieņēmumu sastāvs labāk atspoguļotu izdevumu
posteņu un ieņēmumu avotu ietekmi uz izaugsmi. Turklāt
ekonomikas izaugsmes potenciālu var stiprināt ar turpmākām
strukturālam reformām un pieejamo budžeta rezervju pielietojumu, lai
veicinātu valsts ieguldījumus eurozonā, izmantojot
Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto darbības jomu.
(8)       Vairums riska
rādītāju saistībā ar ES finanšu tirgiem, kā
arī noskaņojums tirgū uzlabojās
salīdzinājumā ar 2012. gadu, jo ir mazinājusies
destruktīvo paļāvības spirāļu, kas piepildās
pašas par sevi, intensitāte. Tomēr joprojām saglabājas
ievērojama tirgus sadrumstalotība. Ir vajadzīgs laiks, lai banku
labvēlīgāki finansēšanas nosacījumi
materializētos kā kreditēšanas uzplaukums reālajā
ekonomikā, un dalībvalstīs joprojām pastāv
ievērojamas atšķirības attiecībā uz banku kreditēšanas
darbībām un finansējuma izmaksām privātajam sektoram.
Galvenais uzdevums pašreizējā konjunktūrā ir
pienācīga saistību un aktīvu īpatsvara
samazināšana gan banku nozarē, gan privātā sektora
daļās, kas nav saistītas ar finanšu nozari, vienlaicīgi uzturot
jaunu aizdevumu plūsmu produktīvam pielietojumam reālajā
ekonomikā, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem
(MVU).
(9)       Kreditēšanas kanāla atjaunošanu veicinātu banku
bilanču turpmāka uzlabošana un pašu kapitāla rezervju
nostiprināšana. Šajā
saistībā vienotā uzraudzības mehānisma (VUM) un
Eiropas Banku iestādes (EBA) veiktie aktīvu kvalitātes
pārskati un stresa testi nodrošinās banku bilanču
pārredzamību, palīdzēs atpazīt jebkādus atlikušos
vājos punktus un tādējādi nostiprināt visas nozares
pašapziņu. Finanšu tirgus turpmākas
sadrumstalotības un finanšu nestabilitātes risks atspoguļo
nepieciešamību eurozonai strauji virzīties uz priekšu, izveidojot
banku savienību un vienlaicīgi izvairoties no ad hoc
risinājumiem banku noregulējuma jautājumos.
(10)     Visā eurozonā ir
nepieciešamas strukturālas reformas, lai uzlabotu produktu un darba tirgu
funkcionēšanu nolūkā sekmēt konkurētspēju,
nostiprināt esošo korekcijas procesu un garantēt resursu
ilgtspējīgu pārdalīšanu. Turklāt
strukturālām reformām ir būtiska nozīme
līdzsvarošanas un saistību īpatsvara samazināšanas
procesā. Valstīm ar budžeta deficītu papildu
konkurētspēja palielinās neto eksportu, kas palīdz
līdzsvarot izaugsmes gaitu, lai uzlabotu situāciju
produktīvākos, mazāk darbietilpīgos starptautiski tirgojamu
preču un pakalpojumu sektoros, vienlaicīgi veicinot ekonomikas atveseļošanos
un samazinot parādu attiecības. Tai pat laikā reformas
konkurences uzlabošanai valstīs ar tekošā konta pārpalikumu
varētu veicināt resursu pārdali un palīdzēt
palielināt ieguldījumus starptautiski netirgojamu preču un
pakalpojumu sektoros. Tas nostiprinātu iekšzemes pieprasījuma
nozīmi pieauguma struktūrā, padarot korekciju eurozonā
simetriskāku. Tai pat laikā krīzei bija lielākoties
asimetriska ietekme uz eurozonas dalībvalstu nodarbinātību,
visvairāk skarot valstis ar spēcīgāko iekšzemes pieprasījuma
konsolidāciju, kas bija saistīta ar tekošā konta
pārmaiņām. Ja nenotiek efektīva un ātra cikliskā
bezdarba absorbcija, var iestāties histerēzes efekts, kad bezdarbs
nostiprinās un kļūst mazāk jutīgs pret algu dinamiku.
Tādēļ strukturālajām reformām darba tirgū
saglabājas īpaša nozīme sociālās kohēzijas risku
mazināšanā un nākotnes izaugsmes potenciāla veidošanā
eurozonā. Līdz ar Līguma par stabilitāti, saskaņošanu
un pārvaldību ekonomiskajā un monetārajā
savienībā parakstīšanu 2012. gada 2. martā eurozonas
dalībvalstis uzņēmās saistības ex ante
koordinēt savus valstu plānus galveno ekonomikas reformu
īstenošanai. Jau pieņemto pasākumu ietekme būtu
jāpārrauga Eurogrupai, lai vajadzības gadījumā
rosinātu turpmākas darbības un lai piemērotu reformu
apmēru konkrētai valstij adresētiem ieteikumiem,
AR ŠO IESAKA eurozonas
dalībvalstīm laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam
individuāli un kolektīvi, neskarot Padomes kompetenci
attiecībā uz dalībvalstu ekonomikas politikas koordināciju,
bet jo īpaši saistībā ar ekonomikas politikas koordināciju
Eurogrupā, rīkoties šādi.
1.           Uzsākt kolektīvu
rīcību Eurogrupā, lai nodrošinātu saskaņotas politikas
nostādnes visā eurozonā, un pieņemt nepieciešamos politikas
lēmumus, lai nodrošinātu eurozonas pareizu darbību. Ļaut
Eurogrupai būt galvenajai noteicējai pastiprinātas
uzraudzības sistēmā, ko piemēro eurozonas
dalībvalstīm, lai koordinētu un pārraudzītu valstu un
eurozonas mēroga reformas, kas ir nepieciešamas stabilai un
spēcīgai eurozonai, ka arī politikas saskaņotības
nodrošināšanai.
2.           Nodrošināt to, ka
Eurogrupa pārrauga un koordinē eurozonas dalībvalstu
fiskālo politiku, kā arī kopīgo fiskālo nostāju
visā eurozonā, lai nodrošinātu izaugsmi veicinošu un
diferencētu fiskālo politiku. Tālab Eurogrupai būtu
jāapspriež Komisijas atzinumi par eurozonas katras dalībvalsts
budžeta plānu projektiem un eurozonas budžeta situāciju un
perspektīvām kopumā, pamatojoties uz Komisijas veikto budžeta
plānu projektu un to savstarpējās mijiedarbības
vispārējo izvērtējumu. Koordinācija palīdzēs
nodrošināt fiskālās konsolidācijas tempa diferencēšanu
atbilstīgi fiskālajai un ekonomiskajai situācijai eurozonas
dalībvalstīs, definējot budžeta korekciju strukturālā
izteiksmē un ļaujot automātiskajiem stabilizatoriem darboties
visā korekcijas gaitā, kā arī nodrošināt to, ka
fiskālā konsolidācija, nolūkā nostiprināt
fiskālās politikas ticamību vidējā termiņā,
balstās arī uz vispārēju efektīvu un izaugsmi
veicinošu izdevumu un ieņēmumu kopumu un pienācīgām
strukturālam reformām, kas sekmē ekonomikas izaugsmes
potenciālu.
3.           Eurogrupas ietvaros
izvērtēt aizdevumu likmju atšķirību iemeslus, jo īpaši
attiecībā uz MVU, dažādās eurozonas dalībvalstīs;
izpētīt finanšu tirgu sadrumstalotības sekas eurozonā un
sniegt ieteikumus tās pārvarēšanai.
4.           Balstoties uz
rekapitalizāciju un pārstrukturēšanu pēdējos gados,
sekmēt turpmākus bilances uzlabojumus bankās kā
līdzekli sadrumstalotības novēršanai vienotajā tirgū
un uzlabot kredītu plūsmu reālās ekonomikas, īpaši
MVU, virzienā. Tālab: a) nodrošināt to, ka vienotā
uzraudzības mehānisma (VUM) sadarbībā ar Eiropas Banku
iestādi (EBA) veicamie banku bilanču izvērtējumi un stresa
testi tiek pabeigti saskaņā ar apstiprināto grafiku;
b) nodrošināt vienādus nosacījumus, piemērojot sloga
sadales prasības banku rekapitalizācijā; c) ieviest ticamus
fiskālā atbalsta mehānismus banku iespējamai
rekapitalizācijai pirms bilanču izvērtēšanas un stresa
testiem; d) atcelt uzraudzības stimulus bankām, lai atbilstu aktīviem
un pasīviem valsts robežās; un e) paātrināt
vajadzīgos pasākumus, lai izveidotu banku savienību, kas ietver
VUM, vienotu noregulējuma mehānismu, iekšējās
rekapitalizācijas spēju, kopīgu noregulējuma fondu un
kopīgu fiskāla atbalsta mehānismu, tostarp finanšu iestāžu
tiešas rekapitalizācijas iespēju.
5.           Koordinēt ex ante
dalībvalstu, kuru valūta ir euro, galvenos ekonomikas reformu
plānus. Pārraudzīt strukturālo reformu
īstenošanu, jo īpaši darba un produktu tirgū, un
izvērtēt to ietekmi uz eurozonu, ņemot vērā Padomes
ieteikumus atsevišķām eurozonas dalībvalstīm. Veicināt
turpmākas korekcijas eurozonā, nodrošinot šā procesa
līdzsvarotu un strukturētu virzību, rūpīgi sekojot
reformām, kuru uzdevums ir novērst uzkrājumu un ieguldījumu
darbību traucējumus dalībvalstīs ar tekošā konta
deficītu un pārpalikumu. Veikt vajadzīgos pasākumus
makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras
efektīvai īstenošanai, jo īpaši izvērtējot reformu
saistību virzību dalībvalstīs, kuras saskaras ar pārmērīgu
nelīdzsvarotību, un reformu īstenošanas virzību
dalībvalstīs, kuru nelīdzsvarotības risināšanai ir
vajadzīga izlēmīga rīcība, lai ierobežotu
negatīvu ietekmi uz pārējo eurozonu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 379 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[5]               COM(2011)821 final un COM(2011)819 final.
[6]               COM(2012) 777 final.
[7]               COM(2012) 510 final.
[8]               COM(2012)511 final un COM(2012)512 final.
[9]               2012. gada 20. novembra rezolūcija "Ceļā
uz patiesu ekonomisko un monetāro savienību", skat. P7_TA(2012)0430.


title: 2005/207/EK: Padomes Ieteikums (2005. gada 8. marts) par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu

text:
               15.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 68/40

         PADOMES IETEIKUMS
   (2005. gada 8. marts)
   par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu
   (2005/207/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 112. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 122. panta 4. punktu, kā arī 11.2. un 43.3. pantu Protokolā par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem,
   tā kā:

      Tommaso PADOA-SCHIOPPA kunga amata pilnvaru laiks beigsies 2005. gada 31. maijā. Būtu jāieceļ Eiropas Centrālās bankas Valdes loceklis,
   IESAKA:
   iecelt Lorenzo BINI SMAGHI kungu par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekli uz astoņiem gadiem no 2005. gada 1. jūnija.
   Šo ieteikumu nodod, lai par to dalībvalstu valsts un valdības vadītāji, kuru naudas vienība ir euro, pieņemtu lēmumu pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu un Eiropas Centrālās bankas Padomi.
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2005. gada 8. martā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J.-C. JUNCKER


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2017. gada 8. septembris) Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem (ECB/2017/27)

text:
               19.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2017. gada 8. septembris)
   Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem
   (ECB/2017/27)
   (2017/C 310/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Národná banka Slovenska pašreizējo ārējo revidentu Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. pilnvaras beidzās pēc 2016. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2017. finanšu gadā.

               (3)

                  Národná banka Slovenska par tās ārējiem revidentiem 2017.–2020. finanšu gadam izvēlējusies Deloitte Audit s.r.o., paredzot iespēju pagarināt to pilnvaras uz 2021.–2023. finanšu gadu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Národná banka Slovenska ārējiem revidentiem 2017.–2020. finanšu gadā iecelt Deloitte Audit s.r.o., paredzot iespēju pagarināt to pilnvaras uz 2021.–2023. finanšu gadu.

      Frankfurtē pie Mainas, 2017. gada 8. septembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ( 2010. gada 1. jūlijs ) Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējo revidentu (ECB/2010/6)

text:
               8.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2010. gada 1. jūlijs)
   Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējo revidentu
   (ECB/2010/6)
   2010/C 184/01
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Národná banka Slovenska pašreizējā ārējā revidenta pilnvaras beidzās pēc 2009. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ vajadzīgs iecelt ārējo revidentu laika posmam, kas sākas 2010. finanšu gadā.

               (3)

                  Národná banka Slovenska par tās ārējo revidentu 2010.–2014. finanšu gadam izvēlējusies Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Národná banka Slovenska ārējo revidentu 2010.–2014. finanšu gadam iecelt Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.

      Frankfurtē pie Mainas, 2010. gada 1. jūlijā

            ECB prezidents

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52014PC0435

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS, ar ko atceļ Lēmumu 2010/282/ES par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Austrijā /* COM/2014/0435 final */

			   	Ieteikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko atceļ Lēmumu 2010/282/ES par
pārmērīga budžeta deficīta situāciju Austrijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā
126. panta 12. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Ar Padomes 2009. gada
2. decembra Lēmumu 2010/282/ES, pamatojoties uz Komisijas
ieteikumu, tika noteikts, ka Austrijā pastāv pārmērīgs
budžeta deficīts. Padome atzīmēja, ka 2009. gadam plānotais
vispārējās valdības budžeta deficīts bija 3,9 %
no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto
atsauces vērtību 3 % no IKP, savukārt plānotais
vispārējās valdības bruto parāds 2009. gadā
bija 68,2 % no IKP, tādējādi pārsniedzot
Līgumā noteikto atsauces vērtību 60 % no IKP[1].
(2)       Saskaņā ar LESD
126. panta 7. punktu un Padomes 1997. gada 7. jūlija
Regulas (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un
precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūras īstenošanu[2],
3. panta 4. punktu Padome 2009. gada 2. decembrī,
pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma Austrijai adresētu
ieteikumu novērst pārmērīgā valsts budžeta
deficīta situāciju, vēlākais, līdz 2013. gadam.
Ieteikums tika publiskots.
(3)       Saskaņā
4. pantu Līgumiem pievienotajā Protokolā par
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru
Komisija sniedz datus šīs procedūras īstenošanai.
Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā
ar 3. pantu Padomes 2009. gada 25. maija Regulā (EK)
Nr. 479/2009 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas
dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūru[3], divreiz gadā,
proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim,
jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un
citi saistītie rādītāji.
(4)       Apsverot, vai lēmums par
pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu
jāatceļ, Padomei lēmums būtu jāpieņem,
pamatojoties uz paziņotajiem datiem. Turklāt lēmums par
pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu
jāatceļ tikai tad, ja Komisijas prognozes liecina, ka prognožu
laikposmā budžeta deficīts nepārsniegs robežvērtību,
proti, 3 % no IKP[4].
(5)       Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat)
datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009
14. pantu, pēc Austrijas 2014. gada aprīļa
paziņojuma, kā arī pamatojoties uz
2014. gada stabilitātes programmu un Komisijas 2014. gada
pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus:
–
Pēc tam, kad 2010. gadā Austrijas
vispārējās valdības deficīts sasniedza maksimālo
apmēru, proti, 4,5 % no IKP, tas jau 2011. gadā
samazinājās līdz apmēram, kas bija mazāks par
Līgumā noteikto atsauces vērtību, proti, 3 % no IKP.
Šis uzlabojums salīdzinājumā ar sākotnēji plānoto
fiskālo rezultātu bija saistīts ar to, ka valdības izdevumu
pasākumi “sliktās bankas” KA Finanz rekapitalizācijai
(aptuveni 0,4 % no IKP) tika atspoguļoti 2012. gada
valdības kontos, kad radītā ietekme bija apstiprināta,
pamatojoties uz bankas finanšu pārskatiem. Mazākā mērā
deficīta samazinājumu izraisīja izdevumi, kas visos
valdības līmeņos bija mazāki par plānoto, un
labvēlīgākie ekonomikas apstākļi, kuru
rezultātā ieņēmumu pieaugums bija lielāks par
prognozēto. Pretstatā gan valsts, gan Komisijas prognozēm
2012. gadā vispārējās valdības deficīts
saglabājās mazāks nekā 3 % no IKP. Tomēr,
ņemot vērā draudošos riskus, kas bija saistīti ar
iespējamiem turpmākiem finanšu sektora nostiprināšanas
pasākumiem, kuri varēja izraisīt deficītu apmērā
virs 3 % no IKP nākamajos gados, Komisija neieteica
priekšlaicīgi izbeigt pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūru. Taču šie riski nav īstenojušies, un
2013. gadā Austrija ir paziņojusi par deficītu 1,5 %
apmērā no IKP. Šī turpmākā deficīta
samazināšanās lielākoties notika, pateicoties ar mobilo
tālruņu frekvenču spektra pārdošanu saistīto
vienreizējo pasākumu negaidītajam apmēram, kas veidoja
gandrīz 0,6 % no IKP.
–
Stabilitātes programmā 2014.-2018. gadam,
ko Austrijas valdība pieņēma 2014. gada
29. aprīlī, plānota vispārējās valdības
deficīta palielināšanās līdz 2,7 % no IKP
2014. gadā un pēc tam – samazināšanās līdz
1,4 % no IKP 2015. gadā. Saskaņā ar Komisijas
2014. gada pavasara prognozi deficīts 2014. gadā būs
2,8 % no IKP un 2015. gadā tas būs 1,5 % no IKP.
Tādējādi ir gaidāms, ka prognozes periodā budžeta
deficīts saglabāsies zem atsauces vērtības 3 % no IKP.
Turklāt Regulas (ES) Nr. 473/2013 ietvaros valdība, lai
izvairītos no plānotas būtiskas atkāpes no
nepieciešamās korekcijas vidējā termiņa mērķa
sasniegšanai, paziņoja par un Komisijai adresētā
vēstulē apstiprināja papildu ietaupījumu un lielāku
ieņēmumu pasākumu kopumu, kas saskaņā ar Komisijas
novērtējumu atbilst 0,2 % no IKP.
–
Vispārējās valdības
deficīta pieaugumu 2014. gadā izraisīja aktīvu
pārvaldības struktūras izveide (likvidācijas
struktūra, Abbaueinheit), lai likvidētu Hypo Alpe Adria
samazinātas vērtības aktīvus. Valdības norīkota
ārējo ekspertu padomdevēju grupa lēš, ka Hypo Alpe Adria
likvidācijas struktūras izveidošanas ietekme ir līdz pat
4 miljardiem euro (1,2 % no IKP), ieskaitot ietekmi, ko radīja
2014. gadā jau uzsāktā 750 miljonu euro
vērtā kapitāla iepludināšana. Galīgais deficītu
palielinošās ietekmes aprēķins būs atkarīgs no Hypo
Alpe Adria aktīvu kvalitātes neatkarīgas
pārskatīšanas, ko uzsāks vēlāk šajā gadā,
lai ļautu Eurostat novērtēt šīs operācijas
statistisko ietekmi. Pašreizējais novērtējums, ko sagatavojusi
ekspertu grupa, šķiet, ir pietiekami piesardzīgs, un
tādējādi to var uzskatīt par ticamu; tomēr nevar
izslēgt, ka šī operācija radīs lielāku ietekmi uz
deficītu. Tas ir galvenais negatīvais risks saistībā ar
2014. gada deficīta prognozēm. Vienlaikus, arī ņemot
vērā papildu diskrecionāros pasākumus, par kuriem
valdība paziņojusi pēc Komisijas prognozes publicēšanas un
kuriem būtu vēl vairāk jāsamazina nominālais
deficīts, šķiet, ka ar 2014. gada deficītu saistītie
riski kopumā ir līdzsvaroti.
–
Strukturālā bilance, t. i., pēc
korekcijām saistībā ar ekonomikas ciklu un vienreizēju un
citu pagaidu pasākumu atņemšanas, laikposmā no
2011. līdz 2013. gadam katru gadu ir vidēji uzlabojusies
par gandrīz 0,7 % no IKP, kopumā atbilstoši Padomes ieteikumiem.
Saskaņā ar Komisijas pavasara prognozi, tās
novērtējumu, kas sniegts par 2014. gada
29. aprīlī iesniegto atjaunināto budžeta plāna
projektu un papildu pasākumiem, par kuriem valdība paziņoja
2014. gada 12. maijā, ir gaidāms, ka 2014. gadā
strukturālā bilance nedaudz uzlabosies. Šajā sakarā
šķiet, ka pašlaik veidojas starpība 0,5 % apmērā no
IKP salīdzinājumā ar strukturālās bilances korekciju,
kas virzībai uz vidējā termiņa mērķi nepieciešama
2014. gadā; tas liecina, ka pakta preventīvās daļas
pilnīgai ievērošanai ir nepieciešams nostiprināt budžeta
pasākumus, ņemot vērā pieaugošo risku, ka notiks
būtiska atkāpe no nepieciešamās korekcijas.
–
Parāda attiecība pret IKP laikposmā
no 2009. līdz 2013. gadam palielinājās no 69,2 %
līdz 74,5 %. Tiek prognozēts, ka valdības bruto parāds
2014. gadā palielināsies līdz aptuveni 80 % no IKP,
galvenokārt tāpēc, ka vispārējās valdības
parādā tiek iekļautas saistības, kas radušās Hypo
Alpe Adria samazinātas vērtības aktīvu pārvešanas
uz likvidācijas struktūru rezultātā.
(6)       Padome atgādina, ka no
2014. gada, kas ir gads pēc pārmērīgā
deficīta novēršanas, Austrijai tiek piemērota Stabilitātes
un izaugsmes pakta preventīvā daļa un tai būtu
jāvirzās uz vidējā termiņa mērķa sasniegšanu
atbilstošā tempā, tai skaitā ievērojot izdevumu
robežvērtību, un jāgūst pietiekami panākumi
virzībā uz parāda kritērija ievērošanu
saskaņā ar Padomes 1997. gada jūlija Regulas (EK)
Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
īstenošanu, 2. panta 1.a punktu.
(7)       Saskaņā ar
Līguma 126. panta 12. punktu Padomes lēmums par
pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu
jāatceļ, ja Padome atzīst, ka pārmērīgs budžeta
deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts.
(8)       Padome atzīst, ka
pārmērīgais budžeta deficīts Austrijā ir
novērsts, un tāpēc Lēmums 2010/282/ES būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
No vispārējā
novērtējuma izriet, ka pārmērīga budžeta deficīta
situācija Austrijā ir novērsta.
2. pants
Ar šo atceļ Lēmumu 2010/282/ES.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Austrijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā–
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               Vispārējās valdības budžeta
deficīta un parāda rādītāji par 2009. gadu
vēlāk tika pārskatīti, nosakot attiecīgi
pašreizējos 5,5 % no IKP un 116,4 % no IKP.
[2]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
[3]               OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.
[4]               Saskaņā ar “Specifikācijām par
Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un
pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu
formātu un saturu”, 2012. gada 3. septembris. Skat.: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Padomes Ieteikums ( 2014. gada 8. jūlijs ) par Portugāles 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2014. gada stabilitātes programmu

text:
               29.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/102

         PADOMES IETEIKUMS
   (2014. gada 8. jūlijs)
   par Portugāles 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2014. gada stabilitātes programmu
   2014/C 247/20
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tā 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropas Padomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Padome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kas balstīta uz ciešāku ekonomikas politikas koordināciju, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās nepieciešams rīkoties, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014.g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas integrētās pamatnostādnes ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu vai to valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, kurš izmanto visas iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.

               (4)

               Saskaņā ar Padomes Īstenošanas lēmuma 2011/344/ES (3) 1. panta 2. punktu Portugālei līdz 2014. gada 17. maijam tika piemērota makroekonomikas korekciju programma, kurā noteikts, ka finansiālais atbalsts būs pieejams trīs gadus. Padome 2014. gada 23. aprīlī nolēma (4) par sešām nedēļām pagarināt finansiālā atbalsta termiņu, lai varētu vispusīgi un padziļināti izvērtēt atbilstību programmas nosacījumiem un pienācīgi izmaksāt pēdējo aizdevuma daļu. Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 472/2013 (5)12. pantam Portugālei programmas darbības laikā tādējādi nepiemēroja Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada uzraudzību un izvērtēšanu. Tā kā Portugāle programmā vairs nepiedalās, tā būtu pilnībā jāintegrē Eiropas pusgadā.

               (5)

               Komisija 2013. gada 13. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, kas iezīmē 2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. 2013. gada 13. novembrī Komisija, balstoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (6), pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu.

               (6)

               Eiropas Padome 2013. gada 20. decembrī apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra, ka jāīsteno diferencēta un izaugsmei labvēlīga fiskālā konsolidācija, jāatjauno normāli kreditēšanas nosacījumi ekonomikai, jāveicina izaugsme un konkurētspēja, jārisina bezdarba jautājums, jānovērš krīzes sociālās sekas un jāmodernizē valsts pārvalde.

               (7)

               Atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 472/2013 Portugāle uz makroekonomikas korekciju programmas darbības laiku bija atbrīvota no pienākuma iesniegt savu valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. 2014. gada 30. aprīlī tā tomēr iesniedza atjauninātu fiskālo stratēģiju un valdības vēstuli, kurā izklāstīts aktualizēts pārskats par virzību uz stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem. Valdība 2014. gada 17. maijā dokumentā “Ceļš uz izaugsmi. Vidēja termiņa reformu stratēģija Portugālei” iepazīstināja ar savu pašreizējo reformu programmu un jaunām iniciatīvām, kuru mērķis ir ilgtspējīga izaugsme.

               (8)

               2014. gada fiskālajā stratēģijā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2015. gadam ilgtspējīgi izlabot pārmērīgo budžeta deficītu un līdz 2017. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi. Stratēģija atbilstoši 2013. gada 21. jūnija Ieteikumam par pārmērīga budžeta deficīta procedūru paredz un 12. pārskats par makroekonomikas korekciju programmu to vēlreiz apstiprina, ka 2014. gadā valdības deficīts jāsamazina līdz 4,0 % no IKP un līdz 2015. gadam tas jāsamazina vēl – līdz 2,5 % no IKP. Tomēr 2014. gada 30. maijā Konstitucionālā tiesa atcēla konsolidācijas pasākumus, kuru ietekme uz budžeta rezultātiem 2014. gadā tika aplēsta aptuveni 0,4 % apmērā no IKP un kuriem, iespējams, būtu sekas 2015. gadā. Lai sasniegtu kopīgi izvirzītos mērķus, valdībai tā vietā būs jāievieš līdzvērtīgi pasākumi. Tomēr tiek gaidīti vēl divi Konstitucionālās tiesas spriedumi, tāpēc nav pilnībā iespējams noteikt īstenojamo pasākumu apmēru. Laika ir maz, iespējams, valdībai būs jāīsteno pasākumi, īpaši ieņēmumu pusē, kas izaugsmei nebūs tik labvēlīgi. Laikposmam pēc 2015. gada stratēģijā apstiprināts uzdevums līdz 2017. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi, 2016. gadā veikt strukturālo konsolidāciju par 0,5 % no IKP un panākt, ka 2017. gadā strukturālais deficīts ir 0,5 %. Saskaņā ar stratēģiju vispārējās valdības bruto parāds 2014. gadā sasniegs maksimālo līmeni, proti, apmēram 130,2 % no IKP, un no 2015. gada tas sāks pakāpeniski samazināties. Stratēģijas budžeta plāna pamatā esošais makroekonomikas scenārijs atbilst Komisijas pavasara prognozei, un to izvērtēja Publisko finanšu padome. Pēc konstitucionālās tiesas nolēmuma fiskālā stratēģija 2014. gadā būs jāpārskata, lai sasniegtu deficīta mērķi – 4 % no IKP. Tomēr saglabājas ar mērķi saistīti riski, jo īpaši juridiskās nenoteiktības dēļ un tādu darbību statistiskās ietekmes dēļ, kas vērstas uz dažu valsts uzņēmumu parāda efektīvāku pārvaldīšanu.
               2015. gada budžeta korekciju pamatā ir fiskālās konsolidācijas pasākumi, kas sasniedz 0,8 % no IKP un kas ir pietiekami, lai īstenotu mērķi – 2,5 % no IKP. Pamatojoties uz valdības fiskālās stratēģijas izvērtējumu un Komisijas prognozēm, Padome atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka stratēģijas mērķi ir saderīgi ar Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām.

               (9)

               Ir vajadzīgs nostiprināt fiskālo konsolidāciju ar turpmākām publisko finanšu pārvaldības sistēmas reformām. Proti, neraugoties uz makroekonomikas korekciju programmā sasniegto, nepieciešams pabeigt vispusīgu Budžeta pamatlikuma reformu un vēl vairāk censties nodrošināt stingru izdevumu kontroli, īstenojot Saistību kontroles likumu, un publiskajā sektorā novērst kavēto maksājumu vēl lielāku uzkrāšanos. Izšķiroša nozīme būs nepārtrauktai valsts uzņēmumu pārstrukturēšanai, kas nodrošina uzņēmumu finanšu ilgtspēju un stingri kontrolē pensiju un veselības aprūpes izdevumus. Ieņēmumu daļā ir iespējams veidot izaugsmei labvēlīgu nodokļu sistēmu un vēl vairāk uzlabot nodokļu saistību izpildi.

               (10)

               Portugālei ir jārisina ar bezdarbu saistītās problēmas, jo tas joprojām ir ļoti liels (īpaši jauniešu vidū), kaut arī nesen mazinājies. 2013. gadā bezdarba līmenis bija 16,4 % un jauniešu bezdarba līmenis – 38,1 %, kas ir krietni virs vidējā līmeņa ES, tāpat kā to jauniešu procents, kas nemācās, ir bez darba vai nav apmācībā. Kopš ekonomikas krīzes sākuma nodarbinātība vecuma grupā no 20 līdz 64 gadiem, kas Portugālē tradicionāli ir augsta, strauji samazinājās no 73,1 % 2008. gadā līdz 65,6 % 2013. gadā. Atbilstoši shēmas “Garantija jauniešiem” mērķiem svarīgākie uzdevumi, kas saistīti ar jauniešu bezdarbu, ir nodibināt kontaktu ar nereģistrētajiem jauniešiem un izglītību un apmācību labāk pielāgot darba tirgus vajadzībām. Atbilstīgi makroekonomikas korekciju programmai Portugāle ir īstenojusi plašas darba tirgus reformas, kuru mērķis ir mīkstināt ļoti stingros nodarbinātības aizsardzības likumus, veidot elastīgākus algu veidošanas mehānismus un uzlabot valsts nodarbinātības pakalpojumus un aktivizācijas politiku. Vēl jo īpaši risināmi tādi jautājumi kā darba tirgus segmentācija un darba algu elastīgāka piemērošanās ekonomikas apstākļiem. Ja tiktu neatkarīgi novērtētas darba aizsardzības sistēmas reformas, tad varētu noteikt, kā tās ietekmējušas darba vietu radīšanu, nestabilitāti, vispārīgās darbaspēka izmaksas un tiesā par atlaišanu iesniegto prasību skaitu un to iznākumu. Lai arī bijuši centieni mazināt negatīvo sociālo ietekmi, ekonomikas pielāgošana, kas pēc krīzes bija nepieciešama, negatīvi skārusi nabadzības mazināšanos.

               (11)

               Portugāle ir veikusi būtiskas savas izglītības sistēmas reformas, īstenojot vairākus pasākumus cīņai ar atbirumu, un uzlabojusi augstākās izglītības iegūšanas līmeņa rādītāju un atbilstību pieprasījumam un piedāvājumam darba tirgū. Tomēr ir ļoti svarīgi, lai finansējums tiktu izmantots pilnībā un efektīvi. Tas nozīmē, ka vēl nepieciešams mazināt prasmju neatbilstību, piemēram, ar kvalitatīvāku un pievilcīgāku profesionālo izglītību un apmācību (ieskaitot duālo profesionālo izglītību un apmācību), ar ciešāku darba devēja iesaistīšanu programmu izstrādē un ar adekvātu praksi un māceklību. Bez tam nepieciešams otrā un trešā līmeņa studentiem efektīvi piedāvāt profesionālās orientācijas un konsultācijas pakalpojumus atbilstoši darba tirgus vajadzībām un vajadzīgo prasmju prognozēm un veidot ciešāku kontaktu ar darījumdarbības jomu.

               (12)

               Pildot makroekonomikas korekciju programmu, Portugāle ir spērusi būtiskus soļus, lai uzlabotu banku nozares pašu kapitālu un nostiprinātu tās uzraudzību un noregulējumu. Tomēr vēl ir būtiski uzdevumi, kas uzmanīgi jānovēro un jāpārvalda; viens no tiem ir Portugāles banku pelnītspēja. Dati par 2014. gada pirmo ceturksni rāda, ka dažas no palīdzību saņēmušajām bankām reģistrējušas pozitīvus rezultātus. Lielas grūtības joprojām sagādā aktīvu kvalitāte – saskaņā ar 2013. gada beigās pieejamiem datiem vērtības samazināšanās aizvien ir augstā līmenī (aptuveni 6 % no kopējiem bruto aizdevumiem), un ir daudz ienākumus nenesošu aizdevumu (10,6 %), jo īpaši uzņēmumu segmentā (virs 16 %). Portugāle ir pieņēmusi vairākus pasākumus, kas atvieglo aizdevuma piešķiršanu dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, taču finansēšanas nosacījumi ir sarežģīti, īpaši MVU, un uzņēmumu sektoram joprojām nav daudz finansēšanas alternatīvu kā tikai banku piešķirts finansējums. Salīdzinājumā ar 2012. gadu 2013. gadā par 4,8 % samazinājās nesen piešķirti aizdevumi MVU. Kopš 2013. gada nedaudz samazinājusies vidējā procentu likme par jauniem aizdevumiem Portugāles uzņēmumiem, tomēr tā vēl arvien būtiski pārsniedz vidējo likmi eurozonā. Tā kā uzņēmumiem ir liels parādu slogs un nepieciešams samazināt aizņemto līdzekļu īpatsvaru banku nozarē, bankām ir ierobežotas iespējas par samērīgām izmaksām piešķirt kredītu dzīvotspējīgiem uzņēmumiem.

               (13)

               Lai nodrošinātu enerģētikas nozares efektivitāti un ilgtspēju un samazinātu enerģijas izmaksas tautsaimniecībā, makroekonomikas korekciju programmā ir pieņemtas divas pasākumu paketes. Enerģētikas nozarē vēl vairāk jāsamazina procenti un jārisina lielā un pieaugošā tarifu parāda jautājums. Tādēļ Portugāle nesen izsludināja trešo pasākumu paketi, kuros ietilpst īpašas enerģētikas nozares operatoriem piemērotas 2014. gada nodevas pagarinājums līdz 2015. gadam. Bez tam ir tādi risināmi jautājumi kā enerģētikas tīklu pārrobežu integrācijas uzlabošana un elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumu projektu īstenošanas paātrināšana, un šiem jautājumiem nepieciešami turpmāki mērķtiecīgi pasākumi, lai izbeigtu Ibērijas pussalas izolāciju no ES enerģijas tirgus. Programmas ietvaros ir gūti panākumi transporta nozarē, jo īpaši uzlabota Portugāles ostu konkurētspēja, novēršot trūkumus un neatbilstību, izstrādāts vispusīgs ilgtermiņa transporta plāns un pilnveidota normatīvā bāze. Tomēr vēl nepieciešami papildu pasākumi, lai īstenotu vispusīgo ilgtermiņa transporta plānu un ostu reformas rīcības plānu. Tāpat nepieciešama rīcība, lai nodrošinātu transporta regulatora neatkarību un darbspējas un valsts uzņēmumu finansiālo ilgtspēju nozarē un veicinātu dzelzceļa pārvadājumu efektivitāti un konkurenci.

               (14)

               Pilsētas īres tirgū ir īstenota radikāla reforma, kuras mērķis ir panākt lielāku dinamiku mājokļu tirgū, piemēram, labāk līdzsvarojot īpašnieku un īrnieku tiesības un pienākumus, ieviešot elastīgākus līguma termiņa izvēles nosacījumus un stimulus renovācijas veikšanai. Vēl jāiegulda darbs, lai šīs reformas ietekmi novērtētu vispusīgi, izmantojot datus par galvenajiem tirgus dalībniekiem un ēnu ekonomiku Portugāles īres tirgū. Portugāle ar ievērojamiem panākumiem ir nostiprinājusi savu darījumdarbības vidi, jo īpaši sekmējot labvēlīgākus pamatnosacījumus, veicinot darījumdarbības garu un pilnveidojot maksātnespējas procedūras grūtībās nonākušiem uzņēmumiem. Tagad uzmanība būtu jāpievērš īstenošanai. Ir pavirzījusies uz priekšu administratīvās un licencēšanas kārtības vienkāršošana, bet joprojām nepieciešams pabeigt virkni pasākumu. Vēl jāiegulda centieni novērst šķēršļus, kas aizkavē konkurenci pakalpojumu nozarē (jo īpaši pieņemot nozares grozījumus) un profesionālo pakalpojumu nozarē, pieņemot tiesību aktus par atlikušajām profesionālajām organizācijām. Kas attiecas uz regulēšanu un konkurenci, lai nodrošinātu nacionālā pakalpojumu regulatora un konkurences padomes neatkarību un autonomiju, nepieciešami turpinājuma pasākumi. Publiskā sektora iestāžu maksājumi joprojām tiek veikti ar ievērojamu kavēšanos.

               (15)

               Makroekonomikas korekciju programmā ir gūti panākumi valsts pārvaldes (nodarbinātības, atlīdzināšanas, darba apstākļu, organizācijas efektivitātes un pakalpojumu kvalitātes jautājumos) racionalizēšanā un modernizēšanā. Taču vēl jāpabeidz daži no plānotajiem reformas pasākumiem un jāuzlabo pārredzamība. Lai gan tiesu sistēmas efektivitātes celšanā sasniegts daudz, jāveic papildu uzlabojumi, jo īpaši attiecībā uz tiesvedības ilgumu, lietu pabeigšanas koeficientu, neizskatīto lietu skaitu un uzraudzības un novērtēšanas procesu.

               (16)

               Komisijas veiktā analīze liek tai secināt, ka makroekonomikas korekciju programmas veiksmīga īstenošana bija ļoti svarīga, lai tiktu galā ar ekonomikas un finanšu risku un mazinātu nelīdzsvarotību. Programmas ietvaros Portugāle ir īstenojusi plašas nopietnas strukturālās reformas, kurām jau pamanāmi rezultāti, proti, radusies lielāka konkurētspēja un atsākusies ekonomikas izaugsme, tomēr vēl jāstrādā, lai novērtētu, kā tās ietekmējušas ekonomikas darbību. Tādējādi liela nozīme ir nepārtrauktai visu īstenoto reformu uzraudzībai, lai novērtētu, vai tās sekmē konkurētspējas, ražošanas un nodarbinātības kāpumu.

               (17)

               Pēc makroekonomikas korekciju programmas beigām, kas tiks juridiski pabeigta 2014. gada 28. jūnijā, Portugāle tiks no jauna pilnībā integrēta Eiropas pusgadā, tāpēc Komisija uz šī pamata ir novērtējusi Portugāles iesniegtos dokumentus. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgai fiskālajai un sociālekonomiskajai politikai Portugālē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādījumiem, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Tās ieteikumi Portugālei saistībā ar Eiropas pusgadu ir sniegti 1. līdz 8. ieteikumā.

               (18)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valdības fiskālo stratēģiju, un tās atzinums (7) ir jo īpaši atspoguļots 1. ieteikumā. Minētie ieteikumi tika sagatavoti pēc pabeigtās makroekonomisko korekciju programmas, un tādējādi tie izmanto programmas panākumus, lai nodrošinātu tās ilgtspējīgu īstenošanu.

               (19)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir arī veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Pamatojoties uz to, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru valūta ir euro (8). Portugālei kā valstij, kuras valūta ir euro, būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga minēto ieteikumu īstenošana,

         AR ŠO IESAKA Portugālei laikposmā no 2014. līdz 2015. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Īstenot nepieciešamos fiskālās konsolidācijas pasākumus 2014. gadam, lai sasniegtu fiskālos mērķus un novērstu jaunu kavēto maksājumu uzkrāšanos. Īstenot pārskatīto 2015. gada budžeta stratēģiju, lai deficīts sasniegtu 2,5 % no IKP atbilstīgi ieteikumā par pārmērīgu budžeta deficīta procedūru nospraustajam mērķim, vienlaikus panākot nepieciešamo strukturālo korekciju. Iespējami drīz aizstāt konsolidācijas pasākumus, kurus Konstitucionālā tiesa atzinusi par pretkonstitucionāliem, ar līdzvērtīgiem tāda paša mēroga pasākumiem. Pārmērīga budžeta deficīta korekcijai jābūt ilgtspējīgai un jāatbalsta izaugsme, bet vienreizēji/pagaidu pasākumi izmantojami ierobežoti. Kad pārmērīgs budžeta deficīts būs novērsts, turpināt ieplānoto gada strukturālo korekciju, kas vērsta uz vidēja termiņa mērķi, atbilstīgi prasībai par gada strukturālo korekciju, kura ir vismaz 0,5 % no IKP (vai lielāka labākos laikos), un, lai augsto vispārējā parāda attiecību ievirzītu ilgtspējīgā gultnē, nodrošināt parāda noteikuma ievērošanu. Noteikt, ka prioritāte ir fiskālā konsolidācija, kas balstīta uz izdevumiem, un vēl vairāk palielināt publiskā sektora izdevumu efektivitāti un kvalitāti. Cieši kontrolēt centrālās, reģionālās un vietējās pārvaldes izdevumus. Turpināt valsts uzņēmumu pārstrukturēšanu. Līdz 2014. gada beigām kā daļu no pašreizējās pensiju reformas izstrādāt jaunus visaptverošus pasākumus ar mērķi uzlabot pensiju sistēmas ilgtspēju vidējā termiņā. Kontrolēt veselības apdrošināšanas izdevumu palielināšanos un virzīt slimnīcu reformu. Pārskatīt nodokļu sistēmu un padarīt to labvēlīgāku izaugsmei. Turpināt uzlabot nodokļu saistību izpildi un cīnīties ar nodokļu nemaksāšanu, palielinot nodokļu administrācijas efektivitāti. Nostiprināt publiskās finanšu pārvaldības sistēmu, līdz 2014. gada beigām bez kavēšanās pabeidzot un īstenojot vispusīgu Budžeta pamatlikuma reformu. Nodrošināt, ka tiek stingri ievērots Saistību kontroles likums. No 2015. gada publiskajā sektorā efektīvi ieviest vienotu algu skalu un vienotu piemaksu skalu.

               2.

               Gādāt, lai minimālās algas attīstība būtu saderībā ar nodarbinātības un konkurētspējas veicināšanas mērķiem. Nodrošināt tādu algu veidošanas sistēmu, kas veicina algu saskaņošanos ar ražīgumu nozares un/vai uzņēmuma līmenī. Konsultējoties ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar valsts praksi, izskatīt iespēju veikt, uz savstarpējas vienošanās pamata uzņēmuma līmenī, kolektīvo līgumu pagaidu apturēšanu. Līdz 2014. gada septembrim iesniegt priekšlikumus par uz savstarpējas vienošanās pamata uzņēmuma līmenī veiktu kolektīvo līgumu apturēšanu un par kolektīvo līgumu pagarināšanas pārskatīšanu.

               3.

               Līdz 2015. gada martam iesniegt darba aizsardzības sistēmas jaunāko reformu neatkarīgu novērtējumu un rīcības plānu iespējamām turpmākām reformām, kas risinātu darba tirgus segmentācijas jautājumu. Turpināt pašreizējo aktīvās darba tirgus politikas un valsts nodarbinātības pakalpojumu reformu, kuras mērķis ir celt nodarbinātības un ekonomiski aktīva darbaspēka līmeni, jo īpaši ar labāku konsultēšanu darba jautājumos/palīdzību darba meklējumos un aktivizācijas/sankciju sistēmām, lai mazinātu ilgtermiņa bezdarbu un iekļautu no darba tirgus attālinātās personas. Atbilstoši shēmas “Garantija jauniešiem” mērķiem risināt lielo jauniešu bezdarba problēmu, jo īpaši efektīvi prognozējot vajadzīgās prasmes un nodibinot kontaktu ar nereģistrētajiem jauniešiem. Nodrošināt adekvātu sociālās palīdzības segumu, tostarp minimālo ienākumu shēmu, tajā pašā laikā gādājot par efektīvu atbalsta saņēmēju aktivizāciju.

               4.

               Pilnveidot izglītības sistēmas kvalitāti un nozīmi ar darba tirgus vajadzībām, lai mazinātu atbirumu un risinātu mācību mazo sasniegumu jautājumu. Izglītības nozarē nodrošināt efektīvus publiskā sektora izdevumus un mazināt prasmju neatbilstību, kā arī veidot kvalitatīvāku un atraktīvāku profesionālo izglītību un apmācību un sekmēt sadarbību ar darījumdarbības nozari. Uzlabot sadarbību starp sabiedriskajām pētniecības iestādēm un uzņēmumiem un sekmēt zināšanu pārnesi.

               5.

               Uzraudzīt banku likviditāti un potenciālo kapitāla samazinājumu, ieskaitot tematiskās inspekcijas uz vietas un spriedzes testus. Novērtēt banku atveseļošanas plānus un, ja nepieciešams, pilnveidot vērtēšanas kārtību. Īstenot vispusīgu stratēģiju uzņēmuma parāda sloga mazināšanai un pastiprināt centienus, kas vajadzīgi, lai paplašinātu finansēšanas alternatīvu loku, kas paredzētas arī uzņēmuma darbības sākumposmam, veidojot efektīvākus parāda pārstrukturēšanas instrumentus (īpaši PER un SIREVE) dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, stimulējot bankas un debitorus iesaistīties agrīnā pārstrukturēšanā un uzlabot finansējuma pieejamību, izmantojot kapitāla tirgu. Nodrošināt, ka ar apzināto pasākumu palīdzību finansējums tiek novirzīts uz ekonomikas produktīvajām nozarēm, tostarp dzīvotspējīgiem MVU, vienlaicīgi neradot riskus publiskajām finansēm un finanšu stabilitātei. Līdz 2014. gada septembra beigām īstenot agrīnās brīdināšanas sistēmu, galvenokārt uzraudzības mērķiem, lai apzinātu uzņēmumus, tostarp MVU, ar augstu saistību neizpildes varbūtību sakarā ar pārmērīgu parādu līmeni un kura var netiešā veidā veicināt agrīnu uzņēmuma parādu pārstrukturēšanu.

               6.

               Enerģētikas nozarē īstenot otro un trešo pasākumu paketi, kuru mērķis ir enerģijas izmaksu samazināšana tautsaimniecībā, vienlaikus līdz 2020. gadam dzēšot elektroenerģijas tarifa parādu, un rūpīgi uzraudzīt īstenošanu. Uzlabot enerģētikas tīklu pārrobežu integrāciju un paātrināt elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumu projektu īstenošanu. Īstenot vispusīgu ilgtermiņa transporta plānu un ostas reformu laika grafiku. Pabeigt transporta koncesijas attiecībā uz Lisabonas un Oporto pilsētas teritoriju. Nodrošināt, lai pašreizējo ostu koncesiju pārskatīšana un jaunās atļauju izsniegšanas shēmas būtu vērstas uz sniegumu un atbilstu iekšējā tirgus principiem, jo īpaši iepirkuma noteikumiem. Nodrošināt, ka valsts transporta regulatora iestāde (AMT) ir pilnībā neatkarīga un līdz 2014. gada septembra beigām tā sāk darbību. Nodrošināt transporta nozares valsts uzņēmumu finansiālo ilgtspēju. Celt efektivitāti un konkurenci dzelzceļa nozarē, īstenojot CP Carga konkurētspējas plānu pēc tam, kad notikusi kravas ostas nodošana, vienlaicīgi nodrošinot pārvaldības neatkarību valsts infrastruktūru pārvaldītājiem un dzelzceļa uzņēmumiem.

               7.

               Turpināt mājokļu tirgus novērtējuma uzlabošanu, ieskaitot sistēmiskākas uzraudzības un ziņošanas izveidošanu līdz 2014. gada beigām, un nākt klajā ar vispusīgu pārskatu par ēnu ekonomiku minētajā tirgū. Censties vēl vairāk apzināt normatīvā sloga apmērus tā, lai līdz 2015. gada martam tiktu iekļautas vēl atlikušās jomas. Līdz 2014. gada septembra beigām pieņemt un īstenot atlikušos licencēšanas lēmumus un nozares grozījumus. Līdz 2014. gada septembra beigām likvidēt profesionālo pakalpojumu nozarē atlikušos ierobežojumus un apstiprināt grozītos profesionālo organizāciju statūtus, kuri vēl nav pieņemti makroekonomikas korekciju programmā. Novērst publiskā sektora maksājumu kavējumus. Nodrošināt pienācīgus resursus valsts regulatoriem un konkurences padomei.

               8.

               Turpināt centrālās, reģionālās un vietējās valsts pārvaldes racionalizāciju un modernizāciju. Īstenot reformas, kas veido efektīvāku tiesu sistēmu un palielina pārredzamību. Ieguldīt lielākus centienus makroekonomikas korekciju programmā veikto reformu, kā arī ieplānoto un turpmāko reformu, īstenošanas novērtēšanā. Konkrētāk, likumdošanas procesā integrēt obligātus sistēmiskus ex ante un ex post novērtējumus. Izveidot centralizētu vērtēšanas daļu, kas neatkarīgi darbojas valdības līmenī un reizi sešos mēnešos vērtē minēto reformu īstenošanu un par to sniedz pārskatus, ieskaitot ex ante ietekmes novērtējumu, un, ja nepieciešams, nosaka koriģējošus pasākumus.

      Briselē, 2014. gada 8. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. C. PADOAN

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Paliek spēkā 2014. gadā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014, 49. lpp.).

      (3)  Padomes Īstenošanas lēmums 2011/344/ES (2011. gada 30. maijs) par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Portugālei (OV L 159, 17.6.2011, 88. lpp).

      (4)  Padomes Īstenošanas lēmums 2014/234/ES (2014. gada 23. aprīlis), ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2011/344/ES (2011. gada 30. maijs) par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Portugālei (OV L 125, 26.4.2014, 75. lpp).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 472/2013 (2013. gada 21. maijs) par to eurozonas dalībvalstu ekonomiskās un budžeta uzraudzības pastiprināšanu, kurās ir vai kurām draud nopietnas finanšu stabilitātes grūtības (OV L 140, 27.5.2013, 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011, 25. lpp.).

      (7)  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.

      (8)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 141 lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2011. gada 12. jūlijs ) par Igaunijas 2011. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par atjaunināto Igaunijas stabilitātes programmu 2011.–2015. gadam

text:
               20.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/5

         PADOMES IETEIKUMS
   (2011. gada 12. jūlijs)
   par Igaunijas 2011. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par atjaunināto Igaunijas stabilitātes programmu 2011.–2015. gadam
   2011/C 213/02
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kurai par pamatu ņemta ciešāka ekonomikas politikas koordinācija un kura pievērsīs uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma Ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – Lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”.

               (4)

               Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Tā uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai, bezdarba samazināšanai, izmantojot darbaspēka tirgus reformas, un jauniem centieniem, lai stiprinātu izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos pasākumos, ko paredzēts iekļaut to stabilitātes vai konverģences programmās un valsts reformu programmās.

               (5)

               Eiropadome 2011. gada 25. martā aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā “Euro plus”, savlaicīgi nākt klajā ar savām saistībām, lai tās varētu ietvert stabilitātes vai konverģences programmās un valsts reformu programmās.

               (6)

               Igaunija 2011. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2011. gada stabilitātes programmu, kas attiecas uz 2011.–2015. gadu, un 2011. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (7)

               Pasaules finanšu krīze Igauniju skāra īpaši smagi, kas pastiprināja Igaunijas nekustamā īpašuma un patēriņa pieauguma samazināšanos. IKP kumulatīvais zaudējums 2008.–2009. gadā sasniedza 19 %, bet bezdarba līmenis līdz 2010. gadam palielinājās gandrīz četras reizes līdz 16,8 %. Tomēr ekonomika ir ātri atguvusies, un paredzams, ka reālā IKP pieaugums nākamajos gados paātrināsies. Atveseļošanos galvenokārt ir virzījis eksports, bet arī pašmāju pieprasījums pieaug, lielākoties pateicoties būtiskiem ieguldījumiem. Izaugsmes uzlabotās izredzes ir radījušas pozitīvu stimulu darba tirgū. Nodarbinātības līmenis nesen ir būtiski palielinājies, kaut gan ilgtermiņa bezdarba līmenis joprojām ir augsts. Lai arī salīdzinājumā ar pagājušo gadu inflācijas pieaugums ir palielinājies, paredzams, ka inflācija būs mērena atbilstīgi pasaules preču cenu attīstībai.

               (8)

               Balstoties uz stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Stabilitātes programmas vidēja termiņa budžeta stratēģija ir līdz 2013. gadam sasniegt vidēja termiņa mērķi, kas ir definēts kā strukturālais līdzsvars, un saglabāt to visā atlikušajā stabilitātes programmas laikā, cenšoties panākt strukturālos pārpalikumus 2013. un turpmākajos gados. Tiek prognozēts, ka vispārējā valsts budžeta stāvoklis līdz 2013. gadā būs ar pārpalikumu, bet īstermiņā pamata deficīts nedaudz pasliktināsies vienreizējās ietekmes dēļ, ko rada vides jomas ieguldījumi attiecībā uz oglekļa kreditēšanu. Stabilitātes programmas budžeta korekcijas ir balstītas uz to, ka tiek bremzēta valsts patēriņa izdevumu izaugsme. Stabilitātes programmā sniegta neliela informācija par pasākumiem, lai panāktu plānoto stāvokli, un iepriekšējie sasniegumi fiskālo mērķu sasniegšanā mazina risku, ka tie netiks sasniegti nākamajos gados. Konkrēti, iecerēto reformu mērķis ir panākt lietderības uzlabojumus vairākās jomās, piemēram, izglītības un aktīva darba tirgus politikā. Tādējādi budžeta mērķu riski šķiet visumā līdzsvaroti. Tomēr attiecībā uz turpmākajiem budžetiem būs svarīgi sniegt galveno informāciju par pasākumiem, lai vēl vairāk uzlabotu izdevumu efektivitāti, tādējādi liekot pamatus stabilitātes programmas īstenošanai.

               (9)

               Ilgtermiņa bezdarbs joprojām ir augsts, un bezdarba līmenis reģionos ir bijis visai atšķirīgs un pastāvīgs. Neskatoties uz vērā ņemamiem palielinājumiem kopš 2009. gada, aktīva darba tirgus politikas finansējums joprojām ir viens no zemākajiem ES, un tā rezultātā neliela daļa bezdarbnieku saņem aktīvu atbalstu. Igaunijas darba tirgus ir relatīvi elastīgs, to stiprina lēmums atlikt bezdarba apdrošināšanas pabalstu palielinājumus Darba likuma paketē līdz 2013. gadam. Neskatoties uz šo elastību, Igaunijā ir salīdzinoši augsta darba nodokļu proporcija, kas var negatīvi ietekmēt darba piedāvājumu un pieprasījumu. Šī problēma ir īpaši aktuāla, ņemot vērā augsto bezdarba līmeni jauniešu un mazkvalificēto darba meklētāju vidū, kuri ir pakļauti nabadzības riskam. Reformas, kas paredzētas, lai samazinātu sociālās apdrošināšanas iemaksas, risina īstās problēmas, bet šīm reformām jānotiek, vienlaikus stiprinot budžeta stāvokli. Ir iespējams panākt lietderības uzlabojumus, izmantojot ienākumu stingrāku pārbaudi, lai veiksmīgāk izmantotu citus pabalstus.

               (10)

               Igaunijas resursu izmantošanas intensitāte ir viena no augstākajām ES. Tas ir daļēji tāpēc, ka ražošanas struktūra ir vērsta uz energoietilpīgām nozarēm un rūpniecību. Vēl viens būtisks faktors ir zemie energoefektivitātes rādītāji nozaru līmenī. Savā valsts reformu programmā Igaunija norāda valsts energoietaupījumu mērķi 2016. gadam 9 % apmērā, salīdzinot ar prognozēm (16 % līdz 2020. gadam valsts reformu programmā). Turklāt ir maz informācijas par to, kā un kad pasākumi tiks īstenoti un kādi būs to paredzamie rezultāti. Tādējādi energoefektivitātes uzlabošanai ir vēl liels potenciāls. Lielāka energoefektivitāte visticamāk pozitīvi ietekmēs vidi un energoapgādes drošību, kā arī samazinās inflācijas spiedienu un uzlabos izmaksu konkurētspēju.

               (11)

               Neskatoties uz kopumā lielo to iedzīvotāju daļu, kuriem ir terciārā izglītība, turpmāka izglītības sistēmas reforma visos līmeņos varētu palīdzēt nodrošināt vajadzīgās prasmes, risināt jautājumu par skolu un augstākās izglītības iestāžu lielo skaitu, kā arī koncentrācijas trūkumu profesionālajā izglītībā, kā rezultātā lielai daļai iedzīvotāju nav profesionālas kvalifikācijas. Ņemot vērā demogrāfijas pašreizējās tendences, cilvēku kapitāla kvalitātes uzlabošana ir būtiska, lai vidējā termiņā palielinātu potenciālo izaugsmi. Proti, nodrošinot, ka terciārā izglītība tiek virzīta uz ekonomikai svarīgām jomām (piemēram, inženierzinātnes), varētu atbalstīt līdzsvara atjaunošanu par labu rentablām nozarēm. Izglītības reformas īstenošana arī veicinātu valsts sektora efektivitātes uzlabošanos, jo pašreizējā izglītības pārvaldības sistēma ir pārāk saskaldīta vietējā līmenī, kā rezultātā subsīdijas ir neefektīvas un pakalpojumi – zemas kvalitātes.

               (12)

               Igaunija saskaņā ar paktu “Euro Plus” ir uzņēmusies vairākas saistības. Tās ietver pasākumus, lai risinātu valsts finanšu ilgtspējas, nodarbinātības un konkurētspējas jautājumus. No fiskālā viedokļa, pakts uzliek saistības panākt budžeta bilanci līdz 2013. gadam un pārpalikumu 2014. gadā, iekļaut valsts sektora budžeta bilances prasību valsts budžeta pamatlikumā, kā arī pirmos pasākumus, lai reformētu pensiju shēmas. Lai sekmētu nodarbinātību, ir paredzēti daži nodokļu atvieglojumi. Attiecībā uz konkurētspēju pasākumu galvenā uzmanība ir vērsta uz inovāciju, augstāko izglītību un valsts pakalpojumu reformu. Pakta saistības atspoguļo darba kārtību, kas izklāstīta valsts reformu programmā. Paktā izklāstītajiem mērķiem būtu nepieciešami papildu pasākumi, lai stiprinātu darba tirgus politiku, kā arī risinātu resursu efektivitātes un enerģētikas tirgus jautājumus. Pakta “Euro Plus” saistības ir izvērtētas un ņemtas vērā ieteikumos.

               (13)

               Komisija ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pakta “Euro Plus” saistības. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai šo programmu nozīmību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidei Igaunijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Tā uzskata, ka, lai arī pasākumi plānotā budžeta stāvokļa sasniegšanai būtu jānorāda turpmākajos budžetos, Igaunijas iestāžu sasniegumi mazina risku, ka fiskālie mērķi netiks īstenoti. Turpmāki pasākumi būtu jāveic, lai stiprinātu darba tirgus politiku un nodrošinātu labāku stimulu darbam, uzlabotu cilvēku kapitālu ar liela mēroga izglītības reformas palīdzību, kā arī risinātu resursu efektivitātes un enerģētikas tirgus jautājumus.

               (14)

               Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Igaunijas 2011. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (3) ir īpaši atspoguļots turpmāk izklāstītā ieteikuma 1. punktā. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 25. marta secinājumus, Padome ir izskatījusi Igaunijas valsts reformu programmu,

         AR ŠO IESAKA Igaunijai laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Panākt strukturālu pārpalikumu vēlākais līdz 2013. gadam, vienlaikus iegrožojot deficītu 2012. gadā ne vairāk kā 2,1 % apmērā no IKP, cieši kontrolējot izdevumus un uzlabojot valsts izdevumu efektivitāti.

               2.

               Veikt pasākumus, lai atbalstītu darbaspēka pieprasījumu un samazinātu nabadzības risku, samazinot nodokļu un sociālās apdrošināšanas slogu budžetam neitrālā veidā, kā arī uzlabojot aktīvā darba tirgus politikas efektivitāti, tostarp veicot jauniem cilvēkiem un ilgtermiņa bezdarbniekiem paredzētus pasākumus, jo īpaši augsta bezdarba apgabalos.

               3.

               Nodrošināt plānoto stimulu īstenošanu, lai samazinātu ekonomikas energointensitāti un uzlabotu energoefektivitāti, un kuri ir paredzēti ēku un transporta nozarēm, tostarp nodrošinot labāku tirgus darbību.

               4.

               Īstenojot izglītības sistēmas reformu, piešķirt prioritāti pasākumiem, kas uzlabo pirmsskolas izglītības pieejamību, un veicina profesionālās izglītības kvalitāti un pieejamību. Izglītības rezultātos uzmanību vairāk pievērst darba tirgus vajadzībām un nodrošināt mazkvalificētiem darba ņēmējiem iespējas piedalīties mūžizglītībā.

      Briselē, 2011. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Saglabātas 2011. gadam ar Padomes Lēmumu 2011/308/ES (2011. gada 19. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 138, 26.5.2011., 56. lpp.).

      (3)  Paredzēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punktā.