title: 2013/711/ES: Komisijas Ieteikums ( 2013. gada 3. decembris ) par dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanu barībā un pārtikā  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               4.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/37

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2013. gada 3. decembris)
   par dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanu barībā un pārtikā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2013/711/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Vispārējās stratēģijas ietvaros dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanai vidē, barībā un pārtikā ir pieņemti vairāki pasākumi.

               (2)

               Maksimālie pieļaujamie dioksīnu un dioksīnu un dioksīniem līdzīgo PHB summas daudzumi barībai ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/32/EK (1) un pārtikai – Komisijas Regulā (EK) Nr. 1881/2006 (2).

               (3)

               Lai rosinātu aktīvu pieeju dioksīnu un dioksīniem līdzīgo PHB klātbūtnes samazināšanai pārtikā, Komisijas Ieteikumā 2011/516/ES (3) ir noteikti intervences līmeņi dioksīniem un dioksīniem līdzīgajiem PHB pārtikā un Direktīvā 2002/32/EK – dioksīniem un dioksīniem līdzīgajiem PHB barībā.

               (4)

               Kompetentās iestādes un uzņēmēji izmanto šos intervences līmeņus, lai pievērstu uzmanību gadījumiem, kad būtu ieteicams identificēt piesārņojuma avotu un veikt pasākumus tā mazināšanai vai likvidēšanai.

               (5)

               Tā kā dioksīnu un dioksīniem līdzīgo PHB avoti ir atšķirīgi, intervences līmeņus dioksīniem un dioksīniem līdzīgajiem PHB nosaka atsevišķi.

               (6)

               Tagad ir lietderīgi ieteikt, ka ir jāveic pastiprināts monitorings dioksīnu, dioksīniem līdzīgo PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, klātbūtnei brīvos turēšanas apstākļos dētās olās, bioloģiski ražotās olās, jēru un aitu aknās, Ķīnas krabjos, kaltētos garšaugos un mālos kā pārtikas piedevās.

               (7)

               Turklāt ir lietderīgi precizēt, ka intervences līmeņi, kas izteikti attiecībā pret produktu, attiecas uz mitru svaru.

               (8)

               Tāpēc Ieteikums 2011/516/ES būtu jāaizstāj ar jaunu ieteikumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm proporcionāli tajās saražotajam, izmantotajam un patērētajam barības un pārtikas apjomam būtu jāveic regulārs dioksīnu, dioksīniem līdzīgo PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, izlases veida monitorings.

               2.

               Papildus 1. punktā minētajam monitoringam, dalībvalstīm būtu īpaši jāuzrauga dioksīnu, dioksīniem līdzīgo PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, klātbūtne šādos produktos:

                           a)

                           brīvos turēšanas apstākļos dētas olas un bioloģiski ražotas olas;

                           b)

                           aitu un jēru aknas;

                           c)

                           Ķīnas krabji attiecībā uz:

                                       i)

                                       ekstremitāšu muskuļu gaļu (atsevišķi);

                                       ii)

                                       brūno gaļu (atsevišķi);

                                       iii)

                                       produktu kopumā (veicot aprēķinu, kurā ņemti vērā daudzumi, kas konstatēti ekstremitāšu muskuļu gaļā un brūnajā gaļā, un to relatīvā proporcija);

                           d)

                           kaltēti garšaugi (barībā un pārtikā);

                           e)

                           māli, kas tiek pārdoti kā pārtikas piedevas.

               3.

               Gadījumos, kad netiek ievēroti Direktīvas 2002/32/EK un Regulas (EK) Nr. 1881/2006 noteikumi un kad ir konstatēts, ka dioksīnu un/vai dioksīniem līdzīgo PHB daudzumi pārsniedz intervences līmeņus, kas šā ieteikuma pielikumā noteikti attiecībā uz pārtiku un Direktīvas 2002/32/EK II pielikumā – attiecībā uz barību, dalībvalstis sadarbībā ar uzņēmējiem:

                           a)

                           sāk izpēti piesārņojuma avota identificēšanai;

                           b)

                           veic pasākumus konkrētā piesārņojuma avota mazināšanai vai likvidēšanai.

               4.

               Dalībvalstīm Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) būtu jāiesniedz visi dati par dioksīnu, dioksīniem līdzīgo PHB un PHB, kas nav līdzīgi dioksīniem, sastopamību barībā un pārtikā. Dalībvalstīm būtu jāinformē Komisija un pārējās dalībvalstis par saviem konstatējumiem, izpētes rezultātiem un pasākumiem, kas veikti piesārņojuma avota mazināšanai vai likvidēšanai.

         Šis ieteikums aizstāj Ieteikumu 2011/516/ES.

      Briselē, 2013. gada 3. decembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Tonio BORG

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīva 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (OV L 140, 30.5.2002, 10. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.).

      (3)  Komisijas 2011. gada 23. augusta Ieteikums 2011/516/ES par dioksīnu, furānu un polihlorbifenilu (PHB) klātbūtnes samazināšanu dzīvnieku barībā un pārtikā (OV L 218, 24.8.2011, 23. lpp.)

      PIELIKUMS
      Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

                  a)

                  “dioksīni un furāni (PVO-TEQ)” ir polihlordibenzo-para-dioksīnu (PCDD) un polihlordibenzofurānu (PCDF) summa, kas izteikta kā Pasaules Veselības organizācijas (PVO) toksiskuma ekvivalenti, izmantojot PVO toksiskuma ekvivalences koeficientus (PVO-TEF));

                  b)

                  “dioksīniem līdzīgie PHB (PVO-TEQ)” ir polihlorbifenilu (PHB) summa, kas izteikta kā PVO toksiskuma ekvivalenti, izmantojot PVO-TEF;

                  c)

                  “PVO-TEF” ir Pasaules Veselības organizācijas toksiskuma ekvivalences koeficienti riska novērtējumam attiecībā uz cilvēkiem, pamatojoties uz Pasaules Veselības organizācijas (PVO) secinājumiem Starptautiskās Ķīmiskās drošības programmas (IPCS) ekspertu sanāksmē, kas notika Ženēvā 2005. gada jūnijā (Martin van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds. Toxicological Sciences 93(2), 223.–241. lpp. (2006)).

                  Pārtika

                  Intervences līmenis dioksīniem un furāniem (PVO-TEQ) (1)

                  Intervences līmenis dioksīniem līdzīgajiem PHB (PVO-TEQ) (1)

                  Šādu dzīvnieku gaļa un gaļas produkti (izņemot ēdamos subproduktus) (2):

                              —

                              liellopi un aitas,

                  1,75 pg/g tauku (3)

                  1,75 pg/g tauku (3)

                              —

                              mājputni,

                  1,25 pg/g tauku (3)

                  0,75 pg/g tauku (3)

                              —

                              cūkas.

                  0,75 pg/g tauku (3)

                  0,50 pg/g tauku (3)

                  Tauku maisījumi

                  1,00 pg/g tauku (3)

                  0,75 pg/g tauku (3)

                  Saimniecībās audzētu zivju muskuļu gaļa un saimniecībās audzēti zivsaimniecības produkti

                  1,50 pg /g mitra svara

                  2,50 pg/g mitra svara

                  Neapstrādāts piens (2) un piena produkti (2), tostarp sviesta tauki

                  1,75 pg/g tauku (3)

                  2,00 pg/g tauku (3)

                  Vistu olas un olu produkti (2)

                  1,75 pg/g tauku (3)

                  1,75 pg/g tauku (3)

                  Māli kā pārtikas piedeva

                  0,50 pg/g mitra svara

                  0,35 pg/g mitra svara

                  Augļi, dārzeņi (tostarp svaigi garšaugi) un graudaugi (4)

                  0,30 pg/g mitra svara

                  0,10 pg/g mitra svara

         (1)  Augstākā pieļaujamā koncentrācija: augstāko pieļaujamo koncentrāciju aprēķina, pieņemot, ka visas dažādu radniecīgu vielu vērtības zem kvantitatīvās noteikšanas robežas ir vienādas ar kvantitatīvās noteikšanas robežu.

         (2)  Šajā kategorijā uzskaitītie pārtikas produkti, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp.).

         (3)  Intervences līmeņi neattiecas uz pārtikas produktiem ar tauku saturu < 2 %.

         (4)  Attiecībā uz žāvētiem augļiem un žāvētiem dārzeņiem (tostarp kaltētiem garšaugiem) intervences līmenis ir 0,5 pg/g dioksīniem un furāniem un 0,35 pg/g dioksīniem līdzīgajiem PHB, izsakot uz pārdodamo produktu.


title: Komisijas Ieteikums ( 2011. gada 16. septembris ) par pētniecības kopīgas plānošanas iniciatīvu “Veselīgas un produktīvas jūras un okeāni”

text:
               21.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 276/1

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2011. gada 16. septembris)
   par pētniecības kopīgas plānošanas iniciatīvu “Veselīgas un produktīvas jūras un okeāni”
   2011/C 276/01
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 181. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas krasta līnija ir 89 000 km gara (1), un to veido divi okeāni un četras jūras, un ES piekrastes reģionos tiek radīti aptuveni 40 % no IKP, kā arī tur dzīvo aptuveni 40 % iedzīvotāju (2), tie sniedz būtisku ieguldījumu galvenajās ekonomikas nozarēs, piemēram, jūras transportā un tirdzniecībā, jūras bioekonomikā, enerģētikā un tūrismā.

               (2)

               Komisija savā 2007. gada 10. oktobra paziņojumā “Integrēta Eiropas Savienības jūrlietu politika” (3) norāda, ka integrēta jūrniecības politika palielinās Eiropas spēju risināt globalizācijas un konkurētspējas, klimata pārmaiņu, jūras vides pasliktināšanās, kuģošanas drošības un jūras drošības, kā arī energoapgādes drošības un ilgtspējības problēmas. Tā arī norāda, ka šādai politikai jāpamatojas uz izcilību jūras pētniecības, tehnoloģiju un jauninājumu jomā.

               (3)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Direktīvā 2008/56/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras stratēģijas pamatdirektīva) (4), saistībā ar pieeju, kas pamatojas uz ekosistēmām, cilvēku darbības vadībai izvirzīts mērķis sasniegt vai saglabāt labu vides stāvokli jūras ūdeņos, kas nodrošinās, ka okeāni un jūras ir ekoloģiski daudzveidīgi un dinamiski, tīri, veselīgi un produktīvi. Šajā direktīvā, kuras mērķis ir nodrošināt Savienības turpmākās jūrniecības politikas vides pīlāru, noteikts, ka Kopienas līmenī pētniecības un izstrādes politikā būtu jāparedz atbalsts saistītai pētniecībai.

               (4)

               Komisija 2010. gada 3. marta paziņojumā “Eiropa 2020. Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” (5) norāda, ka Savienībai jo īpaši būtu jāizmanto ES jūrniecības politikas ieguldījums, lai sasniegtu savus emisijas samazināšanas un bioloģiskās daudzveidības mērķus, risinātu jautājumus par pielāgošanos klimata pārmaiņām, katastrofu novēršanu un reaģēšanu, resursu efektīvāku izmantošanu un pasaules nodrošinātības ar pārtiku uzlabošanu.

               (5)

               Komisija 2008. gada 3. septembra paziņojumā “Eiropas stratēģija jūras zinātniskajai un tehniskajai pētniecībai. Saskaņota sistēma Eiropas Pētniecības telpā okeānu un jūru ilgtspējīgas izmantošanas veicināšanai” (6) izvirza mērķi kopīgi plānot jūras zinātnisko un tehnisko pētniecību, ja tas ir pamatoti un to atbalsta attiecīgās dalībvalstis, un ir saskaņā ar principiem un mehānismiem, kas noteikti saistītajā Komisijas 2008. gada 15. jūlija paziņojumā “Ceļā uz pētniecības kopīgu plānošanu: Sadarbība kopīgu problēmu efektīvākai risināšanai” (7).

               (6)

               Konkurētspējas padomes 2010. gada 26. maija iniciatīvu “Veselīgas un produktīvas jūras un okeāni” atzina par jomu, kurā kopīgas plānošanas pieeja sniegtu ievērojamu pievienoto vērtību dalībvalstu pašreizējiem, fragmentāriem centieniem pētniecības jomā (8). Tāpēc savos secinājumos tā atzina nepieciešamību uzsākt kopīgas plānošanas iniciatīvu šajā jomā un aicināja Komisiju dot savu ieguldījumu tās sagatavošanā. Turklāt Padome vēlreiz apstiprināja, ka kopīga plānošana ir process, ko vada dalībvalstis, Komisijai iesaistoties vienīgi kā koordinatorei. Valstu veikto pētījumu analīze, kas atspoguļota dienestu darba dokumentā, apstiprina, ka vajadzīga labāka koordinācija, lai palielinātu pētījumu efektivitāti un ietekmi, kā arī lai izvairītos no pārklāšanās, izstrādājot kopīgas stratēģiskas pētniecības programmas.

               (7)

               Dalībvalstis ir apstiprinājušas dalību šādā kopīgas plānošanas iniciatīvā, nosūtot oficiālus saistību rakstus.

               (8)

               Jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības kopīga plānošana nodrošinātu šīs jomas izpētes koordināciju, kas ievērojami veicinātu jūru un okeānu Eiropas pētniecības telpas izveidošanu, kas ļautu ilgtspējīgi izmantot to esošos un neizmantotos resursus, stiprinātu Eiropas vadošo lomu un jūrlietu nozaru konkurētspēju, vienlaikus aizsargājot jūras vidi un pielāgojoties klimata pārmaiņu ietekmei.

               (9)

               Šajā ieteikumā paredzēto mērķu sasniegšanai dalībvalstīm ir jāsadarbojas ar Komisiju, lai noteiktu, ar kādām iniciatīvām Komisija var palīdzēt dalībvalstīm stratēģiskās pētniecības programmas izstrādē un īstenošanā.

               (10)

               Lai Komisija varētu sniegt ziņojumus Eiropas Parlamentam un Padomei, dalībvalstīm regulāri ir jāziņo Komisijai par šajā kopīgajā plānošanas iniciatīvā gūtajiem rezultātiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstis tiek aicinātas pēc vajadzības atjaunināt to kopējo redzējumu par to, kā Savienības līmeņa sadarbība un koordinācija pētniecības jomā var palīdzēt risināt problēmu – saglabāt jūras un okeānus veselīgus un produktīvus un maksimāli palielināt to piedāvātās iespējas (9).

               2.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts izstrādāt kopīgu stratēģisku pētniecības programmu, nosakot vidēja termiņa un ilgtermiņa vajadzības un mērķus jūru un okeānu pētniecības jomā. Stratēģiskajā pētniecības programmā jāiekļauj īstenošanas plāns, nosakot prioritātes un termiņus un stratēģiskās pētniecības programmas īstenošanai nepieciešamos pasākumus, instrumentus un līdzekļus.

               3.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts stratēģiskās pētniecības programmā un īstenošanas plānā iekļaut šādas darbības:

                           a)

                           pabeigt attiecīgo valsts programmu, pētniecības pasākumu un spēju apzināšanu, kā arī informācijas apmaiņu par tiem;

                           b)

                           paplašināt kopīgas plānošanas pasākumu un tehnoloģiju novērtēšanas iespējas;

                           c)

                           apmainīties ar informāciju, resursiem, paraugpraksi, metodiku un vadlīnijām;

                           d)

                           noteikt jomas vai pētniecības pasākumus, saistībā ar kuriem ir vēlama koordinācija, kopīgi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus vai resursu apvienošana;

                           e)

                           precizēt iepriekš d) apakšpunktā apzinātajās jomās kopīgi veicamos pētījumus;

                           f)

                           vajadzības gadījumā kopīgi izmantot esošo pētniecības infrastruktūru vai saskaņotā veidā attīstīt jaunas iespējas, piemēram, jūras novērojumu infrastruktūru, kā arī izstrādāt modeļus un lietojumus konstatētajām vajadzībām;

                           g)

                           veicināt un atbalstīt publiskā un privātā sektora ciešāku savstarpējo sadarbību, kā arī atvērtu jauninājumu vidi dažādos ar jūras novērojumiem, jūras resursiem un jūrniecības darbībām saistītos pētniecības pasākumos un uzņēmējdarbības nozarēs;

                           h)

                           veicināt starpdisciplināru pieeju un stimulēt jūrlietu nozaru savstarpēju apmaiņu un sadarbību;

                           i)

                           izstrādāt atbilstīgas zinātnes/politikas saskarnes attiecīgos jautājumos, piemēram, Direktīvas 2008/56/EK īstenošanā un jūras teritoriālajā plānošanā, kas ir paziņojuma “Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika” būtisks mērķis.

               4.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts izveidot kopīgu jūru un okeānu pētījumu vadības struktūru, piešķirot tiesības izstrādāt vienotus noteikumus, nosacījumus un procedūras sadarbībai un koordinācijai un uzraudzīt stratēģiskās pētniecības programmas īstenošanu.

               5.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts kopīgi īstenot stratēģisko pētniecības programmu, tostarp savu valsts pētniecības programmu vai citu valsts pētniecības pasākumu ietvaros saskaņā ar Padomes Augsta līmeņa kopīgās plānošanas grupas izstrādātajām kopīgās plānošanas pamatnosacījumu vadlīnijām (10).

               6.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts sadarboties ar Komisiju, lai apzinātu iespējamās Komisijas iniciatīvas, kas palīdzētu dalībvalstīm izstrādāt un īstenot stratēģisko pētniecības programmu, un saskaņot kopīgās programmas ar citām Savienības iniciatīvām šajā jomā, jo īpaši jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības Eiropas Pētniecības telpas tīklu un Kopīgo Baltijas jūras pētniecības un attīstības programmu (BONUS).

               7.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts ar ikgadējiem progresa ziņojumiem regulāri ziņot Komisijai par šajā kopīgās plānošanas iniciatīvā gūtajiem rezultātiem.

      Briselē, 2011. gada 16. septembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

      (1)  “Implementing the habitats directive in marine and coastal areas”, Eiropas Komisija, 1998, ISBN: 92-828-4276-2.

      (2)  Eurostat Statistics in focus, 38/2010, “Portrait of EU coastal regions”.

      (3)  COM(2007) 574 galīgā redakcija.

      (4)  OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp.

      (5)  COM(2010) 2020.

      (6)  COM(2008) 534.

      (7)  COM(2008) 468.

      (8)  10246/10.

      (9)  http://www.jpi-oceans.eu

      (10)  ERC-GPC 1311/10. Pētniecības kopīga plānošana 2008.-2010. gadā un turpmāk – Augsta līmeņa kopīgas plānošanas grupas 2010. gada 12. novembra ziņojums Padomei – II pielikums.


title: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 10. jūlijs ) par Slovākijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/74

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 10. jūlijs)
   par Slovākijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam
   2012/C 219/22
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu (3) par Slovākijas 2011. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Slovākijas atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (4), 2012. gada 14. februārī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā neidentificēja Slovākiju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma secinājumus, kuros aicināja Sociālās aizsardzības komiteju sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju un citām komitejām izklāstīt savus uzskatus par darbībām, kas ieteiktas stratēģijas “Eiropa 2020” politikas ciklā. Šie uzskati ir Nodarbinātības komitejas atzinuma daļa.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2012. gada 15. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu un uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunojot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju, risinot bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā arī aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā “Euro plus”, savlaicīgi paziņot par savām saistībām, lai tās varētu iekļaut minēto valstu stabilitātes vai konverģences programmās un valsts reformu programmās.

               (9)

               Slovākija 2012. gada 30. aprīlī iesniedza savu stabilitātes programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2015. gadam, un 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Tas kopumā atbilst Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozēm, kaut arī pēdējās pieņemtais reālā IKP pieaugums 2012. gadā ir nedaudz lielāks. Stabilitātes programmā norādītais izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā. Šā mērķa sasniegšanai noteiktie starpposma pasākumi ir 2012. gada budžeta precīza izpilde un nominālā deficīta samazināšana zem 3 % no IKP 2013. gadā, kas ir Padomes noteiktais termiņš pārmērīga budžeta deficīta novēršanai. Tomēr iespējams, ka 2013. gadā plānoto pamatdeficīta mērķi neizdosies sasniegt. Stabilitātes programmā ietvertais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) ir mainīts no budžeta stāvokļa tuvu līdzsvaram uz strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP, kura sasniegšana nav paredzēta programmas darbības laikā. Jaunajā VTM ir pienācīgi atspoguļotas Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Pamatojoties uz (pārrēķināto) budžeta strukturālo bilanci (5), fiskālo pasākumu ietekme 2010.–2013. gadā ir vidēji 1,3 % no IKP gadā, kas ievērojami pārsniedz prasīto vērtību, ko ieteikusi Padome, līdz ar to atlikušie fiskālie pasākumi zināmā mērā ir atlikti uz 2013. gadu. Mērķis, kas noteikts 2013. gadam, ir pakļauts riskiem, jo paredzētie ieņēmumu pasākumi varētu nesasniegt mērķi; var rasties sarežģījumi, vienlaicīgi īstenojot visus neliela apjoma pasākumus, ņemot vērā arī to, ka agrāk budžeta deficīta mērķi tika koriģēti, tos palielinot.
               Turklāt papildu vispārēji izdevumu samazinājumi vidējā termiņā var izrādīties neiespējami. Fiskālo pasākumu ietekme 2014. un 2015. gadā ir plānota vidēji 0,3 % no IKP gadā, kas ir mazāk par prasīto korekciju 0,5 % apmērā no IKP tām valstīm, kuras vēl nav sasniegušas VTM. Neraugoties uz to, saskaņā ar stabilitātes programmu valsts izdevumu kāpums, ņemot vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, pēdējos stabilitātes programmas gados atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam. Valsts parāds joprojām būtu ievērojami mazāks par 60 % no IKP. Kaut arī Slovākija ir pieņēmusi Fiskālās padomes izveides tiesību aktu, šī padome vēl nav izveidota, un vēl nav pieņemti tiesību akti par izdevumu robežvērtībām.

               (11)

               Ņemot vērā iespēju samazināšanos turpināt uz izdevumiem balstītu konsolidāciju un vajadzību turpināt sekmēt konverģenci, izmantojot izdevumus tādās būtiskās jomās kā izglītība, inovācija un transporta infrastruktūra, būtu veicami pasākumi, kas paredz paplašināt nodokļu bāzi, ierobežot nodokļu nemaksāšanu un veicināt nodokļu saistību izpildi, neietekmējot izaugsmes izredzes īstermiņā. Ievērojamus papildu ieņēmumus varētu nodrošināt, mazinot PVN starpību, kas Slovākijā ir viena no lielākajām ES. Ieņēmumus turklāt varētu palielināt, izmantojot nodokļus, kuriem ir vismazākā negatīvā ietekme uz izaugsmi, tostarp nekustamā īpašuma un vides nodokļus. Darba ienākumu reālie nodokļi atšķiras atkarībā no nodarbinātības veida. Tas iedrošina pāriet uz elastīgāku darba organizāciju, īstermiņā un ilgtermiņā negatīvi ietekmējot publiskās finanses.

               (12)

               Slovākija ir tikai daļēji pievērsusies jautājumam par tās publisko finanšu ilgtspējību ilgtermiņā, jo tā nav īstenojusi plānotās izmaiņas pensiju sistēmas paaudžu solidaritātes līmenī. Ir veikti pasākumi, lai sekmētu pilnībā finansētā pensijas līmeņa dzīvotspēju. Tomēr nestabilā tiesiskā vide, kurā līdz šim bieži izdarītas būtiskas izmaiņas, ir izraisījusi ievērojamas pielāgošanās izmaksas un radījusi neskaidrību par pilnībā finansēto pensijas līmeni.

               (13)

               Nav veikti nekādi ievērojami pasākumi, lai risinātu Slovākijas bezdarba problēmu. Joprojām nepieciešams uzlabot aktīvās darba tirgus politikas efektivitāti un valsts nodarbinātības dienesta spējas. Vajadzīgi arī pasākumi, kas palielinātu gados vecāku darba ņēmēju un sieviešu dalību darba tirgū, jo īpaši nodrošinot bērnu aprūpes iespējas. Nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās, ņemot vērā visus obligātos maksājumus, mazatalgotiem darba ņēmējiem joprojām ir salīdzinoši liels, un daļai darba meklētāju trūkst motivācijas pāriet no sociālās palīdzības uz mazatalgotu darbu.

               (14)

               Pasākumi, lai uzlabotu izglītības un apmācības sistēmas zemo kvalitāti, ir veikti tikai ierobežotā apjomā. Lai risinātu Slovākijas lielā jauniešu bezdarba problēmu, nekavējoties būtu jāpieņem un jāīsteno jaunatnes rīcības plāns, ņemot vērā Slovākijas un Komisijas kopīgās jauniešu bezdarba rīcības grupas darba rezultātus, tostarp būtu jāreformē gan profesionālā izglītība un apmācība, gan augstākā izglītība. Ir pieņemta atjaunināta mūžizglītības stratēģija. Tomēr nav ieviesti nekādi konkrēti stimuli, lai panāktu lielāku dalību attiecīgajās programmās.

               (15)

               Nelabvēlīgos apstākļos esošas kopienas, tostarp romi, ir lielā mērā izslēgtas no darba tirgus un vispārējās izglītības sistēmas, kas ir ievērojams neizmantots darbaspēka potenciāls Slovākijas tautsaimniecībā. Lai risinātu šo problēmu, Slovākijai būtu aktīvāk jāstrādā pie tā, lai uzlabotu nelabvēlīgos apstākļos esošo grupu izglītības rezultātus un nostiprinātu pieaugušo reintegrācijas politiku.

               (16)

               Slovākija ir ievērojami uzlabojusi publiskā iepirkuma noteikumu un tiesu sistēmas pārredzamību, taču tiesvedība joprojām prasa daudz laika un līdzekļu. Tomēr valsts iestāžu vispārējā kvalitāte un spējas joprojām ir vājas. Valsts pārvaldē trūkst stratēģiskas pieejas, tajā ir liela personāla mainība un netiek pietiekami stiprinātas administratīvās spējas, tādējādi negatīvi ietekmējot politikas izstrādi, kā arī sabiedrisko pakalpojumu īstenošanu un nodrošināšanu.

               (17)

               Slovākija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gadā izklāstīto saistību īstenošana attiecas uz nodarbinātības sekmēšanu, konkurētspējas uzlabošanu, publisko finanšu ilgtspējas sekmēšanu un finanšu stabilitātes stiprināšanu. Komisija ir izvērtējusi pakta “Euro plus” saistību īstenošanu. Šā izvērtējuma rezultāti ir ņemti vērā ieteikumos.

               (18)

               Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi visaptverošu Slovākijas ekonomikas politikas analīzi. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu. Tā ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovākijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi Eiropas pusgada kontekstā ir sniegti 1. līdz 7. ieteikumā turpmāk.

               (19)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Slovākijai laikposmā no 2012. gada līdz 2013. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Veikt papildu pasākumus 2012. gadā un konkretizēt vajadzīgos pasākumus 2013. gadam, lai ilgtspējīgā veidā novērstu pārmērīgo budžeta deficītu un nodrošinātu strukturālo korekciju centienus, kas norādīti Padomes ieteikumos saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Mērķtiecīgi samazināt izdevumus, tomēr neskarot tos izdevumus, kas veicina izaugsmi, un aktīvāk strādāt pie publisko izdevumu efektivitātes uzlabošanas. Pēc tam nodrošināt piemērotas strukturālās korekcijas, lai panāktu pietiekamu virzību uz VTM un tostarp izpildītu izdevumu kritēriju. Paātrināt darbu pie Fiskālās padomes izveides un pieņemt noteikumus par izdevumu robežvērtībām.

               2.

               Paaugstināt nodokļu saistību izpildes līmeni, jo īpaši efektīvāk iekasējot PVN; mazināt starp dažādiem nodarbinātības veidiem darbaspēkam piemērojamo nodokļu kropļojumus, tostarp ierobežojot nodokļu atskaitījumus; nekustamā īpašuma nodokļus piesaistīt īpašumu tirgus vērtībai; plašāk izmantot vides nodokļus.

               3.

               Turpināt pielāgojumus pensiju paaudžu solidaritātes līmenī, galvenokārt mainot indeksācijas mehānismu, ieviešot tiešu saikni starp likumā noteikto pensionēšanās vecumu un paredzamo mūža ilgumu un pensiju aprēķina formulā iestrādājot ilgtspējības faktoru, kas atspoguļo demogrāfiskās pārmaiņas. Nodrošināt arī pilnībā finansētā līmeņa stabilitāti un dzīvotspēju.

               4.

               Stiprināt valsts nodarbinātības dienestu administratīvās spējas ar mērķi uzlabot aktīvās darba tirgus politikas mērķtiecību, izstrādi un novērtēšanu, lai nodrošinātu individuāli pielāgotus darbā iekārtošanas pakalpojumus jauniešiem, ilgstoši bez darba palikušajiem, gados vecākiem darba ņēmējiem un sievietēm. Nodrošināt bērnu aprūpes iespējas. Attiecībā uz mazatalgotiem darba ņēmējiem samazināt nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās un pielāgot pabalstu sistēmu.

               5.

               Pieņemt un īstenot jaunatnes rīcības plānu ar īpašu uzsvaru uz izglītības un profesionālās apmācības kvalitāti un atbilstību darba tirgus vajadzībām, tostarp ieviešot mācekļu programmu. Uzlabot augstākās izglītības kvalitāti, stiprinot kvalitātes nodrošināšanu un koncentrēšanos uz rezultātiem.

               6.

               Veikt aktīvus pasākumus, lai neaizsargātām iedzīvotāju grupām, tostarp romiem, uzlabotu skolas un pirmsskolas izglītības pieejamību un kvalitāti. Nodrošināt pieaugušo reintegrāciju darba tirgū, īstenojot aktivizēšanas pasākumus, piedāvājot mērķtiecīgus darbā iekārtošanas pakalpojumus, otrās iespējas izglītību un īsā cikla profesionālo apmācību.

               7.

               Uzlabot valsts pārvaldes kvalitāti, tostarp pilnveidojot cilvēkresursu pārvaldību un stiprinot analītiskās spējas. Turpināt samazināt tiesvedības ilgumu un nostiprināt Publiskā iepirkuma biroja kā neatkarīgas struktūras lomu.

      Briselē, 2012. gada 10. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. SHIARLY

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Saglabātas 2012. gadam ar Padomes Lēmumu 2012/238/ES (2012. gada 26. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 119, 4.5.2012., 47. lpp.).

      (3)  OV C 272, 15.9.2011., 1. lpp.

      (4)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (5)  Cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, ko Komisijas dienesti atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008SC0573

Ieteikums Padomes lēmums, ar ko atceļ Lēmumu 2005/730/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Portugālē  /* SEC/2008/0573 galīgā redakcija */

         LV
            (...PICT...)|EIROPAS KOPIENU KOMISIJA|
            Briselē, 7.5.2008
            SEC(2008) 573 galīgā redakcija

            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2005/730/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Portugālē
            (iesniegusi Komisija)
            PASKAIDROJUMA RAKSTS
            1. Konteksts
            Līguma 104. pants nosaka, ka dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga budžeta deficīta, un paredz budžeta deficīta noteikšanas un novēršanas procedūru. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra ir sīkāk izklāstīta Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.). , kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta sastāvdaļa. Saskaņā ar Līguma 104. panta 2. punktu Komisijai jāuzrauga budžeta disciplīnas ievērošana, pamatojoties uz šādiem diviem kritērijiem: a) vai plānotais vai reālais valsts budžeta deficīts nepārsniedz atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP (izņemot gadījumus, kad vai nu deficīta attiecība ir būtiski un pastāvīgi pazeminājusies un sasniegusi atsauces vērtībai tuvu līmeni, vai arī atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz laiku, un šī attiecība joprojām ir tuva atsauces vērtībai), un b) vai valsts parāds nepārsniedz atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP (ja vien parāda attiecība pietiekami strauji nesamazinās un netuvinās atsauces vērtībai).[1]
            OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).
            Saskaņā ar Līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanai vajadzīgos datus. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 3605/93 4. pantu divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo valsts budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.). , Jaunākais Portugāles paziņojums atrodams šajā tīmekļa vietnē: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal . .[2][3]
            OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
            Jaunākais Portugāles paziņojums atrodams šajā tīmekļa vietnē:
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal .
            Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru attiecībā uz Portugāli Komisija sāka 2005. gada 22. jūnijā, pieņemot ziņojumu saskaņā ar EKL 104. panta 3. punktu, pamatojoties uz to, ka Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā plānotais valsts kopbudžeta deficīts 2005. gadam bija 6,2 % no IKP un paredzamais valsts parāds bija 66,5 % no IKP, turklāt tas jau 2003. un 2004. gadā pārsniedza atsauces vērtību — 60 % no IKP SEC(2005) 836. . Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome 2005. gada 20. septembrī saskaņā ar EKL 104. panta 6. punktu lēma, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts OV L 274, 20.10.2005., 91. lpp. . Līdztekus, arī pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu Portugālei ieteica novērst pārmērīgo valsts budžeta deficītu vēlākais līdz 2008. gadam Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti attiecībā uz Portugāli atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm. .[4][5][6]
            SEC(2005) 836.
            OV L 274, 20.10.2005., 91. lpp.
            Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti attiecībā uz Portugāli atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm.
            Padome savā ieteikumā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu ieteica, ka „Portugāles iestādēm ticamā un ilgtspējīgā veidā līdz 2008. gadam būtu jāsamazina vispārējās valdības deficīts tā, lai tas būtu mazāks par 3   % no IKP, īstenojot pasākumus vidējā termiņā. Konkrēti, šā mērķa sasniegšanai Portugāles iestādēm būtu: jāierobežo fiskālās situācijas pasliktināšanās 2005. gadā, nodrošinot striktu paziņoto koriģējošo pasākumu īstenošanu; pilnībā jāīsteno nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu noturīgu un manāmu strukturālā deficīta korekciju, sperot ļoti būtisku soli 2006. gadā, proti, samazinot to par aptuveni 1,5 % no IKP, kam katrā no abiem turpmākajiem gadiem sekotu ievērojams tālāks samazinājums par vismaz ¾ % no IKP; strauji jāīsteno reformas, lai turpmāko gadu laikā ierobežotu un samazinātu izdevumus; jāizmanto katra iespēja paātrināt budžeta deficīta samazināšanu un jābūt gatavām pieņemt papildu pasākumus, kādi var būt nepieciešami, lai līdz 2008. gadam panāktu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu”. Padome arī ieteica, ka „Portugāles iestādēm būtu jānodrošina, ka valsts parāda kopapjoms pietiekami samazinās un pietiekami ātri sasniedz atsauces vērtību, nodrošinot, ka parāda tendences atspoguļo progresu deficīta samazināšanā, izvairoties no parādu palielinošiem finanšu darījumiem un rūpīgi apsverot to, kā parādu ietekmē lielie valsts ieguldījumu projekti, tostarp projekti, ko īsteno sadarbībā ar privāto sektoru”. Padome ieteica, ka Portugāles iestādēm „būtu jāturpina uzlabot vispārējās valdības datu vākšana un apstrāde”.
            Turklāt Padome mudināja Portugāles iestādes „nodrošināt, lai ar budžeta konsolidāciju vidējā termiņā tiek panākts valsts finanšu stāvoklis tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu, samazinot cikliski koriģēto deficītu — atņemot ārkārtas un citus pagaidu pasākumus — vismaz par 0,5 % no IKP gadā pēc tam, kad ir novērsts pārmērīgā deficīta stāvoklis”.
            1. tabula. Korekcijas, ko Padome apstiprināja 2005. gada 20. septembrī
            % no IKP, ja vien nav norādīts citādi|2005|2006|2007|2008|
            Valsts kopbudžeta bilancestrukturālās bilances izmaiņasp.m. : reālā IKP pieaugums (%)|deficīts (lielākais) 6,20,8|–4,8+1,51,4|deficīts <4+0,75 (vismaz)2,2|deficīts <3+0,75 (vismaz)2,6|
            Piezīme : strukturālā bilance = cikliski koriģēta bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus.
            Avots : saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu pieņemtais Padomes ieteikums, kurā citēts stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājums.
            2006. gada 22. jūnijā, t. i., kad bija beidzies Padomes ieteikumā noteiktais 6 mēnešu termiņš, kurā jāveic pasākumi, Komisija novērtēja darbības, ko Portugāles iestādes bija veikušas nolūkā novērst pārmērīgo valsts budžeta deficītu. Pamatojoties uz to, Komisija pieņēma Padomei adresētu paziņojumu, kurā secināja, ka Portugāle ir veikusi pasākumus, kas nodrošina atbilstīgu progresu, lai panāktu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu Padomes noteiktajā termiņā, un ka Portugāles pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas procedūrā tobrīd nebija vajadzīgi nekādi papildpasākumi SEC(2006) 786. . Padome savā 2006. gada 11. jūlija sanāksmē piekrita šim vērtējumam.[7]
            SEC(2006) 786.
            Saskaņā ar EKL 104. panta 12. punktu, ja Padome atzīst, ka pārmērīgais budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, jāatceļ savs lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu.
            2. Jaunākās deficīta attīstības tendences
            Dati, ko Komisija  (Eurostat)  sniegusi, pamatojoties uz Portugāles līdz 2008. gada 1. aprīlim paziņoto informāciju, liecina, ka valsts kopbudžeta deficīts 2007. gadā bija 2,6 % no IKP Eurostat News Release  Nr. 54, 2008. gada 18. aprīlis. , savukārt 2005. gadā budžeta deficīts bija 6,1 % no IKP, bet 2006. gadā — 3,9 % no IKP (sk. 2. tabulu). Ņemot vērā pašlaik norādīto deficītu un deficīta atsauces vērtību, varbūtība, ka vēlākas pārskatīšanas rezultātā 2007. gada valsts budžeta deficīta attiecība pārsniegs 3 % no IKP, ir zema Deficīta attiecība, kas publicēta pavasara paziņojumā iekļautajos sākotnējos rezultātos, parasti tiek pārskatīta (to palielinot vai samazinot). Vērtējot ES dalībvalstis kopumā, korekcijas parasti ir salīdzinoši nelielas, un to vidējais ir tuvs nullei. Portugāles gadījumā korekcijas, kuru rezultātā deficīta attiecība palielināta, ir bijušas salīdzinoši biežākas nekā korekcijas, to samazinot, un tas varētu norādīt uz to, ka sākotnējo rezultātu apkopošanā vērojama nobīde. Tomēr, lai gan nevar izslēgt iespēju, ka Portugāles valsts budžeta dati tiks pārskatīti, pēdējos gados dati ir bijuši uzticamāki nekā iepriekš.  .[8][9]
            Eurostat News Release  Nr. 54, 2008. gada 18. aprīlis.
            Deficīta attiecība, kas publicēta pavasara paziņojumā iekļautajos sākotnējos rezultātos, parasti tiek pārskatīta (to palielinot vai samazinot). Vērtējot ES dalībvalstis kopumā, korekcijas parasti ir salīdzinoši nelielas, un to vidējais ir tuvs nullei. Portugāles gadījumā korekcijas, kuru rezultātā deficīta attiecība palielināta, ir bijušas salīdzinoši biežākas nekā korekcijas, to samazinot, un tas varētu norādīt uz to, ka sākotnējo rezultātu apkopošanā vērojama nobīde. Tomēr, lai gan nevar izslēgt iespēju, ka Portugāles valsts budžeta dati tiks pārskatīti, pēdējos gados dati ir bijuši uzticamāki nekā iepriekš.
            Valsts budžeta deficīta attīstības gaita pēdējā laikā veidojās situācijā, kad ekonomiskā izaugsme bija zema, tomēr pakāpeniski uzlabojās — reālā IKP pieaugums palielinājās no 0,9 % 2005. gadā līdz 1,3 % 2006. gadā un 1,9 % 2007. gadā. Tiek lēsts, ka tajā pašā periodā ražošanas apjoma negatīvā starpība nedaudz samazinājās.
            Budžeta izpilde 2006. un 2007. gadā bija labāka, nekā bija plānots laikā, kad tika izdots ieteikums saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu Salīdzinot ar fiskālajiem mērķiem, kas norādīti Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā, uz kura pamata, kā aprakstīts 1. iedaļā, tika sākta šī pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra. . Konkrēti, faktiskais deficīts abos minētajos gados bija par aptuveni 1 procentpunktu no IKP mazāks nekā sākotnēji plānots Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā Ņemot vērā 2005. gada beigās un 2006. gada sākumā veiktās IKP datu rindu korekcijas, IKP līmenis palielinājās, automātiski radot deficīta attiecības samazināšanos par aptuveni  ¼  procentpunktiem no IKP. . Budžeta izpildes rezultāts 2007. gadā arī ir tuvs Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā prognozētajiem 3 % no IKP. Tādējādi valsts budžeta deficīts, kas zemāks par atsauces vērtību, t. i., 3 % no IKP, tika panākts gadu pirms Padomes noteiktā termiņa. Kā mudināts Padomes ieteikumā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu, tika izmantota iespēja paātrināt budžeta deficīta samazināšanu, galvenokārt pateicoties ieņēmumu iekasēšanai, kas veicās labāk nekā paredzēts.[10][11]
            Salīdzinot ar fiskālajiem mērķiem, kas norādīti Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā, uz kura pamata, kā aprakstīts 1. iedaļā, tika sākta šī pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra.
            Ņemot vērā 2005. gada beigās un 2006. gada sākumā veiktās IKP datu rindu korekcijas, IKP līmenis palielinājās, automātiski radot deficīta attiecības samazināšanos par aptuveni  ¼  procentpunktiem no IKP.
            Fiskālā deficīta samazināšanos 2006. un 2007. gadā ļāva panākt gan valsts izdevumu un IKP attiecības samazināšanās, gan ieņēmumu un IKP attiecības palielināšanās. Izdevumu attiecība 2006. gadā samazinājās par aptuveni 1¼ procentpunktiem no IKP un gandrīz ½ procentpunktiem no IKP 2007. gadā. Līdztekus valsts ieņēmumu attiecība 2006. un 2007. gadā palielinājās par aptuveni ¾ procentpunktiem no IKP. Fiskālo konsolidāciju galvenokārt nodrošināja strukturālie pasākumi, taču neliela ietekme bija arī vienreizējam pasākumam 2007. gadā, kas deva 0,1 % no IKP Tas attiecās uz ilgtermiņa koncesijas līgumu par aizsprosta ekspluatāciju un saskaņā ar ESA95 noteikumiem tika iegrāmatots kā citu kapitālizdevumu samazinājums. .[12]
            Tas attiecās uz ilgtermiņa koncesijas līgumu par aizsprosta ekspluatāciju un saskaņā ar ESA95 noteikumiem tika iegrāmatots kā citu kapitālizdevumu samazinājums.
            Analizējot izdevumus, 2006. un 2007. gadā tika panākta kārtējo primāro izdevumu stabilizēšanās reālā izteiksmē. Konkrēti, īpaša nozīme izdevumu iegrožošanā bija valsts darbinieku algu samazināšanai, ko nodrošināja nodarbinātības samazināšana valsts sektorā un, mazākā mērā, algu ierobežošana, tās ik gadu palielinot mazāk par inflācijas procentu un iesaldējot piemaksas par stāžu. Vienlaikus nedaudz pierima kāpums tiem sociālajiem maksājumiem, kas nav natūrā un kas iepriekšējos gados piedzīvoja ļoti lielu pieaugumu. Šo rezultātu veicināja vecuma pensiju izdevumu pieauguma palēnināšanās, ņemot vērā rāmāku pensionēšanās plūsmu, un 2007. gadā — arī bezdarbnieka pabalstu izdevumu mazināšanās. Izdevumu iegrožošanu, kuras rezultātā deficīts 2006. gadā samazinājās par aptuveni ½ % no IKP, papildus veicināja arī valsts investīciju samazinājums. Kopumā šie skaitļi atbilst Padomes ieteikumam īstenot izdevumu iegrožošanas pasākumus, no kuriem kā piemēru var minēt vecuma pensiju shēmu reformu.
            Analizējot ieņēmumus, nodokļu ieņēmumu pieaugums ir bijis straujš, īpaši, ja ņem vērā zemo tautsaimniecības pieaugumu (un, konkrētāk, zemo iekšzemes pieprasījumu). Pieaugumu acīmredzot radīja PVN pamatlikmes palielināšana par 2 procentpunktiem (no 19 % uz 21 %) 2005. gada jūlijā, diskrecionāri pasākumi, palielinot atsevišķu nodokļu likmes (akcīzes nodoklis, sociālo iemaksu likme dažām darba ņēmēju kategorijām, jauna iedzīvotāju ienākuma nodokļa robežlikme personām ar lieliem ienākumiem), un zemākas atlaides dažiem tiešajiem nodokļiem. Turklāt būtiska pieaugušo nodokļu ieņēmumu daļa ir skaidrojama ar ieguvumiem, ko radījusi labāka nodokļu administrēšana un nodokļu saistību izpilde, kā rezultātā, šķiet, ir paplašinājusies nodokļu bāze, kas lielā mērā saglabājās arī turpmāk. Papildus tam efektīvāka nodokļu administrēšana ir devusi iespēju panākt veiksmīgākus nodokļu parādu piedziņas rādītājus. Papildu nodokļu ieņēmumus 2007. gadā deva nodokļi no ienākumiem par nekustamo īpašumu un tas, ka daži lielie nodokļu maksātāji atsāka gūt peļņu. Citi ieņēmumi (tostarp no valsts preču un pakalpojumu pārdošanas) 2006. un 2007. gadā kopumā pieauga par gandrīz ½ procentpunktiem no IKP. Zināmā mērā to noteica arī tas, ka bija konstatējama situācijas uzlabošanās salīdzinājumā ar 2005. gadu, kad attiecībā uz valsts uzņēmumu dividenžu maksājumiem valstij tika novērota neizpilde.
            Iepriekš aprakstīto budžeta un ekonomisko tendenču rezultātā strukturālais deficīts (t. i., cikliski koriģētais deficīts, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) 2006. un 2007. gadā ievērojami samazinājās. Pirmajā no šiem gadiem tika panākts samazinājums par aptuveni 2 procentpunktiem no IKP, bet otrajā gadā — samazinājums par vēl 1 procentpunktu (sk. 2. tabulu). Šķiet, ka šie rezultāti ir ievērojami pārsnieguši Padomes ieteikumā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu noteikto, proti, strukturālo bilanci 2006. gadā salīdzinājumā ar 2005. gadu samazināt par 1,5 % no IKP un par vismaz ¾ % no IKP 2007. gadā.
            3. Deficīta prognozes 2008. gadam un turpmāk
            Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomiskajām prognozēm, ņemot vērā plānoto reālā IKP pieaugumu par 1,7 %, sagaidāms, ka valsts kopbudžeta deficīts 2008. gadā samazināsies līdz 2,2 % no IKP. Šī prognoze ir tuva Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā norādītajam budžeta mērķim, proti, 2,4 % no IKP (pieņemot, ka reālā IKP pieaugums būs 2,2 %), un sakrīt ar pārskatīto mērķi, proti, 2,2 % no IKP, kas tika paziņots 26. martā pēc 2007. gada budžeta izpildes rezultātu publicēšanas.
            Plānotajā fiskālās bilances uzlabošanā 2008. gadā galvenā loma būs ieņēmumiem. Plānots, ka 2008. gadā kopējie nodokļu ieņēmumi turpinās palielināties straujāk nekā nominālais IKP, tomēr šī starpība noteikti būs mazāka nekā 2007. gadā. Sagaidāms, ka pēc pēdējos gados piedzīvotajiem augstajiem rādītājiem nodokļu elastības sāks tuvināties to kādreizējam vidējam, kas atspoguļo arī pieņēmumu, ka uzlabotas nodokļu administrēšanas un nodokļu saistību izpildes radītie robežieņēmumi, iespējams, sāk sarukt. Nodokļu ieņēmumus 2008. gadā veicinās PVN tīro ieņēmumu normalizēšanās pēc 2006. un 2007. gadā īstenotās maksimālā atmaksāšanas perioda samazināšanas. Tomēr PVN pamatlikmes samazināšana par 1 procentpunktu (no 21 % uz 20 %) no 2008. gada 1. jūlija mazinās nodokļu ieņēmumus. Papildus tam plānots, ka nedaudz palielināsies citu valsts ieņēmumu attiecība pret IKP, jo, īstenojot jauno valsts stratēģisko ietvardokumentu, palielināsies ES finansējuma pieplūdums Līdztekus šīs plūsmas nozīmēs arī papildu izdevumus, tādējādi ievērojami mīkstinot šo ieņēmumu ietekmi uz kopējo budžeta bilanci. . Tiek prognozēts, ka izdevumu attiecība pret IKP saglabāsies stabila. Konkrēti, sagaidāms, ka personāla izdevumi attiecībā pret IKP kritīsies par aptuveni 0,4 procentpunktiem, ņemot vērā algu iegrožošanu un nodarbinātības mazināšanos centrālajā valdībā. Procentu izdevumi samazināsies, no 2008. gada sākuma diskrecionāri samazinot valsts emitēto noguldījumu sertifikātu procentu struktūru. Valstij noslēdzot koncesiju līgumus attiecībā uz hidroelektrostaciju aizsprostiem, tiks panākts vienreizējs deficīta samazinājums par gandrīz 0,2 % no IKP Saskaņā ar ESA95 noteikumiem tas tiks iegrāmatots kā citu kapitāla izdevumu samazinājums, taču daļa darījuma peļņas tiks izmantota, lai elektroenerģijas ražotājiem samaksātu kompensāciju par to, ka ražošanas izmaksas patēriņa cenās tiek atspoguļotas pakāpeniski. .[13][14]
            Līdztekus šīs plūsmas nozīmēs arī papildu izdevumus, tādējādi ievērojami mīkstinot šo ieņēmumu ietekmi uz kopējo budžeta bilanci.
            Saskaņā ar ESA95 noteikumiem tas tiks iegrāmatots kā citu kapitāla izdevumu samazinājums, taču daļa darījuma peļņas tiks izmantota, lai elektroenerģijas ražotājiem samaksātu kompensāciju par to, ka ražošanas izmaksas patēriņa cenās tiek atspoguļotas pakāpeniski.
            Pieņemot, ka politika netiks mainīta, Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomiskajās prognozēs paredzēts, ka valsts budžeta deficīts 2009. gadā būs 2,6 % no IKP, ja reālais IKP pieaugs par 1,6 %. Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā 2009. gada budžeta mērķis bija 1,5 % no IKP, pieņemot, ka reālā IKP pieaugums būs 2,8 %. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomiskajām prognozēm fiskālās bilances attīstību galvenokārt noteiks nodokļu sloga samazināšanās, turpinot atspoguļot 2008. gada jūlijā īstenojamās PVN pamatlikmes samazināšanas ietekmi. Turklāt paredzams, ka tādas no nodokļu ieņēmumu viedokļa svarīgas makroekonomiskās bāzes kā mājsaimniecību patēriņš un darbinieku atalgojums sekos IKP tendencēm, bet nodokļu ieņēmumi pretēji pēdējos gados pieredzētajam attīstīsies līdzīgi kā attiecīgās nodokļu bāzes. Tādējādi tiek pieņemts, ka 2. iedaļā minētā nodokļu bāzu paplašināšanās pārsvarā ir bijusi ar pastāvīgu ietekmi. Tomēr, ja vēlāk izrādītos, ka daļa no šiem ieguvumiem ir bijuši drīzāk pagaidu rakstura vai nenoturīgi, vai ja tos vājinātu ekonomikas pieauguma palēnināšanās, budžeta kopaina būtu drūmāka. Tā kā 2008. gadā īstenotais vienreizējais pasākums vairs neturpināsies, nominālais deficīts palielināsies vēl vairāk. Tā kā pašlaik nenoteiktība attiecībā uz finanšu un ekonomikas attīstības tendencēm ir izteiktāka nekā parasti, tā rada vairākus riskus valsts finansēm.
            Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomiskajām prognozēm sagaidāms, ka strukturālā bilance 2008. gadā uzlabosies par ¼ procentpunktiem no IKP. Ja politika nemainīsies, paredzams, ka šī bilance 2009. gadā pasliktināsies par ¼ procentpunktiem no IKP. Šādā kontekstā, lai varētu nodrošināt atbilstību Padomes ieteikumiem saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu par to, ka vidējā termiņā būtu jāpanāk stāvoklis tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu, samazinot strukturālo deficītu par vismaz par 0,5 % no IKP gadā pēc tam, kad ir novērsts pārmērīgā deficīta stāvoklis, 2008. gada budžeta izpildē ir jāsper liels solis fiskālās konsolidācijas virzienā un ir vajadzīgs stingrs 2009. gada budžets.
            Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā deficīta mērķis 2010. gadam bija 0,4 % no IKP un 2011. gadam — 0,2 % no IKP. Šie plāni ir jāskata kopsakarā ar pieņēmumu, ka reālā IKP pieaugums katrā no abiem gadiem būs 3 %. Padome savā atzinumā par programmas atjauninājumu pauda uzskatu, ka „programmā paredzētā budžeta pozīcija var būt nepietiekama, lai panāktu programmā paredzēto vidējā termiņa mērķa sasniegšanu līdz 2010. gadam. Lai arī plānotās konsolidācijas VTM sasniegšanai temps atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, ievērojot (..) risku, korekcijas veikšanai var būt jāveic papildu pasākumi” OV L 73, 19.3.2008., 6. lpp.  .[15]
            OV L 73, 19.3.2008., 6. lpp.
            4. Parāda attīstības tendences un prognozes
            Atsauces vērtību, t. i., 60 % no IKP, valsts kopējā parāda attiecība pārsniedza 2005. gadā, kad tā strauji pieauga līdz 63,6 % no IKP salīdzinājumā ar 56,9 % no IKP 2004. gadā Šo parāda rādītāju atšķirības no tiem, kas bija lēsti laikā, kad tika sākta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, galvenokārt skaidrojamas ar IKP datu pārskatīšanu, kas minēta 11. parindē. . Parāda attiecība 2006. gadā turpināja palielināties, sasniedzot 64,7 % no IKP, bet 2007. gadā samazinājās līdz 63,6 % no IKP. Valsts parāda attiecības palielināšanos 2006. gadā izraisīja augsts valsts budžeta primārais deficīts un mazākā mērā tas, ka valsts parāda netiešā procentu likme pārsniedza nominālā IKP pieaugumu (tā dēvētais „lavīnas efekts”). Parāda attiecība 2007. gadā samazinājās, galvenokārt pateicoties parāda samazināšanos veicinošai krājumu un plūsmu korekcijai. Mazākā mērā papildu ieguldījumu parāda attiecības kritumā deva IKP straujais pieaugums un nelielais primārais pārpalikums.[16]
            Šo parāda rādītāju atšķirības no tiem, kas bija lēsti laikā, kad tika sākta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, galvenokārt skaidrojamas ar IKP datu pārskatīšanu, kas minēta 11. parindē.
            Tā kā parāda attiecība 2007. gadā samazinājās, valsts parāda attīstības gaita ir bijusi atbilstīga Padomes 2005. gada 20. septembra ieteikumam saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu. Turklāt finanšu operācijas 2006. un 2007. gadā kopumā veicināja negatīvu krājumu un plūsmu korekciju un tādējādi palīdzēja samazināt valsts parāda attiecību — 2006. gadā galvenais finanšu aktīvu samazinājuma avots bija lielie ieņēmumi no privatizācijas, bet 2007. gadā finanšu aktīvu turpmāku samazinājumu un līdz ar to parāda samazināšanos veicinošu krājumu un plūsmu korekciju noteica noguldījumu un naudas rādītāja samazinājums. Ja neņem vērā noguldījumu un naudas rādītājus un privatizācijas ieņēmumus, tīrie finanšu aktīvi 2006. un 2007. gadā saglabājās pozitīvi un līdz ar to palielināja parāda attiecību.
            Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomiskajām prognozēm paredzams, ka valsts parāda attiecība 2008. gadā atkal palielināsies, nedaudz pārsniedzot 64 % no IKP, un, pieņemot, ka politika nemainīsies, 2009. gadā sasniegs 64¼ % no IKP. Šīs tendences ir jāskata kopsakarā ar to, ka nominālā IKP pieaugums ir zems un ka šogad un nākamgad joprojām būs salīdzinoši liels valsts budžeta deficīts. Pamatojoties uz Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā izklāstītajām prognozēm, paredzams, ka parāda attiecība 2008. gadā atspoguļos pozitīvo krājumu un plūsmu korekciju, kas atbildīs 0,4 % no IKP Kā netieši norādīts programmas atjauninātajā redakcijā, to nodrošinās pozitīvā starpība starp deficītu pēc uzkrājumu metodes un deficītu pēc naudas plūsmas metodes. Krājumu un plūsmu korekcijas skaitļi tika koriģēti, lai atspoguļotu to, ka Portugāles iestādes pēdējā laikā atsevišķus kapitāla piešķīrumus dažām valsts slimnīcām klasificē kā kapitāla pārvedumus, nevis kā finanšu operācijas. . Papildu spiedienu uz krājumu un plūsmu korekciju rada pieņēmums, ka parāda atmaksā tā daļa, kas pārsniedz tā pamatsummu, tuvākajā nākotnē ievērojami palielināsies, ņemot vērā 2008. gada janvārī ieviestās izmaiņas attiecībā uz atlīdzību par noguldījumu sertifikātiem. Kopumā parāda attiecības attīstības gaita ir atbilstīga Padomes ieteikumam saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu, jo tā atspoguļo panākumus virzībā uz deficīta samazināšanu, un finanšu operāciju vidējā ietekme 2006.–2009. gadā nav tāda, kas palielinātu parāda attiecību. [17]
            Kā netieši norādīts programmas atjauninātajā redakcijā, to nodrošinās pozitīvā starpība starp deficītu pēc uzkrājumu metodes un deficītu pēc naudas plūsmas metodes. Krājumu un plūsmu korekcijas skaitļi tika koriģēti, lai atspoguļotu to, ka Portugāles iestādes pēdējā laikā atsevišķus kapitāla piešķīrumus dažām valsts slimnīcām klasificē kā kapitāla pārvedumus, nevis kā finanšu operācijas.
            5. Citi apsvērumi
            Saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu Padome Portugālei ieteica uzlabot valsts pārvaldes datu vākšanu un apstrādi, jo ir skaidrs, ka ticamu valsts finanšu statistikas datu apkopošanā pastāv nepilnības.
            Pēdējos gados notikušas institucionālās izmaiņas un citi tehniski uzlabojumi Portugāles valsts budžeta datu apkopošanā. To vidū jāmin ciešāka sadarbība un skaidrāks pienākumu sadalījums starp Valsts statistikas biroju, Finanšu ministriju un Centrālo banku, palielinot Valsts statistikas biroja resursus, pienākumus un atbildību. Konkrēti, 2006. gada sākumā šīs trīs iestādes parakstīja vienošanos, kas paredz to sadarbību un ar ko izveido divas darba grupas ar uzdevumu analizēt valsts budžeta datus pirms katra fiskālā paziņojuma un apspriest metodikas jautājumus Acordo de Cooperação Institucional no Domínio das Estatísticas das Administrações Públicas  (Iestāžu sadarbības vienošanās valsts pārvaldes statistikas jomā); angļu valodā pieejama šeit:  http://www.dgo.pt/FP/StatisticsAgreement_INE_BP_DGO.pdf .  Sk. arī  Consolidated Inventory of sources and methods [for EDP statistics] , pieejams šajā adresē: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/pls/portal/docs/PAGE/PGP_DS_GFS/PGE_DS_GFS_11/EDPI_PT_2007_REV1.PDF. . Sagaidāms, ka šīs pārmaiņas veicinās valsts sektora statistikas kvalitāti. Gada datu ticamību un vispārējo kvalitāti vajadzētu veicināt arī valsts budžeta datu apkopošanai un publicēšanai pa ceturkšņiem, jo tādējādi tiks ātrāk atklāti tie darījumi, kuriem vajadzīga īpaša uzskaites pieeja. Šķiet, ka tiek veicināta valsts pārvaldes nozaru datu laicīga paziņošana, turklāt informācija par budžeta izpildi ir padarīta detalizētāka un tiek iesniegta laicīgāk. Līdz ar to dati par pēdējiem gadiem ir kļuvuši ticamāki nekā iepriekš. Kopumā visas šīs tendences liecina par atbilstību Padomes ieteikumam.[18]
            Acordo de Cooperação Institucional no Domínio das Estatísticas das Administrações Públicas  (Iestāžu sadarbības vienošanās valsts pārvaldes statistikas jomā); angļu valodā pieejama šeit:  http://www.dgo.pt/FP/StatisticsAgreement_INE_BP_DGO.pdf .  Sk. arī  Consolidated Inventory of sources and methods [for EDP statistics] , pieejams šajā adresē: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/pls/portal/docs/PAGE/PGP_DS_GFS/PGE_DS_GFS_11/EDPI_PT_2007_REV1.PDF.
            6. Secinājumi
            Valsts kopbudžeta deficīts ir būtiski samazinājies — no 6,1 % no IKP 2005. gadā līdz 3,9 % no IKP 2006. gadā un 2,6 % no IKP 2007. gadā, tādējādi kļūstot zemāks par atsauces vērtību, t. i., 3 % no IKP. Deficīta samazināšanai galvenokārt izmantoti pastāvīga rakstura pasākumi. Strukturālā bilance, t. i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, uzlabojās par aptuveni 2 procentpunktiem no IKP 2006. gadā un par vēl 1 procentpunktu no IKP 2007. gadā, kas krietni pārsniedz Padomes ieteiktos fiskālos rezultātus, proti, 1,5 % no IKP 2006. gadā un vismaz ¾ % no IKP 2007. gadā. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēm sagaidāms, ka kopējais deficīts 2008. gadā saruks līdz 2,2 % no IKP (ieskaitot vienreizējus pasākumus gandrīz 0,2 % apmērā no IKP, bez kuriem deficīts tik un tā būtu mazāks par 3 % no IKP). Pieņemot, ka politika nemainīsies, paredzams, ka 2009. gadā deficīts pieaugs līdz 2,6 % no IKP. Tas liecina par to, ka budžeta deficīta samazināšana zem robežlieluma — 3 % no IKP — ir notikusi ticamā un ilgtspējīgā veidā.
            Valsts kopējais parāds samazinājās no 64,7 % no IKP 2006. gadā līdz 63,6 % no IKP 2007. gadā. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēm sagaidāms, ka parāds atkal nedaudz palielināsies līdz aptuveni 64 % no IKP 2008. gadā un 64¼ % no IKP 2009. gadā, attiecībā uz pēdējo pieņemot, ka politika nemainīsies, un ņemot vērā, ka IKP pieaugums ir zems un valsts budžeta deficīts joprojām ir relatīvi liels.
            No vispārējā novērtējuma ir secināms, ka pārmērīgais budžeta deficīts Portugālē ir novērsts. Līdz ar to Komisija Padomei iesaka atcelt tās lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Portugālē.
            2. tabula.   Budžeta attīstība 2005.–2009. gadā
            % no IKP, ja vien nav norādīts citādi|2005|2006|2007|2008|2009|
            ||||KOM|SP (2)|KOM (3)|SP (2)|
            Valsts kopbudžeta bilance|–6,1|–3,9|-2,6|–2,2|–2,4|–2,6|–1,5|
            |||||(–2,2)|||
            - Kopējie ieņēmumi|41,6|42,4|43,1|43,6|42,7|43,3|42,8|
            - Kopējie izdevumi|47,7|46,3|45,7|45,7|45,1|45,9|44,4|
            No tiem:|- procentu izdevumi|2,6|2,8|2,8|2,8|2,9|2,7|2,8|
            |- kopējie ieguldījumi pamatlīdzekļos|2,9|2,3|2,4|2,4|2,2|2,4|2,3|
            Primārā bilance|–3,5|–1,1|0,2|0,6|0,5|0,1|1,3|
            Vienreizēji un pagaidu pasākumi|– 0,1|0,0|0,1|0,2|0,0|0,0|0,0|
            Strukturālā bilance (1)|–5,2|–3,2|–2,2|–1,9|–1,6|–2,2|–1,0|
            Strukturālā primārā bilance (1)|–2,6|–0,4|0,6|0,8|1,3|0,6|1,8|
            Valsts kopējais parāds (4)|63,6|64,7|63,6|64,1|64,1|64,3|62,5|
            Parāda attiecības izmaiņas (a) = (b) + (c) + (d) (5)|5,3|1,1|– 1,1|0,5|– 0,3|0,2|– 1,6|
            Komponentes:|- primārā bilance (b)|3,5|1,1|–0,1|–0,6|–0,5|–0,1|–1,3|
            |- lavīnas efekts (c)|0,7|0,3|–0,2|0,4|–0,1|0,3|–0,4|
            |- krājumu un plūsmu korekcija (d)|1,1|–0,2|–0,8|0,7|0,4|0,0|0,0|
            P.m. Reālā IKP pieaugums (%)|0,9|1,3|1,9|1,7|2,2|1,6|2,8|
            P.m. Ražošanas apjoma starpība|–1,7|–1,6|–1,1|–1,0|–1,8|–1,0|–1,1|
            (...PICT...)(1) Cikliski koriģēta (primārā) bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus.(2) Cikliski koriģētās, strukturālās bilances un ražošanas apjoma starpības saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.(3) Pieņemot, ka politika nemainās.(4) Kopējā parāda attiecības izmaiņas var izteikt šādi:kur ar  t  apzīmēts laiks,  D —  valsts kopējais parāds,  PD —  primārais deficīts,  Y —  nominālais IKP,  SF —  krājumu un plūsmu korekcija,  i —  parāda vidējās izmaksas un  y —  nominālā IKP pieaugums.   Komponente iekavās raksturo lavīnas efektu.(5) Komponenšu summa var nebūt vienāda ar kopējo rādītāju noapaļošanas dēļ.Avoti: Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozes (KOM) un stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājums (SP). Iekavās norādīta jaunā oficiālā prognoze, ko Portugāles iestādes paziņoja 2008. gada 26. martā.|
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2005/730/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Portugālē
            EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
            ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 12. punktu,
            ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
            tā kā:
            (1) Ar Padomes Lēmumu 2005/730/EK OV L 274, 20.10.2005., 91. lpp. , pamatojoties uz Komisijas ieteikumu saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu, tika noteikts, ka Portugālē pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Padome norādīja, ka valsts kopbudžeta deficīts 2005. gadā plānots 6,2 % apmērā no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību, t. i., 3 % no IKP, savukārt valsts kopējais parāds paredzams 66,5 % apmērā no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību, t. i., 60 % no IKP. [19]
            OV L 274, 20.10.2005., 91. lpp.
            (2) Saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.). , 3. panta 4. punktu Padome 2005. gada 20. septembrī, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma Portugālei adresētu ieteikumu novērst pārmērīgo valsts budžeta deficītu vēlākais līdz 2008. gadam. Šis ieteikums tika publiskots.[20]
            OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).
            (3) Saskaņā ar Līguma 104. panta 12. punktu, ja Padome atzīst, ka pārmērīgais budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai jāatceļ savs lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu.
            (4) Saskaņā ar Līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz procedūras īstenošanai vajadzīgos datus. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar 4. pantu Padomes 1993. gada 22. novembra Regulā (EK) Nr. 3605/93 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.). , divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo valsts budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji.[21]
            OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
            (5) Pamatojoties uz Komisijas  (Eurostat)  saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 3605/93 8.g panta 1. punktu sniegtajiem datiem pēc Portugāles līdz 2008. gada 1. aprīlim paziņotās informācijas un uz Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēm, var izdarīt šādus secinājumus:
            – valsts kopbudžeta deficīts ir samazinājies no 6,1 % no IKP 2005. gadā līdz 3,9 % no IKP 2006. gadā un 2,6 % no IKP 2007. gadā, tādējādi kļūstot zemāks par deficīta atsauces vērtību — 3 % no IKP. Tas ir tuvu mērķim par 3 % no IKP, kas bija noteikts Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā,
            – valsts budžeta bilances uzlabošanos veicināja gan valsts izdevumu un IKP attiecības samazināšanās, gan ieņēmumu un IKP attiecības palielināšanās. Izdevumu attiecība 2006. gadā samazinājās par 1¼ procentpunktiem no IKP un gandrīz ½ procentpunktiem no IKP 2007. gadā. Līdztekus valsts ieņēmumu attiecība 2006. un 2007. gadā palielinājās par aptuveni ¾ procentpunktiem no IKP. Fiskālo konsolidāciju galvenokārt nodrošināja strukturālie pasākumi, taču neliela ietekme bija arī vienreizējam pasākumam 2007. gadā, kas deva 0,1 % no IKP. Strukturālā bilance (t. i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) uzlabojās par 2 procentpunktiem no IKP 2006. gadā un par 1 procentpunktu no IKP 2007. gadā, kas atbilst Padomes ieteikumam saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu samazināt strukturālo bilanci par 1,5 % no IKP 2006. gadā un par vismaz ¾ % no IKP 2007. gadā,
            – attiecībā uz 2008. gadu Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēs paredzēts, ka deficīts tiks vēl vairāk samazināts, sasniedzot 2,2 % no IKP, ko galvenokārt nodrošinās zināmi papildu ieņēmumi, budžeta izpildes gaitā 0,2 % no IKP gūstot no vienreizēja deficītu samazinoša pasākuma. Tas kopumā atbilst oficiālajiem budžeta deficīta mērķiem — 2,4 % no IKP, kā noteikts Portugāles stabilitātes programmas 2007. gada decembra atjauninājumā, un pārskatītajam mērķim 2,2 % apmērā no IKP, ko Portugāles iestādes paziņoja 2008. gada marta beigās. Attiecībā uz 2009. gadu pavasara prognozēs paredzēts, ka valsts budžeta deficīts būs 2,6 % no IKP, ja politika nemainīsies. Tas liecina par to, ka budžeta deficīta samazināšana zem robežlieluma — 3 % no IKP — ir notikusi ticamā un ilgtspējīgā veidā. Paredzams, ka strukturālā bilance 2008. gadā uzlabosies par aptuveni ¼ procentpunktiem no IKP un, ja politika nemainīsies, sagaidāms, ka 2009. gadā tā pasliktināsies par ¼ procentpunktiem no IKP. Tas jāskata kopsakarā ar nepieciešamību virzīties uz budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķi, kas attiecībā uz Portugāli ir strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP,
            – valsts parāds ir samazinājies no 64,7 % no IKP 2006. gadā līdz 63,6 % no IKP 2007. gadā. Ņemot vērā Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomiskajās prognozēs paredzēto zemo IKP pieaugumu un joprojām salīdzinoši lielo valsts budžeta deficītu, sagaidāms, ka 2009. gadā valsts parāds būs aptuveni 64,¼ % no IKP.
            (6) Padome uzskata, ka pārmērīgais budžeta deficīts Portugālē ir novērsts un ka līdz ar to Lēmums 2005/730/EK ir jāatceļ,
            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
            1. pants
            No vispārējā novērtējuma secināms, ka pārmērīgais budžeta deficīts Portugālē ir novērsts.
            2. pants
            Ar šo tiek atcelts Lēmums 2005/730/EK.
            3. pants
            Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.
            Briselē,
            Padomes vārdā —
            priekšsēdētājs
            [1] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).
            [2] OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
            [3] Jaunākais Portugāles paziņojums atrodams šajā tīmekļa vietnē: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal .
            [4] SEC(2005) 836.
            [5] OV L 274, 20.10.2005., 91. lpp.
            [6] Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti attiecībā uz Portugāli atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm.
            [7] SEC(2006) 786.
            [8] Eurostat News Release  Nr. 54, 2008. gada 18. aprīlis.
            [9] Deficīta attiecība, kas publicēta pavasara paziņojumā iekļautajos sākotnējos rezultātos, parasti tiek pārskatīta (to palielinot vai samazinot). Vērtējot ES dalībvalstis kopumā, korekcijas parasti ir salīdzinoši nelielas, un to vidējais ir tuvs nullei. Portugāles gadījumā korekcijas, kuru rezultātā deficīta attiecība palielināta, ir bijušas salīdzinoši biežākas nekā korekcijas, to samazinot, un tas varētu norādīt uz to, ka sākotnējo rezultātu apkopošanā vērojama nobīde. Tomēr, lai gan nevar izslēgt iespēju, ka Portugāles valsts budžeta dati tiks pārskatīti, pēdējos gados dati ir bijuši uzticamāki nekā iepriekš.
            [10] Salīdzinot ar fiskālajiem mērķiem, kas norādīti Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā, uz kura pamata, kā aprakstīts 1. iedaļā, tika sākta šī pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra.
            [11] Ņemot vērā 2005. gada beigās un 2006. gada sākumā veiktās IKP datu rindu korekcijas, IKP līmenis palielinājās, automātiski radot deficīta attiecības samazināšanos par aptuveni  ¼  procentpunktiem no IKP.
            [12] Tas attiecās uz ilgtermiņa koncesijas līgumu par aizsprosta ekspluatāciju un saskaņā ar ESA95 noteikumiem tika iegrāmatots kā citu kapitālizdevumu samazinājums.
            [13] Līdztekus šīs plūsmas nozīmēs arī papildu izdevumus, tādējādi ievērojami mīkstinot šo ieņēmumu ietekmi uz kopējo budžeta bilanci.
            [14] Saskaņā ar ESA95 noteikumiem tas tiks iegrāmatots kā citu kapitāla izdevumu samazinājums, taču daļa darījuma peļņas tiks izmantota, lai elektroenerģijas ražotājiem samaksātu kompensāciju par to, ka ražošanas izmaksas patēriņa cenās tiek atspoguļotas pakāpeniski.
            [15] OV L 73, 19.3.2008., 6. lpp.
            [16] Šo parāda rādītāju atšķirības no tiem, kas bija lēsti laikā, kad tika sākta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, galvenokārt skaidrojamas ar IKP datu pārskatīšanu, kas minēta 11. parindē.
            [17] Kā netieši norādīts programmas atjauninātajā redakcijā, to nodrošinās pozitīvā starpība starp deficītu pēc uzkrājumu metodes un deficītu pēc naudas plūsmas metodes. Krājumu un plūsmu korekcijas skaitļi tika koriģēti, lai atspoguļotu to, ka Portugāles iestādes pēdējā laikā atsevišķus kapitāla piešķīrumus dažām valsts slimnīcām klasificē kā kapitāla pārvedumus, nevis kā finanšu operācijas.
            [18] Acordo de Cooperação Institucional no Domínio das Estatísticas das Administrações Públicas  (Iestāžu sadarbības vienošanās valsts pārvaldes statistikas jomā); angļu valodā pieejama šeit:  http://www.dgo.pt/FP/StatisticsAgreement_INE_BP_DGO.pdf .  Sk. arī  Consolidated Inventory of sources and methods [for EDP statistics] , pieejams šajā adresē: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/pls/portal/docs/PAGE/PGP_DS_GFS/PGE_DS_GFS_11/EDPI_PT_2007_REV1.PDF.
            [19] OV L 274, 20.10.2005., 91. lpp.
            [20] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).
            [21] OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).