               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 295 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2010/401/ES par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Kiprā

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atceļ Lēmumu 2010/401/ES par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Kiprā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 12. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Lēmumā 2010/401/ES
                  1
                saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu nolēma, ka Kiprā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Padome norādīja, ka saskaņā ar informāciju, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, vispārējās valdības budžeta deficīts 2009. gadā bija 6,1 % no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 3 % no IKP. Bija sagaidāms, ka vispārējās valdības bruto parāds 2010. gadā sasniegs 62 % no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP.

               (2)Saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, tajā pašā dienā pieņēma Kiprai adresētu ieteikumu par pārmērīga valdības budžeta situācijas deficīta novēršanu, vēlākais, līdz 2012. gadam. Minētais Padomes ieteikums tika publiskots.

               (3)Komisija, pamatojoties uz tobrīd pieejamo informāciju, 2011. gada 27. janvārī secināja, ka Kipra ir veikusi pasākumus, kas liecina par pienācīgu progresu, lai Padomes noteiktajā laikposmā novērstu pārmērīgu budžeta deficītu. Komisija 2012. gada 11. janvārī vēlreiz apstiprināja, ka Kipra ir veikusi efektīvus pasākumus, lai laikus un noturīgi novērstu pārmērīgo budžeta deficītu.

               (4)Kipras iestādes lūdza Eiropas Savienībai, dalībvalstīm, kuru valūta ir euro, un Starptautiskajam Valūtas fondam finansiālu palīdzību, lai saņemtu atbalstu Kipras ekonomikas ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanai. Padome 2013. gada 25. aprīlī pieņēma lēmumu, kas adresēts Kiprai, par konkrētiem pasākumiem finanšu stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanai
                  2
               . Vienlaikus Eiropas Stabilizācijas mehānisms (ESM) piešķīra Kiprai finansiālu palīdzību. Šajā sakarībā Kipras iestādes un Komisija, rīkojoties ESM uzdevumā, 2013. gada 26. aprīlī parakstīja Saprašanās memorandu par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem (“saprašanās memorands”).

               (5)Padome 2013. gada 16. maijā atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktam secināja, ka valsts rīcība bijusi efektīva un ka pēc 2010. gada ieteikuma pieņemšanas norisinājušies negaidīti nelabvēlīgi ekonomikas notikumi, kas lielā mērā negatīvi ietekmējuši valdības finanses. Tāpēc Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, lēma, ka Regulas (EK) Nr.1467/97 3. panta 5. punktā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, un saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu nāca klajā ar pārskatītu ieteikumu Kiprai novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju līdz 2016. gadam.

               (6)Komisija 2013. gada 6. septembrī secināja, ka Kipra ir veikusi efektīvus pasākumus, lai saskaņā ar Padomes 2013. gada 16. maija ieteikumu līdz 2016. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu.

               (7)Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 472/2013 10. panta 2. punkta a) apakšpunktu Kipra bija atbrīvota no pienākuma iesniegt atsevišķu ziņojumu saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta procedūru, un tā iesniedza ziņojumu tikai tās makroekonomikas korekciju programmas ietvaros.

               (8)Kipra 2016. gada martā pabeidza savu trīs gadus ilgo makroekonomikas korekciju programmu, kas paredzēja vērienīgas reformu programmas īstenošanu un veicināja finanšu stabilitātes nodrošināšanu, valsts finanšu uzlabošanu un ilgtspējīgas ekonomikas izaugsmes atjaunošanu.

               (9)Saskaņā ar 4. pantu Līgumiem pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz datus šīs procedūras īstenošanai. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2009
                  3
                3. pantu divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji.

               (10)Padomei, pamatojoties uz paziņotajiem datiem, būtu jālemj par to, vai lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu ir atceļams. Turklāt lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu jāatceļ tikai tad, ja Komisijas prognozes liecinātu, ka prognozes periodā budžeta deficīts nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, proti, 3 % no IKP
                  4
               .

               (11)Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu, pēc Kipras 2016. gada aprīļa paziņojuma, kā arī pamatojoties uz 2016. gada Stabilitātes programmu un Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus.

                  –Vispārējās valdības budžeta deficīts 2015. gadā bija 1 % no IKP, tādējādi samazinot deficītu zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības — 3 % no IKP — gadu pirms Padomes noteiktā termiņa. Šā uzlabojuma pamatā bija fiskālās konsolidācijas centieni un finanšu nozares stabilizācijas pasākumu vienreizējās ietekmes izzušana attiecībā uz 2014. gada budžeta deficītu.

                  –Kipras valdības 2016. gada 13. maijā iesniegtajā Stabilitātes programmā paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2016. gadā būs 0,4 % no IKP un 2017. gadā — 0,5 % no IKP. Komisija 2016. gada pavasara prognozē paredz, ka, politikai nemainoties, nominālā bilance 2016. gadā būs -0,4 % no IKP, bet 2017. gadā tā būs 0 % no IKP. Tādējādi ir gaidāms, ka visā prognozes periodā budžeta deficīts saglabāsies zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % no IKP.

                  –Komisija lēš, ka strukturālā bilance, resp., vispārējās valdības budžeta bilance, kas koriģēta attiecībā uz ekonomikas ciklu un kurā atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi, laikposmā no 2013. gada līdz 2015. gadam ir uzlabojusies par 6,6 % no IKP.

                  –Finanšu nozarei sniegtā valsts atbalsta un nominālā IKP samazināšanās dēļ vispārējās valdības bruto parāda attiecība pret IKP palielinājās no 102,5 % 2013. gadā līdz 108,9 % 2015. gadā. Komisija 2016. gada pavasara prognozē paredz, ka vispārējās valdības bruto parāds 2016. gadā saglabāsies stabils, bet 2017. gadā samazināsies līdz 105,4 % no IKP galvenokārt nominālā IKP palielināšanās dēļ.

               (12)No 2016. gada, kas ir gads pēc pārmērīgā deficīta novēršanas, Kiprai tiks piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai būtu jānodrošina, ka tiks ievērota atbilstība tās vidējā termiņa mērķim un izdevumu kritērijam un panākts pietiekams progress virzībā uz parāda kritērija ievērošanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 1.a punktu. Šajā sakarībā šķiet, ka Kipra 2016. gadā panāks atbilstību savam vidējā termiņa mērķim, bet 2017. gadā ir sagaidāma zināma novirzīšanās. Tiek prognozēts, ka Kipras strukturālā bilance pasliktināsies vairāk, nekā tas ir atļauts saskaņā ar pārejas noteikumu par parādu. Papildu pasākumi būs nepieciešami 2017. gadā.

               (13)Saskaņā ar Līguma 126. panta 12. punktu Padomes lēmums par pārmērīgu budžeta deficītu jāatceļ, ja Padome atzīst, ka pārmērīgs budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts.

               (14)Padome uzskata, ka pārmērīgais budžeta deficīts Kiprā ir novērsts un tāpēc Lēmums 2010/401/ES būtu jāatceļ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Vispārējais novērtējums ļauj secināt, ka Kiprā ir novērsta pārmērīga budžeta deficīta situācija.

               2. pants

               Ar šo atceļ Lēmumu 2010/401/ES.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Kipras Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Lēmums 2010/401/ES (2010. gada 13. jūlijs) par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Kiprā (OV L 186, 20.7.2010., 30. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2013/236/ES (2013. gada 25. aprīlis), kas adresēts Kiprai, par konkrētiem pasākumiem finanšu stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanai (OV L 141, 28.5.2013., 32. lpp.).

                     (3)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 479/2009 (2009. gada 25. maijs) par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.).

                     (4)
                  Saskaņā ar 2012. gada 3. septembra “Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”. Skatīt:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2017
            COM(2017) 469 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Jaunzēlandi
            {SWD(2017) 289 final}{SWD(2017) 290 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               ·Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Eiropas Savienībai (ES) un Jaunzēlandei ir izcilas politiskās attiecības un pieredzes bagātas attiecības tirdzniecības un ieguldījumu jomā, kuru pamatā ir kopējas vērtības: demokrātija un cilvēktiesības. Jaunzēlande ir noslēgusi vairākus brīvās tirdzniecības nolīgumus (BTN) ar citām valstīm. ES nav noslēgusi divpusēju BTN ar Jaunzēlandi, tādēļ ES uzņēmumiem ir salīdzinoši nelabvēlīgāki apstākļi, lai piekļūtu Jaunzēlandes tirgum.

               Ar 2015. gada 29. oktobra kopīgo paziņojumu
                  1
                ES un Jaunzēlandes vadītāji apņēmās sākt sarunu procesu, lai drīzā laikā noslēgtu padziļinātu un visaptverošu augstas kvalitātes BTN.

                  Priekšlikuma galvenais mērķis ir radīt labvēlīgākus nosacījumus turpmākai tirdzniecības un ieguldījumu palielināšanai starp ES un Jaunzēlandi. Šā priekšlikuma vispārīgie mērķi ir šādi:

               ·gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes veicināšana, paplašinot tirdzniecību,

               ·darbvietu un darba iespēju radīšana un labklājības uzlabošana,

               ·vairāk ieguvumu patērētājiem,

               ·Eiropas konkurētspējas uzlabošana pasaules tirgos un

               ·sadarbības ar līdzīgi domājošiem partneriem stiprināšana ar tirdzniecību saistītos jautājumos.

                  Iepriekš minētais ir saskaņā ar Komisijas paziņojumu “Tirdzniecība visiem — Ceļā uz atbildīgāku tirdzniecības un ieguldījumu politiku”
                     2
                  . Paziņojumā ir uzsvērta nepieciešamība attīstīt mūsu divpusējās attiecības, lai radītu darbvietas un izaugsmi, cenšoties visaptveroši novērst tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļus. Vienlaikus ir arī jānodrošina augsts sociālās un vides aizsardzības līmenis un jāsekmē citu ar tirdzniecību saistītu politikas mērķu sasniegšana, ieskaitot ilgtspējīgu attīstību un mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) īpašās vajadzības.

                  Paziņojumā “Tirdzniecība visiem” tika īpaši uzsvērts, ka “Austrālija un Jaunzēlande ir tuvas Eiropas partneres, tām ir tādas pašas vērtības kā Eiropai un tās piekrīt Eiropas viedoklim daudzos jautājumos, un tām ir svarīga nozīme Āzijas un Klusā okeāna valstu reģionā un multilaterālajās attiecībās. Spēcīgāka ekonomiskā saikne ar šīm valstīm būs arī stabila platforma dziļākai integrācijai ar plašākām Āzijas un Klusā okeāna valstu vērtību ķēdēm. Šo attiecību stiprināšanai ir jābūt prioritātei.”

                  Mērķi ir arī saskaņā ar Padomes secinājumiem par tirdzniecību (2014. gada 21. novembris)
                     3
                  , kuros ir uzsvērts, ka preču, pakalpojumu un investīciju tirdzniecība var sniegt būtisku ieguldījumu, lai sasniegtu mērķus, kas ir “Savienības stratēģiskās programmas pārmaiņu laikā” pamatā. Secinājumos tika arī pausts viedoklis, ka, balstoties uz jūtamo progresu, kas gūts ES divpusējās tirdzniecības programmas ietvaros, centienus vajadzētu vērst uz to, lai panāktu nolīgumus ar galvenajiem partneriem. Šis mērķis ir arī saskaņā arī ar Padomes secinājumiem par tirdzniecību un ieguldījumiem (2015. gada 27. novembris)
                     4
                  , kuros tika atbalstīta vērienīgu, visaptverošu un savstarpēji izdevīgu divpusēju tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumu noslēgšana un Komisija tika aicināta virzīt uz priekšu sarunas Āzijas un Klusā okeāna reģionā.

               ·Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Iepriekš minētie mērķi pilnībā atbilst Līgumam par Eiropas Savienību (LES), kurā ir noteikts, ka Eiropas Savienībai vajadzētu veicināt visu valstu integrāciju pasaules ekonomikā, arī pakāpeniski atceļot starptautiskās tirdzniecības ierobežojumus
                  5
               .

               Minētie mērķi ir arī saskaņā ar paziņojumu “Eiropa 2020 — Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”
                  6
               , kurā noteikts, ka Eiropas tirdzniecības stratēģija ietvers “priekšlikumus augsta līmeņa stratēģiskiem dialogiem ar galvenajiem partneriem, lai apspriestu stratēģiskus jautājumus, sākot ar tirgus piekļuvi, tiesisko regulējumu, starptautisko nelīdzsvarotību, enerģētiku un klimata pārmaiņām un piekļuvi izejvielām, un beidzot ar nabadzību pasaulē, izglītību un attīstību”.

               Mērķi pilnībā saskan arī ar mērķiem, kuri noteikti Eiropas Komisijas paziņojumā “Eiropas Mazās uzņēmējdarbības akts “Small Business Act””
                  7
                (2008) un “Mazi uzņēmumi, liela pasaule”
                  8
                (2011). Atbalsts MVU saimnieciskajām darbībām ārpus ES ir ietverts arī Savienības vispārējās konkurences stratēģijā, kā minēts paziņojumā “Eiropas rūpniecības atdzimšana”
                  9
                (2014).

               Mērķi ir arī saskaņā ar principiem, kas noteikti LES un paredz, ka ES politikas un rīcības mērķim vajadzētu būt konsolidēt un atbalstīt cilvēktiesības
                  10
                un palīdzēt “attīstīt starptautiskus pasākumus vides kvalitātes saglabāšanai un uzlabošanai, kā arī pasaules dabas resursu stabilai apsaimniekošanai un izmantošanai”
                  11
               .

               Mērķi ir saskaņā ar citiem ES politikas virzieniem un ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.

               Visbeidzot, mērķi saskan ar Ž. K. Junkera vadītās Komisijas prioritāti atjaunot Eiropas izaugsmi un palielināt darbvietu skaitu, neradot jaunus parādus, ar “Investīciju plānu” (jeb “Eiropas Stratēģisko investīciju fondu”)
                  12
               , kā arī ar Komisijas 2017. gada darba programmā
                  13
                minētajām konkrētajām prioritātēm.

               Šis ieteikums attiecas uz nolīgumu, kas ietvertu preču tirdzniecības, pakalpojumu, publiskā iepirkuma un ārvalstu tiešo ieguldījumu liberalizāciju un papildinošus noteikumus, piemēram, par intelektuālā īpašuma tiesībām.

               ·Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Jautājums par saskanību ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā ir aprakstīts iepriekšējā sadaļā “Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā”.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               ·Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. un 4. punkts.

               ·Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Saskaņā ar LES 5. panta 3. punktu subsidiaritātes principu nepiemēro jomās, kuras ir ekskluzīvā ES kompetencē. Kopējā tirdzniecības politika ir viena no jomām, kurās Savienībai ir ekskluzīva kompetence saskaņā ar LESD 3. pantu. Šī politika ietver sarunas par tirdzniecības nolīgumiem saskaņā ar, inter alia, LESD 207. pantu.

               ·Proporcionalitāte

               Saskaņā ar proporcionalitātes principu tika apsvērti visi racionālie politikas risinājumi, lai novērtētu šādas politiskas iejaukšanās iespējamo efektivitāti, kā sīki aprakstīts ietekmes novērtējuma ziņojumā.

               ·Juridiskā instrumenta izvēle

                  Eiropas Savienības Padomes Lēmums.

               3.EX-POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               ·Ex-post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               ·Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Komisija aktīvi sadarbojās ar ieinteresētajiem partneriem un rīkoja visaptverošu tiešsaistes sabiedrisko apspriešanu
                  14
               , lai apkopotu detalizētus viedokļus par turpmākajām ES un Jaunzēlandes tirdzniecības un ekonomiskajām attiecībām
                  15
               .

               Tiešsaistes sabiedriskā apspriešana notika no 2016. gada 11. marta līdz 3. jūnijam. Tā bija pieejama Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē un tika publicēta portālā “EU Survey” (Komisijas tiešsaistes sabiedriskās apspriešanas portāls). Ieinteresētās personas gan no ES, gan ārpus tās tika aicinātas atbildēt uz jautājumiem, kuri attiecās uz plašu tematu loku saistībā ar tirdzniecību un ieguldījumiem starp ES un Jaunzēlandi.

               Komisija saņēma 108 atbildes no visdažādākajiem respondentiem. Atsauksmju kopsavilkums ir ietverts ietekmes novērtējuma ziņojumā, un visas atbildes tika publicētas, ja vien atbildētājs nebija pret to iebildis.

               ·Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Ārējam konsultantam uzdeva veikt ex-ante analīzi par BTN paredzēto scenāriju iespējamo ietekmi.

                  Komisija ir arī sazinājusies ar dažādām ieinteresētajām personām, kuras pauda viedokli par specifiskiem ierobežojumiem piekļuvei tirgum un citiem tirdzniecības ierobežojumiem, ar ko tās saskaras savās tirdzniecības un ieguldījumu attiecībās ar Jaunzēlandi.

               ·Ietekmes novērtējumi

                  Lai gan ietekmes novērtējuma, kas attiecās uz tirdzniecību, ieguldījumiem un citiem jautājumiem, tvērums bija plašāks nekā šā ieteikuma tvērums, tā secinājumi ir spēkā arī attiecībā uz šo ieteikumu.

                  Ietekmes novērtējuma ziņojums un tam pievienotais kopsavilkums, kā arī Regulējuma kontroles padomes pozitīvais atzinums ar atrunu tiks publicēts.

                  Papildus ietekmes novērtējumam ārēji konsultanti veiks neatkarīgu ilgtspējas ietekmes novērtējumu, lai pārbaudītu BTN iespējamo ietekmi uz ekonomiku, sabiedrību, cilvēktiesībām un vidi. Ilgtspējas ietekmes novērtējums tiks veikts vienlaikus ar BTN sarunām un balstīsies uz plašu apspriešanos ar ieinteresētajām personām, it īpaši ar pilsonisko sabiedrību. Ilgtspējas ietekmes novērtējumu pabeigs pirms BTN parafēšanas, un novērtējuma konstatējumus ņems vērā sarunu procesā.

               ·Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  MVU vajadzētu iegūt jaunas darījumdarbības iespējas un ietaupījumus saskaņā ar BTN, pateicoties liberalizācijai, labākam tiesiskajam regulējumam, uzlabotām muitas procedūrām un lielākai regulējuma pārredzamībai. Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir iekļauta sīka informācija par iespējamo ietekmi uz ieinteresētajām personām un ekonomikas sektoriem.

               ·Pamattiesības

                  Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir risināti pamattiesību jautājumi sociālajā, vides un cilvēktiesību aspektā.

                  BTN būtu jāietver nodaļa par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību saskaņā ar spēkā esošo ES politiku.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  BTN būs ierobežota negatīva ietekme uz ES budžetu muitas nodokļu veidā tarifu liberalizācijas dēļ. Ir paredzama netieša pozitīva ietekme resursu pieauguma ziņā saistībā ar pievienotās vērtības nodokli un nacionālo kopienākumu.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               ·Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Saskaņā ar apņemšanos, kas pausta 2015. gada paziņojumā “Tirdzniecība visiem”, tiks veikts ar Jaunzēlandi noslēdzamā BTN ietekmes padziļināts ex-post izvērtējums pēc tam, kad tas būs bijis spēkā pietiekami ilgi, lai kļūtu pieejami jēgpilni dati. Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir iekļauta sīka informācija par paredzētajiem uzraudzības un izvērtēšanas pasākumiem.

                  •
                        Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               ·Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

               Neattiecas.

               ·Procedūras jautājumi

               Komisija risinās sarunas ES vārdā.

               Saskaņā ar LESD 218. panta 4. punktu tiek ierosināts, ka Eiropas Savienības Padome par komiteju, ar kuru apspriežoties, sarunas jāveic, ieceļ Tirdzniecības politikas komiteju.

               Eiropas Parlamentu informēs visos procedūras posmos saskaņā ar LESD 218. panta 10. punktu.

               Komisija atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Savienības Padomes locekļi jau agrīnā posmā arvien vairāk iesaistās sadarbībā ar savas valsts parlamentu par tirdzniecības sarunām saskaņā ar savas valsts institucionālo praksi. Komisija aicina Eiropas Savienības Padomes locekļus rīkoties tāpat arī attiecībā uz šo ieteikumu Padomes lēmumam, pienācīgi ņemot vērā Padomes Lēmumu 2013/488/ES par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai
                  16
               .

               Komisija informēs Jaunzēlandi par ES iekšējiem noteikumiem attiecībā uz pārredzamību un Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Parlamenta piekļuvi sarunu dokumentiem.

               Komisija šo ieteikumu un tā pielikumu publicē uzreiz pēc to pieņemšanas.

               Komisija iesaka sarunu norādes publicēt uzreiz pēc to pieņemšanas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Jaunzēlandi

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               TĀ KĀ būtu jāsāk sarunas, lai noslēgtu brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Jaunzēlandi,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisiju pilnvaro Savienības vārdā risināt sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Jaunzēlandi.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar Tirdzniecības politikas komiteju.

               4. pants

               Šo lēmumu un tā pielikumu publicēs uzreiz pēc to pieņemšanas.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-5947_en.htm

                     (2)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

                     (3)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf

                     (4)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/

                     (5)
                  LES 21. panta 2. punkta e) apakšpunkts.

                     (6)

                  http://ec.europa.eu/eu2020/pdf/COMPLET%20EN%20BARROSO%20%20%20007%20-%20Europe%202020%20-%20EN%20version.pdf

                     (7)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/en/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014

                     (10)
                  LES 21. panta 2. punkta b) apakšpunkts.

                     (11)
                  LES 21. panta 2. punkta f) apakšpunkts.

                     (12)

                  http://ec.europa.eu/priorities/jobs-growth-investment/plan/index_en.htm

                     (13)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_lv

                     (14)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195

                     (15)
                  Tiešsaistes sabiedriskajā apspriešanā bija ietvertas arī turpmākās tirdzniecības un ekonomiskās attiecības starp ES un Austrāliju.

                     (16)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2017
            COM(2017) 469 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Jaunzēlandi
            {SWD(2017) 289 final}{SWD(2017) 290 final}

               PIELIKUMS

               SARUNU NORĀDES ATTIECĪBĀ UZ BRĪVĀS TIRDZNIECĪBAS NOLĪGUMU AR JAUNZĒLANDI

               A.
                     NOLĪGUMA BŪTĪBA UN DARBĪBAS JOMA

               Nolīgumā būtu jāietver tikai noteikumi par tirdzniecību un jomām, kas saistītas ar ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem, kurus piemēro pušu starpā.

               Nolīgumam vajadzētu būt vērienīgam, visaptverošam un pilnībā atbilstošam Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem un pienākumiem. Sarunas būtu jārisina un jānoslēdz, ņemot vērā saistības saskaņā ar PTO. Nolīgumā būtu jāparedz augsta līmeņa mērķi, kuri pārsniegtu pašreizējās PTO saistības.

               Nolīgumā būtu jāparedz preču tirdzniecības, pakalpojumu un ārvalstu tiešo ieguldījumu pakāpeniska un abpusēja liberalizācija. Tajā būtu jāietver noteikumi attiecībā uz citām ar tirdzniecību saistītām jomām, lai veicinātu, atvieglotu vai reglamentētu šādu tirdzniecību un ārvalstu tiešos ieguldījumus. Visas saistības saskaņā ar nolīgumu tiek uzņemtas ar mērķi panākt tiešu un tūlītēju ietekmi uz tirdzniecību un, attiecīgā gadījumā, kopīgo ES noteikumu darbības jomā.

               Nolīgumā būtu jāietver pienākumi jomās, kuras ir nolīguma abu pušu visu piemērojamo iestāžu un struktūru kompetencē.

               B.
                     IEROSINĀTAIS NOLĪGUMA SATURS

               Preambula, vispārīgi principi

               Preambulā būtu jāatgādina, ka partnerattiecības ar Jaunzēlandi ir balstītas uz kopīgiem principiem un vērtībām, kas atspoguļotas ES un Jaunzēlandes 2016. gada Partnerattiecību nolīgumā par attiecībām un sadarbību (PARC). Nolīgumam vajadzētu būt daļai no vispārējā politisko attiecību un institucionālā regulējuma, kas noteikts PARC.

               Divpusējās tirdzniecības un ārvalstu tiešo ieguldījumu liberalizācijas nolūkā nolīgumā būtu arī jāpiemin inter alia:

               ·ES ārējās darbības principi un mērķi;

               ·pušu saistības attiecībā uz ilgtspējīgu attīstību un starptautiskās tirdzniecības ieguldījums ilgtspējīgā attīstībā saistībā ar tās ekonomisko, sociālo un vides dimensiju, ietverot ekonomikas attīstību, nabadzības mazināšanu, pilnīgu un produktīvu nodarbinātību un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību visiem, vides un dabas resursu aizsardzību un saglabāšanu;

               ·pušu apņemšanās pilnībā ievērot tiesības un pienākumus, kuri izriet no dalības PTO;

               ·pušu apņemšanās palielināt patērētāju labklājību, izmantojot politiku, kas nodrošina patērētāju augsta līmeņa aizsardzību un ekonomisko labklājību;

               ·tiesības reglamentēt saimniecisko darbību sabiedrības interesēs, lai sasniegtu leģitīmus sabiedriskās politikas mērķus (piemēram, sabiedrības veselības aizsardzība un veicināšana, sociālie pakalpojumi, sabiedrības izglītošana, drošība, vide, sabiedrības morāle, sociālā vai patērētāju aizsardzība, privātums un datu aizsardzība un kultūras daudzveidības aizsargāšana un veicināšana);

               ·mērķis, ka ar nolīgumu būtu jāizveido jauns regulējums pušu ekonomiskajām attiecībām un vispirmām kārtām tirdzniecības un ārvalstu tiešo ieguldījumu attīstīšanai;

               ·pušu kopīgais mērķis ņemt vērā īpašās grūtības, kas rodas maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), piedaloties tirdzniecības un ārvalstu tiešo ieguldījumu attīstīšanā;

               ·pušu apņemšanās sazināties ar visām attiecīgajām ieinteresētajām pusēm, arī privāto sektoru un pilsoniskās sabiedrības organizācijām / pārstāvjiem.

               Mērķi

               Ar nolīgumu būtu jāapstiprina kopīgais mērķis par pakāpenisku un abpusēju būtībā visas preču un pakalpojumu tirdzniecības un ārvalstu tiešo ieguldījumu liberalizāciju, pilnībā ievērojot PTO noteikumus, it īpaši Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV pantu un Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (GATS) V pantu.

               Ar nolīgumu būtu jānodrošina augsta līmeņa piekļuve publiskā iepirkuma tirgum un ar tirdzniecību saistītas intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT), ieskaitot ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, un jāstiprina dialogs un sadarbība attiecībā uz tehnisko un tiesisko regulējumu.

               Nolīgumā būtu jāatzīst, ka ilgtspējīga attīstība ir pušu vispārējais mērķis, un būtu jānodrošina un jāsekmē starptautisko vides un sociālo nolīgumu un standartu ievērošana, lai veicinātu tirdzniecību. Ilgtspējīga attīstība būtu jāņem vērā visā nolīgumā, ietverot gan sociālos, gan vides jautājumus. Ar nolīgumu būtu jānodrošina, ka puses neveicinātu tirdzniecību vai ārvalstu tiešos ieguldījumus, pazeminot valsts tiesību aktu prasības un standartus tādās jomās kā vide, darbs vai drošības un veselības aizsardzība darbā vai mīkstinot darba pamatstandartus vai tiesību aktus, kuru mērķis ir kultūras daudzveidības aizsardzība un veicināšana.

               Preču tirdzniecība

               Ievedmuitas un izvedmuitas nodokļi un ar tarifiem nesaistīti pasākumi

               Nolīguma mērķis ir nodrošināt pēc iespējas lielāku tirdzniecības liberalizāciju. Nolīgumā būtu jāietver būtībā visa preču tirdzniecība pušu starpā. Pēc nolīguma stāšanās spēkā būtu jālikvidē tarifi lielākajā daļā pozīciju. Nolīguma mērķim vajadzētu būt abpusēji atcelt ievedmuitas nodokļus un nodevas ar līdzvērtīgu ietekmi, parasti ne ilgāk par septiņiem gadiem. Izņēmumi būtu jāsamazina līdz minimumam, un uz pašiem sensitīvākajiem produktiem būtu jāattiecina īpaši noteikumi. Piemēram, būtu jāapsver ilgāks pārejas periods vai citi pasākumi attiecībā uz dažu lauksaimniecības produktu tarifa likmes kvotām.

               Sarunām par tarifu samazināšanu būtu jānotiek, pamatojoties uz nodokļiem, ko ES piemēro erga omnes sarunu sākšanas dienā un uz nodokļiem, ko Jaunzēlande piemēro erga omnes sarunu sākšanas dienā.

               Būtu jāaizliedz visi izvedmuitas nodokļi vai nodevas vai jebkādi citi pasākumi ar līdzvērtīgu ietekmi, un nebūtu jāievieš jauni pasākumi.

               Izcelsmes noteikumi

               Izcelsmes noteikumiem un noteikumiem, kas paredz administratīvo sadarbību, būtu jāatvieglo tirdzniecība un jābūt vienkāršākiem, un jāņem vērā ES standarta preferenciālie izcelsmes noteikumi un ES ražotāju intereses.

               Krāpšanas apkarošanas pasākumi

               Nolīguma klauzulā par pastiprinātu administratīvo sadarbību būtu jānosaka procedūras un atbilstoši pasākumi, ko puses var piemērot, ja tiek konstatēts administratīvās sadarbības trūkums muitas jautājumos, attiecībā uz pārkāpumiem un krāpšanu.

               Administratīvo kļūdu novēršana

               Būtu arī jāietver noteikumi, lai kopīgi izskatītu iespēju pieņemt atbilstošus pasākumus gadījumos, kad kompetentās iestādes kļūdījušās preferenciālo izcelsmes noteikumu piemērošanā.

               Muita un tirdzniecības atvieglošana

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi, lai atvieglotu tirdzniecību starp pusēm, vienlaikus nodrošinot efektīvus kontroles pasākumus. Tāpēc nolīgumā būtu jāietver saistības par pušu noteikumiem, prasībām, formalitātēm un procedūrām attiecībā uz importu, eksportu un tranzītu. Minētajos noteikumos būtu jāņem vērā parafētais ES un Jaunzēlandes nolīgums par muitas sadarbību un savstarpēju palīdzību muitas lietās vai tā turpmākie grozījumi.

               Ar nolīgumu būtu jāveicina, ka tiek efektīvi īstenoti un piemēroti starptautiskie noteikumi un standarti muitas jomā un citas ar tirdzniecību saistītas procedūras, ieskaitot PTO noteikumus, PTO tirdzniecības atvieglošanas nolīgumu un Pasaules muitas organizācijas instrumentus, kā arī pārskatīto Kioto konvenciju.

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi, lai veicinātu pieredzes un paraugprakses apmaiņu konkrētās savstarpējo interešu jomās. Šīs jomas var ietvert tādus jautājumus kā noteikumu un procedūru modernizēšana un vienkāršošana, dokumentu standartizācija, tarifu klasifikācija, pārredzamība, savstarpēja atzīšana un iestāžu sadarbība.

               Ar nolīgumu būtu jāveicina konverģence tirdzniecības atvieglošanas jomā, pamatojoties uz attiecīgiem starptautiskiem standartiem un instrumentiem.

               Ar nolīgumu būtu jāveicina muitas iestāžu efektīva un iedarbīga IĪT īstenošana attiecībā uz visām precēm, kurām piemēro muitas kontroli.

               Nolīguma noteikumos par tirdzniecības atvieglošanu būtu jāņem vērā grūtības, kas rodas MVU, vienlaikus nodrošinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem uzņēmējiem.

               Nolīguma mērķim vajadzētu būt ieviest protokolu par savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās, kurā tiktu ietverta palīdzība krāpšanas apkarošanas izmeklēšanās, ko veic muita (ieskaitot palīdzību pēc pieprasījuma, spontānu palīdzību un konfidencialitāti), vai arī nolīgumā varētu atsaukties uz ES un Jaunzēlandes nolīguma par muitas sadarbību un savstarpēju palīdzību muitas lietās protokolu.

               Ar tarifiem nesaistīti šķēršļi

               Ar nolīgumu būtu jārisina ar tirdzniecību saistīti regulējuma jautājumi un jānovērš ar tarifiem nesaistīti šķēršļi. Tāpēc ar nolīgumu būtu jāaizliedz jebkādi tirdzniecības aizliegumi, ierobežojumi vai citi ar tarifiem nesaistīti šķēršļi, kurus neattaisno turpmāk minētie vispārējie izņēmumi un kuri varētu būt patvaļīgas diskriminācijas veids vai slēpts pušu savstarpējās tirdzniecības ierobežojums. Par prioritāti būtu jānosaka noteikumi un procedūras, kas būtu jāietver, lai nodrošinātu nepamatotu ar tarifiem nesaistītu tirdzniecības šķēršļu likvidēšanu. Nolīgumā būtu arī jāparedz attiecīgas procedūras, lai novērstu ar tarifiem nesaistītus un citus nevajadzīgus tirdzniecības šķēršļus. Ar nolīgumu būtu arī jārisina lokalizēšanas prasības.

               Ar tarifiem nesaistīti šķēršļi, kas attiecas uz konkrētiem ražojumiem, būtu jānovērš uz pieprasījuma un piedāvājuma pamata vienlaikus ar informācijas apmaiņu par tarifu koncesijām. Ņemot vērā to, cik būtiski ir veicināt nolīguma mērķus un uzlabot piekļuvi tirgum lielākā mērā, nekā tas tiek nodrošināts, izmantojot horizontālos noteikumus, nolīgumā būtu jāietver saistības konkrētos sektoros ar tarifiem nesaistītu šķēršļu jomā.

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par valsts tirdzniecības uzņēmumiem, izvērtējot ikvienu varbūtēju konkurences izkropļojumu un šķēršļus tirdzniecībai, ko tie varētu radīt.

               Tehniskie noteikumi, standarti un atbilstības novērtēšanas procedūras

               Pusēm būtu ne vien jāapstiprina PTO Nolīguma par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā noteikumi, bet arī jāievieš noteikumi, kuri ir balstīti uz minētajiem noteikumiem un papildina tos, lai atvieglotu pušu piekļuvi otras puses tirgum.

               Nolīgumā būtu jāietver vairāki vispārīgi principi (piemēram, proporcionalitāte, nevajadzīgu ierobežojumu nepiemērošana, pārredzamība, nediskriminācija) un noteikumi, kuri ir balstīti uz PTO noteikumiem un papildina tos. Cita starpā, mērķiem vajadzētu ietvert pārredzamības palielināšanu, labas regulatīvās prakses veicināšanu, attiecīgu starptautisko standartu pieņemšanu, tehnisko noteikumu saderības un konverģences panākšanu, pamatojoties uz starptautiskiem standartiem, testēšanas un sertificēšanas prasību racionalizēšanu, piemēram, izmantojot uz risku balstītu pieeju atbilstības novērtēšanā (izmantojot arī atbilstības pašdeklarāciju sektoros, kur tas ir iespējams un pieņemams), un noteikumus, kuru mērķis ir tehnisko noteikumu saderība vairākos prioritāros sektoros un akreditācijas izmantošanas veicināšana.

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi, kuru mērķis ir uzlabot informācijas izplatīšanu importētājiem un eksportētājiem.

               Sarunās būtu jārisina jautājumi par attiecībām starp šo nolīgumu un spēkā esošo Savstarpējās atzīšanas nolīgumu ar mērķi uzlabot tā īstenošanu un nodrošināt efektīvāku sadarbību.

               Sanitārie un fitosanitārie pasākumi

               Pusēm būtu jābalstās uz PTO Nolīgumu par sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem un jāpārsniedz tā prasības ar mērķi atvieglot pušu piekļuvi otras puses tirgum, vienlaikus aizsargājot cilvēku, dzīvnieku vai augu dzīvību un veselību. Nodaļā par sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem būtu jāietver tādi jautājumi kā pārredzamība, proporcionalitāte, nevajadzīga kavēšanās, saskaņošana, līdzvērtības un alternatīvu pasākumu atzīšana, reģionalizācija, kontroles, pārbaudes un apstiprināšanas procedūras, revīzijas, importa pārbaudes, ārkārtas pasākumi, uzņēmumu apstiprināšana bez iepriekšējas pārbaudes, ES mēroga atļaujas procedūru piemērošanas turpināšana (vienots subjekts), regulatīvā sadarbība, labāka sadarbība rezistences pret antimikrobiāliem līdzekļiem jautājumos un tāda mehānisma izveide, ar kuru varētu efektīvi risināt konkrētas ar tirdzniecību saistītas problēmas attiecībā uz sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem.

               Sarunās būtu jāievēro Padomes 1995. gada 20. februārī pieņemto sarunu norāžu noteikumi (Padomes dokuments 4976/95). Sarunās būtu jārisina jautājumi par attiecībām starp šo nolīgumu un ES un Jaunzēlandes nolīgumu par tirdzniecībai ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku izcelsmes produktiem piemērojamajiem sanitārajiem pasākumiem, vienlaikus saglabājot tā saturu un nodrošinot efektīvu sadarbību.

               Dzīvnieku labturība

               Ar nolīgumu būtu jāveicina sadarbības un apmaiņas turpināšana dzīvnieku labturības jomā, lai pārrunātu, inter alia, iespējamās saistības attiecībā uz līdzvērtību dzīvnieku labturības jomā pušu starpā.

               Aizsardzības pasākumi

               Nolīgumā būtu jāietver aizsardzības pasākumu klauzula, kurā būtu noteikts, ka ikviena no pusēm var veikt attiecīgus pasākumus saskaņā ar PTO Nolīgumu par 1994. gada GATT XIX panta īstenošanu vai PTO Nolīgumu par aizsardzības pasākumiem. Ar nolīgumu būtu arī jānodrošina, ka šādiem aizsardzības pasākumiem vajadzētu būt pēc iespējas mazākai kropļojošai ietekmei uz divpusējo tirdzniecību.

               Lai maksimāli palielinātu liberalizācijas saistības un lai nodrošinātu vajadzīgo aizsardzību, ņemot vērā sensitīvu sektoru specifiku, nolīgumā principā būtu jāietver divpusējas aizsardzības klauzula, saskaņā ar kuru ikviena puse drīkst pilnībā vai daļēji atcelt preferences, ja otras puses ražojuma importa apjoma pieaugums izraisa vai draud izraisīt nopietnu kaitējumu vietējai ražošanas nozarei.

               Antidempinga un kompensācijas pasākumi

               Nolīgumā būtu jāietver antidempinga un kompensācijas pasākumu klauzula, kurā būtu noteikts, ka ikviena no pusēm var veikt attiecīgus pret dempingu un/vai kompensējamām subsīdijām vērstus pasākumus saskaņā ar PTO Nolīgumu par 1994. gada GATT VI panta īstenošanu vai PTO Nolīgumu par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem. Nolīgumā būtu arī jāintegrē saistības, kas pārsniedz PTO noteikumu prasības šajā jomā saskaņā ar ES noteikumiem un iepriekšējiem nolīgumiem.

               Ar nolīgumu būtu jāatzīst, ka zaļās grupas maksājumi nekropļo tirdzniecību, un tādēļ uz tiem principā nebūtu jāattiecina antidempinga un antisubsidēšanas pasākumi.

               Pakalpojumu tirdzniecība, ārvalstu tiešie ieguldījumi un digitālā tirdzniecība

               Saskaņā ar GATS V pantu nolīgumam vajadzētu aptvert plašu sektoru loku un attiekties uz visiem pakalpojumu sniegšanas veidiem. Nolīgumā nebūtu jāparedz a priori izslēgšana no tā darbības jomas, izņemot audiovizuālo pakalpojumu izslēgšanu un tādu pakalpojumu izslēgšanu, kurus sniedz, realizējot valsts varas pilnvaras. Sarunu mērķim vajadzētu būt pakāpeniskai un abpusējai pakalpojumu tirdzniecības un ieguldījumu liberalizācijai, likvidējot ierobežojumus piekļuvei tirgum un valsts režīmam, plašāk nekā to paredz pušu PTO saistības un piedāvājumi, kas iesniegti saistībā ar sarunām par pakalpojumu tirdzniecības nolīgumu. Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par veiktspējas prasībām attiecībā uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem.

               Nolīgumā būtu arī jāietver reglamentējošās prasības. Tāpēc sarunās būtu jāietver tādi jautājumi kā:

               ·reglamentējošie noteikumi par pārredzamību un savstarpējo atzīšanu,

               ·horizontālie noteikumi par valsts regulējumu, piemēram, noteikumi, kas nodrošina objektivitāti un tiesību aktos paredzēto kārtību attiecībā uz licencēšanas un kvalifikācijas prasībām un procedūrām, un

               ·reglamentējošie noteikumi konkrētiem sektoriem, ieskaitot telesakaru pakalpojumus, finanšu pakalpojumus, piegādes pakalpojumus un starptautiskos jūras transporta pakalpojumus.

               Saistībā ar aizvien lielāku tirdzniecības digitalizāciju sarunu rezultātam vajadzētu būt noteikumiem, kas attiektos uz digitālo tirdzniecību un pārrobežu datu plūsmām, elektroniskajiem uzticamības pakalpojumiem un elektroniskas autentifikācijas pakalpojumiem, nevēlamiem tiešā mārketinga paziņojumiem, un tajās būtu jārisina jautājums par nepamatotām datu lokalizēšanas prasībām, vienlaikus neapspriežot un neskarot ES noteikumus personas datu aizsardzības jomā.

               Nolīgumā var ietvert procedūru ievērošanas saistības attiecībā uz fizisku personu ieceļošanu un uzturēšanos uzņēmējdarbības veikšanas nolūkos saskaņā ar pušu saistībām 4. režīmā. Tomēr nolīgumam nekādi nevajadzētu liegt pusēm piemērot valsts tiesību aktus, noteikumus un prasības attiecībā uz ieceļošanu un uzturēšanos, ja vien tās to nedara tā, ka tiek atceltas vai pasliktinās priekšrocības, kas ir paredzētas saskaņā ar nolīgumu. Joprojām vajadzētu būt piemērojamiem tiesību aktiem, noteikumiem un prasībām, kas ES ir spēkā attiecībā uz darba apstākļiem un darba tiesībām.

               Nolīgumā būtu atkārtoti jāapstiprina tiesības reglamentēt saimniecisko darbību sabiedrības interesēs, lai sasniegtu leģitīmus sabiedriskās politikas mērķus (piemēram, sabiedrības veselības aizsardzība un veicināšana, sociālie pakalpojumi, sabiedrības izglītošana, drošība, vide, sabiedrības morāle, sociālā vai patērētāju aizsardzība, privātums un datu aizsardzība un kultūras daudzveidības aizsargāšana un veicināšana). Būtu jāsaglabā ES sabiedrisko pakalpojumu augstā kvalitāte saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un it īpaši Protokolu Nr. 26 par sabiedriskiem pakalpojumiem, kā arī ņemot vērā ES atrunas šajā jomā, ieskaitot GATS.

               Kapitāla aprite un maksājumi

               Nolīguma mērķim vajadzētu būt ierobežojumu atcelšanai attiecībā uz kārtējiem maksājumiem un kapitāla apriti, kas saistīti ar darījumiem, kuri liberalizēti saskaņā ar šo nolīgumu, un tajā būtu jāietver pārtraukšanas klauzula. Tajā būtu jāietver aizsardzības un izņēmuma noteikumi (piemēram, par Savienības ekonomisko un monetāro savienību un maksājumu bilanci), kuriem vajadzētu būt saskaņā ar LESD noteikumiem par kapitāla aprites brīvību.

               Intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT)

               Nolīgumam būtu jāpapildina Līgums par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem (TRIPS) un jābalstās uz to ar mērķi nodrošināt intelektuālā īpašuma tiesību atbilstoša līmeņa efektīvu aizsardzību un izpildi.

               Nodaļā par IĪT būtu jāietver tādi temati kā autortiesības un ar tām saistītas tiesības, preču zīmes, dizainparaugi, patenti, augu šķirņu tiesības, neizpaužama informācija, kas ietver arī tirdzniecības noslēpumus, ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (ĢIN) un labāka piemērošana. Ar nolīgumu būtu jācenšas uzlabot IĪT piemērošanas efektivitāti — arī digitālajā vidē un uz robežām (arī attiecībā uz eksportu).

               Ar nolīgumu būtu jāizveido attiecīgi pušu sadarbības mehānismi, lai atbalstītu nodaļas par IĪT īstenošanu, kā arī regulārs dialogs intelektuālā īpašuma jomā, lai veicinātu informācijas apmaiņu par attiecīgo likumdošanas progresu, īstenošanas pieredzes apmaiņu un apspriešanos attiecībā uz trešām valstīm.

               Neskarot attiecīgās daudzpusējās diskusijas par šo jomu, sarunās būtu jāizskata jautājums par ģenētiskajiem resursiem, tradicionālajām zināšanām un folkloru.

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (ĢIN)

               Nolīgumā būtu jāparedz nolīgumā uzskaitīto ĢIN (vīni, stiprie alkoholiskie dzērieni, lauksaimniecības produkti / pārtikas produkti) augsta līmeņa tiešā aizsardzība, balstoties uz TRIPS 23. pantu, arī pret asociāciju izraisīšanu, labāka piemērošana, līdzāspastāvēšana ar “bona fide” agrākajām preču zīmēm, aizsardzība pret sekojošu nepatentēšanu un iespēja pievienot jaunas ĢIN. Būtu jārisina jautājumi saistībā ar atsevišķām agrākām tiesībām, piemēram, attiecībā uz augu šķirnēm, preču zīmēm, sugas vārdu vai citādu leģitīmu iepriekšēju izmantojumu. Turklāt sarunās tiks ietverti pasākumi saistībā ar ĢIN aizsardzību trešo valstu tirgos.

               Publiskais iepirkums

               Balstoties uz attiecīgajām PTO Nolīguma par valsts iepirkumu (GPA) saistībām, nolīguma mērķim vajadzētu būt visaptverošai un labākai piekļuvei publiskā iepirkuma tirgiem. Tam vajadzētu ietvert visaptverošu un abpusēji pieņemamu iepirkuma tvērumu visos pārvaldes līmeņos, publisko tiesību subjektos (“crown entities”), valsts uzņēmumos un uzņēmumos ar īpašām vai ekskluzīvām tiesībām un preču, pakalpojumu un publisko būvdarbu iepirkumu. Minētajā kontekstā puses atzīst savas valsts iepirkuma vides īpatnības un sensitīvos aspektus. Nolīgumā būtu arī jāapsver publiskās un privātās partnerības / koncesiju saistību ietveršana atbilstoši attiecīgajiem šīs jomas tiesību aktiem. Puses atzīst, ka valsts režīma princips ir svarīgs, lai nodrošinātu tikpat labvēlīgu režīmu, kāds ir piešķirts vietējiem piegādātājiem vai pakalpojumu sniedzējiem.

               Procedūru ievērošanas saistībām būtu jābalstās uz noteikumiem, procedūrām un prasībām, kas noteiktas saskaņā ar PTO GPA. Saistībām it īpaši būtu jānodrošina tiesību aktos paredzētā kārtība (piemēram, efektīva pārskatīšanas mehānisma ietveršana) un ietvertā iepirkuma pārredzamība. Būtu jāapsver specifiska “terminoloģija” attiecībā uz pārredzamību, lai nodrošinātu skaidrību par piemērojamajiem iepirkuma noteikumiem un par pieejamajām iepirkuma iespējām ar mērķi sniegt uzņēmumiem viegli pieejamu informāciju.

               Tirdzniecība un konkurence

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par konkurenci, ar kuriem risinātu jautājumus par konkurences noteikumiem un to īstenošanu.

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par subsīdijām. Tajā būtu arī jārisina jautājumi saistībā ar valsts uzņēmumiem, noteiktajiem monopoluzņēmumiem un uzņēmumiem, kuriem piešķirtas īpašas tiesības un privilēģijas.

               Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU)

               Nolīgumā būtu jāietver īpaša nodaļa par MVU. Nolīgumam būtu jāpalīdz MVU pilnībā izmantot nolīgumā paredzētās tirdzniecības priekšrocības, arī paredzot informācijas apmaiņas pasākumus par tirgus piekļuves prasībām un atbilstošu institucionālo struktūru.

               Tirdzniecība un ilgtspējīga attīstība

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības darba un vides aspektiem, kuri ir būtiski tirdzniecības un ārvalstu tiešo ieguldījumu kontekstā. Tajā būtu jāietver noteikumi, kuri veicina attiecīgu starptautiski pieņemtu principu un noteikumu, arī Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) darba pamatstandartu un pamata konvenciju, un daudzpusējo vides nolīgumu, arī ar klimata pārmaiņām saistīto nolīgumu, ievērošanu un efektīvu īstenošanu.

               Nolīgumā būtu atkārtoti jāapstiprina pušu tiesības īstenot regulējošo funkciju darba un vides jomā saskaņā ar pušu starptautiskajām saistībām un cenšoties nodrošināt augsta līmeņa aizsardzību. Nolīgumā būtu jāietver noteikumi attiecībā uz to, ka darba un vides aizsardzības līmeni nevajadzētu pazemināt, lai veicinātu tirdzniecību un ārvalstu tiešos ieguldījumus. Tajos būtu jāietver saistības neatkāpties no valsts tiesību aktiem darba un vides jomā un nepieļaut to neīstenošanu.

               Nolīgumam būtu jāveicina tas, lai tirdzniecība un ārvalstu tiešie ieguldījumi vairāk sekmētu ilgtspējīgu attīstību, pievēršoties arī tādām jomām kā tirdzniecības atvieglošana vides precēm un pakalpojumiem un klimatam draudzīgām precēm un pakalpojumiem, un veicinot brīvprātīgas ilgtspējas nodrošināšanas sistēmas un uzņēmumu sociālo atbildību, ņemot vērā starptautiski atzītus instrumentus.

               Nolīgumā būtu arī jāietver saistības, kuras veicinātu tirdzniecību ar likumīgi iegūtiem un ilgtspējīgi pārvaldītiem dabas resursiem, it īpaši attiecībā uz bioloģisko daudzveidību, dzīvo dabu, mežsaimniecības produktiem, zivsaimniecību, un tajā būtu jāietver attiecīgie starptautiskie instrumenti un prakse. Nolīgumam būtu arī jāveicina tirdzniecība, kas sekmē pret klimata pārmaiņām noturīgu mazoglekļa attīstību.

               Nolīgumā būtu jāparedz piemēroti noteikumi iepriekš minēto noteikumu efektīvai īstenošanai un uzraudzībai, kā arī procedūras, lai risinātu jebkādas pušu savstarpējās domstarpības, un jānodrošina pilsoniskās sabiedrības līdzdalības iespēja.

               Enerģētika un izejvielas

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi ar tirdzniecību un ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem saistītu enerģētikas un izejvielu aspektu risināšanai. Nolīguma mērķim vajadzētu būt atvērtas, pārredzamas, nediskriminējošas un prognozējamas uzņēmējdarbības vides nodrošināšanai un konkurences noteikumiem neatbilstošas prakses ierobežošanai šajā jomā. Nolīgumā būtu arī jāietver noteikumi, kas atbalsta un vēl vairāk veicina tirdzniecību un ārvalstu tiešos ieguldījumus atjaunojamo energoresursu sektorā. Nolīgumam būtu arī jāveicina sadarbība iepriekš minētajās jomās.

               Regulējuma pārredzamība

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par:

               ·publicēšanu (arī par vispārēji piemērojamu pasākumu publiskošanu) nediskriminējošā veidā un atvēlot samērīgu laiku piezīmju iesniegšanai attiecībā uz priekšlikumiem par vispārēji piemērojamiem pasākumiem;

               ·pieprasījumiem un kontaktpunktiem ar mehānismiem atbildes sniegšanai uz ieinteresēto pušu pieprasījumiem par ierosinātajiem vai spēkā esošajiem pasākumiem;

               ·tādu administratīvo procesu, kas, pamatojoties  uz tiesību aktiem un ievērojot tos, nodrošina, ka ieinteresētajām personām ir pieejama informācija par vispārēji piemērojamu pasākumu darbību un tiem, uz ko process attiecas, ir nodrošināta pienācīga iespēja iesniegt viedokli, pirms tiek veikta jebkāda galīgā administratīvā rīcība;

               ·atbilstošām iespējām pārskatīt un pārsūdzēt administratīvu rīcību jomās, uz kurām attiecas nolīgums.

               ·kvalitatīva regulējuma veicināšanu un labu administratīvo praksi.

               Regulatīvā sadarbība

               Nolīgumā būtu jāietver transversālas prasības par regulējuma saskaņotību un pārredzamību efektīvu, izmaksu ziņā lietderīgu un saskaņotāku noteikumu izstrādei, pieņemšanai un īstenošanai, lai atvieglotu tirdzniecību. Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par informācijas apmaiņas veicināšanu, labas regulatīvās prakses pastiprinātu izmantošanu un lielāku regulatīvo sadarbību.

               Tāpēc būtu jāapsver iespēja ietvert noteikumus par regulatīvo sadarbību noteiktās specifiskās jomās, uz kurām neattiecas pašreizējais regulējums, un mehānisms, ar kuru varētu noteikt potenciālus šķēršļus, kuri būtu jānovērš ar regulatīvo sadarbību.

               Institucionāli un nobeiguma noteikumi

               Būtu jāizveido skaidra tiesiskā un institucionālā saikne starp nolīgumu un PARC. Tādējādi būtu jānodrošina ārēja saskaņotība, it īpaši attiecībā uz attiecīgo noteikumu esamību, piemērošanu, apturēšanu un izbeigšanu.

               Ar nolīgumu būtu jāizveido īpaša vispārēja instance, kura uzraudzītu nolīguma īstenošanu. Attiecīgi var izveidot īpašu jomu komitejas vai darba grupas, kuras darbotos vispārējās instances ietvaros.

               Strīdu izšķiršana un mediācija

               Nolīgumā būtu jāietver efektīvs un saistošs strīdu izšķiršanas mehānisms ar paātrinātu procedūru, it īpaši attiecībā uz šķīrējtiesu un šķīrējtiesas procesa norisi. Strīdu izšķiršanas mehānismam vajadzētu būt pārredzamam, atklātam un inovatīvam. Tajā būtu jāietver noteikumi par elastīgu un ātru mediācijas mehānismu.

               Vispārēji izņēmumi

               Nolīgumā būtu jāietver vispārēji izņēmumi, kuri ir piemērojami attiecīgajām nolīguma daļām, ieskaitot drošību, maksājumu bilanci, prudenciālo uzraudzību un nodokļu piemērošanu.

               Autentiskās valodas

               Nolīgumā, kuram vajadzētu būt vienlīdz autentiskam visās ES oficiālajās valodās, šajā nolūkā būtu jāietver valodas klauzula.

               Citi jautājumi

               Ar nolīgumu būtu jāatzīst patērētāju aizsardzības jautājumu nozīme un jāatbalsta patērētāju efektīva aizsardzība — arī digitālajā vidē.

               Pēc Komisijas veiktas analīzes un iepriekšējas apspriešanās ar Tirdzniecības politikas komiteju, un saskaņā ar ES Līgumiem nolīgumā var ietvert papildu noteikumus attiecībā uz tirdzniecības un ekonomiskajām attiecībām, ja sarunu laikā par to ir pausta abpusēja interese.

               Vaitangi

               Ar nolīgumu būtu jārisina jautājums par Jaunzēlandes valdības pienākumiem saistībā ar Vaitangi līgumu. Tāpēc jebkādi pasākumi, kuri veikti saskaņā ar minēto noteikumu, nebūtu jāizmanto kā patvaļīgas vai nepamatotas diskriminācijas veids pret otras puses personām vai kā slēpts preču un pakalpojumu tirdzniecības un ārvalstu tiešo ieguldījumu ierobežojums.


				|

		52014PC0147

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS par to, lai apstiprinātu, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses /* COM/2014/0147 final */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Šis priekšlikums ir sagatavots, ņemot
vērā to, ka ir paredzēts parakstīt, provizoriski
piemērot un noslēgt ES un Moldovas Republikas Asociācijas
nolīgumu, lai Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas (EAEK) vārdā
apstiprinātu asociācijas nolīguma noslēgšanu.
Tā kā EAEK ir arī
dalībniece Asociācijas nolīgumā starp Eiropas
Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas
Republiku, no otras puses, Komisija sniedz atsevišķu ieteikumu, lai Padome
sniegtu piekrišanu tam, ka Komisija noslēdz tās nolīguma
daļas, uz kurām attiecas Eiropas Atomenerģijas kopienas
dibināšanas līgums.
Uz starptautiskajiem nolīgumiem, ko
paraksta un noslēdz EAEK, attiecas atšķirīgas procedūras.
Jo īpaši saskaņā ar EAEK līguma 101. pantu šādus
nolīgumus Komisija noslēdz ar Padomes piekrišanu.
Tādēļ ir jāpieņem atsevišķi lēmumi par
Asociācijas nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu kā no
ES puses, tā arī no EAEK puses.
Lai EAEK vārdā noslēgtu
Asociācijas nolīgumu, Komisija ierosina Padomei sniegt piekrišanu
saskaņā ar EAEK līguma 101. panta otro daļu.
Ņemot vērā
sarunu rezultātus, kas minētas priekšlikumā Padomes lēmumam
par to, lai ES vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu
Asociācijas nolīgumu starp ES un Moldovas Republiku, kā arī
priekšlikumā Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu
Asociācijas nolīgumu starp ES un Moldovas Republiku, Komisija
ierosina Padomei pieņemt lēmumu, ka Savienības vārdā
būtu jāparaksta Asociācijas nolīgums starp Eiropas
Savienību un Eiropas Atomenerģijas Kopienu un to
dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses,
un iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā
parakstīšanai Savienības vārdā.
Ņemot vērā
Padomes piekrišanu un attiecīgo Komisijas lēmumu, Komisija varēs
parakstīt un noslēgt Asociācijas nolīgumu EAEK
vārdā.
2.           PRIEKŠLIKUMA REZULTĀTI
UN JURIDISKIE ASPEKTI
Komisija iesaka Padomei, ievērojot
Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma
101. panta otro daļu, apstiprināt, ka tiek noslēgts
Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un tās
dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses,
attiecībā uz jautājumiem, kuri ir EAEK kompetencē.
Nolīguma teksts ir pievienots šim
ieteikumam.
Attiecībā
uz Savienību juridiskais pamats šā nolīguma noslēgšanai ir
LESD 217. pants saistībā ar 218. panta 6. punkta
a) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta otro daļu.
Attiecībā
uz EAEK juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Atomenerģijas
kopienas dibināšanu 101. pants.
Pievienotais
priekšlikums kopā ar Komisijas lēmumu par nolīguma
noslēgšanu ir juridiskais instruments Asociācijas nolīguma
noslēgšanai EAEK vārdā.
Tas, ka Komisija savu priekšlikumu ir
iesniegusi kā nolīgumu starp Savienību un tās
dalībvalstīm un Moldovas Republiku, ir saistīts ar šā
nolīguma pirmsākumiem saskaņā ar Līguma noteikumiem,
pirms stājās spēkā Lisabonas līgums.
Saskaņā ar Euratom
līguma 102. pantu nolīgums nevar stāties spēkā
attiecībā uz EAEK, kamēr dalībvalstis nav informējušas
Komisiju, ka nolīgums ir stājies spēkā saskaņā ar
to attiecīgo valsts tiesību aktu noteikumiem.
Ieteikums
PADOMES LĒMUMS
par to, lai apstiprinātu, ka Komisija
Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz
Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas
Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un
Moldovas Republiku, no otras puses
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas
kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta
otro daļu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
1.         Padome 2009. gada 15. jūnijā
pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Moldovas Republiku par jauna
nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku,
kurš aizstātu Partnerības un sadarbības nolīgumu[1].
2.         Ņemot vērā
ciešās vēsturiskās attiecības un pakāpeniski
ciešākas saiknes starp pusēm, kā arī to vēlmi
stiprināt un paplašināt attiecības vērienīgā un
radošā veidā, sarunas par Asociācijas nolīgumu starp
Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas Kopienu un to
dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses,
(turpmāk "nolīgums") tika sekmīgi pabeigtas,
parafējot nolīgumu 2013. gada 29. novembrī.
3.         Komisija ierosina Padomei,
ka nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā un
jāpiemēro provizoriski saskaņā ar nolīguma 465. pantu,
ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.
4.         Nolīgumā ietverti
arī jautājumi, kuri ir Euratom kompetencē, proti, 77. panta
i) punkts.
5.         Nolīguma
parakstīšana un noslēgšana ir atkarīga no atsevišķas
procedūras, kas paredzēta jautājumiem, uz kuriem attiecas
Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas
Savienības darbību.
6.         Tāpēc
nolīgums būtu jānoslēdz arī Eiropas Atomenerģijas
kopienas vārdā attiecībā uz jautājumiem, kuri ir Euratom
līguma darbības jomā.
7.         Saskaņā ar Euratom
līguma 102. pantu nolīgums nevar stāties spēkā
attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopienu, kamēr
dalībvalstis nav informējušas Eiropas Komisiju, ka šāds
nolīgums ir stājies spēkā saskaņā ar to
attiecīgo valsts tiesību aktu noteikumiem.
8.         Būtu jāapstiprina,
ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā
noslēdz nolīgumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas
Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Asociācijas
nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas
kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku,
no otras puses.[2]
[3]
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 181, 24.6.1998., 1.-48. lpp.
[2]     Nolīguma teksts ir pievienots Lēmumam par to, lai
Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski
piemērotu Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un
Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas
puses, un Moldovas Republiku, no otras puses. (OV...).
[3]               OV: Lūdzu ievietot iepriekš minētajā
zemsvītras piezīmē publikācijas atsauci uz lēmumu
dokumentā [...].


               EIROPAS KOMISIJA
            Brisel?, 13.5.2015
            COM(2015) 243 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2009/589/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Polijā

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atceļ Lēmumu 2009/589/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Polijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 12. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Pēc Komisijas ieteikuma Padome saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 6. punktu 2009. gada 7. jūlijā nolēma, ka Polijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.

               (2)Tajā pašā datumā Padome, saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 7. punktu, kā arī 3. panta 4. punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu
                  1
               , un pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma Polijai adresētu ieteikumu novērst pārmērīgu budžeta deficītu vēlākais līdz 2012. gadam.

               (3)Padome 2013. gada 21. jūnijā secināja, ka Polija ir efektīvi rīkojusies, lai situāciju novērstu, taču pēc sākotnējā ieteikuma pieņemšanas notikušas nelabvēlīgas ekonomiskas norises ar būtisku ietekmi uz valsts finansēm. Tāpēc Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, lēma, ka Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, un saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu nāca klajā ar jaunu ieteikumu Polijai novērst pārmērīgu budžeta deficītu vēlākais līdz 2014. gadam
                  2
               .

               (4)Padome 2013. gada 10. decembrī saskaņā ar LESD 126. panta 8. punktu lēma, ka Polija nav efektīvi rīkojusies, lai, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu, līdz 2014. gadam novērstu pārmērīgu budžeta deficītu
                  3
               , un saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu ieteica Polijai novērst pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2015. gadam
                  4
               . Polijai tika ieteikts 2013. gadā nodrošināt nominālo deficītu 4,8 % apmērā no IKP, 2014. gadā – 3,9 % no IKP un 2015. gadā – 2,8 % no IKP (neņemot vērā ietekmi, ko rada aktīvu pārnešana no pensiju sistēmas otrā līmeņa). Pamatojoties uz Padomes ieteikuma pamatā esošajām makroekonomiskajām prognozēm, tas atbilda strukturālās bilances uzlabojumam 1 % apmērā no IKP 2014. gadā un 1,2 % apmērā no IKP 2015. gadā. Polijai arī tika ieteikts strikti īstenot pasākumus, par kuriem tā jau bija paziņojusi un kurus tā jau bija pieņēmusi, un vienlaicīgi tos papildināt ar papildu pasākumiem, lai līdz 2015. gadam nodrošinātu noturīgu pārmērīga budžeta deficīta korekciju. Polijai tika dots laiks līdz 2014. gada 15. aprīlim, lai iesniegtu ziņojumu par pasākumiem, kas veikti atbilstoši ieteikumam.

               (5)Komisija 2014. gada 2. jūnijā secināja, ka pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros nav vajadzīgi turpmāki pasākumi.

               (6)Saskaņā ar 4. pantu Līgumiem pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz datus šīs procedūras īstenošanai. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar 3. pantu Padomes 2009. gada 25. maija Regulā (EK) Nr. 479/2009 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji
                  5
               .

               (7)Padomei, pamatojoties uz paziņotajiem datiem, būtu jālemj par to, vai lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu ir atceļams. Turklāt lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu jāatceļ tikai tad, ja i) Komisijas prognozes liecinātu, ka prognožu laikposmā budžeta deficīts nepārsniegs robežlīmeni – 3 % no IKP
                  6
               ; un ii) parāda attiecība atbilstu prasībām par parāda robežvērtību nākotnē.

               (8)Turklāt, saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem būtu jāapsver iespējas veikt sistēmiskas pensiju reformas, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni.

               (9)Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu, pēc Polijas 2015. gada aprīļa paziņojuma, kā arī pamatojoties uz 2015. gada konverģences programmu un Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus.

               –Vispārējās valdības budžeta deficīts 2014. gadā bija 3,2 % no IKP. Tā kā šis rādītājs ir uzskatāms par tuvu atsauces vērtībai un Polijas parāda un IKP attiecība konsekventi ir zem atsauces vērtības 60 % no IKP, Polijai ir tiesības izmantot Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 7. punkta noteikumus par sistēmiskajām pensiju reformām. Polijas 1999. gada sistēmiskā pensiju reforma ar 2013. gada decembra likumu tika apturēta. Šīs apturēšanas rezultātā daļa no aktīviem, kas bija uzkrāti privātajos, pilnībā finansētajos pensiju fondos (kuri veidoja Polijas pensiju sistēmas otro līmeni) tika pārnesti uz valsts sociālā nodrošinājuma sistēmu (Polijas pensiju sistēmas pirmais līmenis). Turklāt pensiju sistēmas otrais līmenis vairs nav universāls, jo dalība tajā vairs nav obligāta. Tādējādi 2013. gadā reformas apturēšanas rezultātā tika izbeigta 1999. gada sistēmiskā reforma. Tomēr līdz 2014. gada jūlija beigām visu dalībnieku iemaksas joprojām nonāca otrā līmenī. Šīs iemaksas ir 1999. gada pensiju reformas neto izmaksas, un tās ir ņemtas vērā, aplēšot pārmērīgā deficīta korekcijas apmēru. Neto tiešo izmaksu kopējā apjoma aplēse laikā no 2014. gada janvāra līdz jūlijam bija 0,4 % no IKP, un tas pietiekamā mērā izskaidro vispārējās valdības deficīta pārmērīgo rādītāju, kurš 2014. gadā pārsniedza Līgumā norādīto atsauces vērtību 3 % no IKP.

               –Polijas valdības 2015. gada 30. aprīlī iesniegtajā konverģences programmā paredzēts, ka deficīts 2015. gadā būs 2,7 % no IKP un pēc tam 2016. gadā – 2,3 % no IKP. Komisija 2015. gada pavasara prognozē paredz, ka deficīts 2015. gadā būs 2,8 % no IKP un ka 2016. gadā tas, vadoties pēc pieņēmuma par nemainīgu politiku, būs 2,6 % no IKP. Tādējādi ir gaidāms, ka prognožu periodā budžeta deficīts saglabāsies zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % no IKP.

               –Komisija aplēš, ka strukturālā bilance, t.i., vispārējās valdības budžeta bilance, kas koriģēta attiecībā uz ekonomikas ciklu un kurā atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi, 2014. gadā ir uzlabojusies par 0,9 % no IKP.

               –Vispārējās valdības bruto parāds 2014. gadā bija 50,1 %. Komisija 2015. gada pavasara prognozē paredz, ka vispārējās valdības bruto parāds 2015. gadā būs 50,9 % no IKP un 2016. gadā – 50,8 % no IKP, kas ir zem atsauces vērtības 60 % no IKP.

               (10)Sākot no 2015. gada, kas ir gads pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas, Polijai tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un tai būtu jāvirzās uz vidējā termiņa mērķa sasniegšanu atbilstošā tempā, tostarp, ievērojot izdevumu robežvērtību. Komisija 2015. gada pavasara prognozē paredz, ka, vadoties pēc pieņēmuma par nemainīgu politiku, gan 2015., gan 2016. gadā strukturālā bilance uzlabosies par 0,2 % no IKP. Pamatojoties uz vispārējo novērtējumu, paredzams, ka Polijas neto izdevumu pieaugums 2015. gadā būs mazāks par noteikto robežvērtību un ka tādējādi tā izpildīs pieprasīto korekciju, kas nepieciešama, lai sasniegtu vidējā termiņa mērķi, savukārt zināms risks novirzīties no prasītās korekcijas pastāv 2016. gadā, jo 2016. gadam paredzētā strukturālā korekcija neatbilst prasībām, tādēļ šajā gadā būs nepieciešami papildu pasākumi.

               (11)Ja Padome atbilstoši LESD 126. panta 12. punktam uzskata, ka pārmērīgs budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai jāatceļ lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu.

               (12)Padome uzskata, ka pārmērīgs budžeta deficīts Polijā ir novērsts un tādējādi Lēmums 2009/589/EK būtu jāatceļ,

               (13)Padome atgādina, ka 1999. gada sistēmiskā pensiju reforma definētu pabalstu valsts pensiju shēmu aizstāja ar triju līmeņu pensiju sistēmu, kuras pamatā bija definētas iemaksas. Reformas galvenais mērķis bija uzlabot Polijas pensiju sistēmas ilgtspēju, it īpaši ņemot vērā Polijas sarežģīto demogrāfisko prognozi. Sistēmiskās reformas apturēšana 2013. gada beigās atkal palielināja pirmā, valsts līmeņa nozīmi, kurš, pretstatā otrajam līmenim, nav pilnībā finansēts, bet ir nosacīta definētu iemaksu sistēma. Lai gan 1999. gada sistēmiskās reformas apturēšana īstermiņā sniedza zināmu atspaidu budžetam, tās rezultātā netiek uzlabota valsts finanšu ilgtspēja ilgtermiņā, jo īstermiņa ieguvumus no augstākām sociālā nodrošinājuma iemaksām un mazākiem procentu maksājumiem nākotnē anulēs augstāki pensiju maksājumi no valsts pensiju līmeņa. Kopumā 1999. gada sistēmiskās pensiju reformas apturēšana Polijas valsts finansēm ilgtermiņā rada zināmus riskus,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               No vispārējā novērtējuma izriet, ka pārmērīgs budžeta deficīts Polijā ir novērsts.

               2. pants

               Ar šo atceļ Lēmumu 2009/589/EK.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Polijas Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.

                     (2)
                  Padomes 2013. gada 21. jūnija Ieteikums par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Polijā.

                     (3)
                  Padomes 2013. gada 10. decembra Lēmums 2013/758/ES, ar ko konstatē, ka Polija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu.

                     (4)
                  Padomes 2013. gada 2. decembra Ieteikums par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Polijā.

                     (5)
                  OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.

                     (6)
                  Saskaņā ar “Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, 2012. gada 3. septembris. Skatīt:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf