				|

		52013DC0359

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Spānijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2012.–2016. gada stabilitātes programmu /* COM/2013/0359 final - 2013/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Spānijas 2013. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2012.–2016. gada
stabilitātes programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības
darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta
4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās 5. panta
2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes
2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to,
kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību[2], un jo īpaši tās 6. panta
1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes
un nodarbinātības stratēģiju ,,Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka
ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām
jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes
potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par
dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5], kas kopā veido ,,integrētās
pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.
(3)       Valstu un valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par ,,Izaugsmes un
nodarbinātības paktu”, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku. Viņi
pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu
apņemšanos sasniegt stratēģijas ,,Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētām
valstīm adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada
6. jūlijā pieņēma ieteikumu par Spānijas valsts reformu programmu 2012. gadam
un sniedza atzinumu par Spānijas atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada
28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu[6], tādējādi uzsākot ekonomikas
politikas koordinēšanas 2013. gada Eiropas pusgadu. Komisija, pamatojoties
uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 28. novembrī
pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu[7],
kurā tā noteica Spāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts
padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada
14. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu stabilitāti,
fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot
diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus
kreditēšanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju,
risināt bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)       Komisija 2013. gada
10. aprīlī publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultātus[8] par Spāniju. Komisijas veiktā
analīze ļāva secināt, ka Spānijā pastāv pārmērīga makroekonomiskā
nelīdzsvarotība. Jo īpaši risku izaugsmei un finanšu stabilitātei joprojām rada
ļoti augstais iekšējā un ārējā parāda līmenis; banku nozarē norisinās
rekapitalizācijas un pārstrukturēšanas process, tostarp izmantojot publiskā
sektora finansējumu; neelastība preču un darba tirgū veicina augstu un
pieaugošu bezdarbu un, vispārīgākā nozīmē, kavē ekonomikas pielāgošanos. Lai
gan notiek pielāgošanās, nepieciešamās korekcijas mērogs liek veikt pastāvīgu
stingru politikas rīcību jomās, kas aptver preču un pakalpojumu tirgu, darba
tirgu, finanšu nozari un publiskā sektora finanses.
(8)       Spānija 2013. gada
30. aprīlī iesniedza savu 2013. gada stabilitātes programmu, kas
aptver 2012.–2016. gada laikposmu, un savu 2013. gada valsts reformu
programmu (VRP). Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
savstarpējo saistību.
(9)       Balstoties uz 2013. gada
stabilitātes programmas novērtējumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 5. panta 1. punktam, Padome uzskata, ka programmas
makroekonomikas scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir lielā mērā ticams
attiecībā uz 2013. gadu, savukārt attiecībā uz 2014. gadu un
laikposmu pēc tam tas ir pakļauts dažiem negatīviem riskiem salīdzinājumā ar
Komisijas 2013. gada pavasara prognozi. Kaut arī programmā prognozēts, ka
izaugsme 2014.–2016. gadā būs mazāka salīdzinājumā ar Komisijas
2013. gada pavasara prognozi, Komisijas prognozes pamatā ir pieņēmums, ka
politika netiks mainīta, un tādējādi tajā nav ņemta vērā fiskālā konsolidācija,
kas būs vajadzīga, lai sasniegtu programmā noteiktos budžeta mērķus. Programmā
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir samazināt līdz 2016. gadam
vispārējās valdības budžeta deficītu zem atsauces vērtības, t. i.,
3 % no IKP. Konsolidācija galvenokārt balstās uz izdevumu ierobežošanu,
proti, izdevumu attiecībai 2012.–2016. gada laikposmā samazinoties par
3,7 procentu punktiem, tomēr ir arī daži ieņēmumus palielinoši pasākumi.
Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo bilanci[9], programmā plānotais
strukturālā deficīta ikgadējais uzlabojums 2013.–2016. gada laikposmā ir
1,2 %, 0,4 %, 0,9 % un 0,9 % no IKP. Programmā ir
apstiprināts vidējā termiņa mērķis (VTM) pēc pārmērīgā budžeta deficīta
novēršanas, proti, līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, kas
tiktu sasniegts līdz 2018. gadam. VTM ir tālejošāks, nekā tas noteikts
Stabilitātes un izaugsmes paktā. Paredzētais korekciju temps
2017.–2018. gadā strukturālā izteiksmē ir pietiekams, lai sasniegtu VTM.
Programmā prognozēts, ka valsts parāda attiecība sasniegs maksimumu
2016. gadā un pēc tam sāks samazināties. Deficīta un parāda korekciju
apdraud negatīvi riski. Pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt deficīta mērķu
sasniegšanu, nav pietiekami konkretizēti, jo īpaši reģionālajā līmenī.
Attiecībā uz 2016. gadu programmā nav izklāstīti nekādi pasākumi, un
iepriekšējie pagaidu pasākumi ir pagarināti tikai līdz 2014. gadam.
Ietaupījumus, kurus plānots iegūt vietējo pašvaldību reformas rezultātā,
apdraud būtisks īstenošanas risks. Turklāt saistībā ar ieilgušo lielo
makroekonomisko nelīdzsvarotību pastāv nedrošība, kas skar ekonomisko, darba
tirgus un finansiālo situāciju, kā arī ieņēmumu attīstību. Pilnībā īstenojot
pieņemto priekšlaicīgas pensionēšanās reformu un panākot vienošanos par
ilgtspējas faktoru, tiktu mazināti riski, kas pastāv sociālā nodrošinājuma
sistēmā. Papildu risku rada neparedzēto izdevumu saistības sakarā ar aktīvu
aizsardzības shēmām/garantijām. Tika gūti nozīmīgi panākumi attiecībā uz
ziņošanu par budžeta izpildi, taču pastāv iespējas pārredzamāk un laicīgāk
īstenot Budžeta stabilitātes likuma preventīvos un koriģējošos mehānismus.
Netiek sistemātiski un laikus ziņots par valdības kavētajiem maksājumiem, kuru
lielā apmēra dēļ bija vajadzīga ad hoc atmaksāšanas shēma.
Neatkarīgas fiskālās padomes izveide atpaliek no grafika. Ierosinātā
indeksācijas noteikumu pārskatīšana attiecībā uz visiem publiskā sektora
ieņēmumiem un izdevumiem radītu ietaupījumus budžetā un nodrošinātu cenu
lielāku elastību dažādos ekonomiskos apstākļos. Valsts reformu programmā arī
atzīts, ka vēl vairāk jāuzlabo izmaksu lietderība veselības aprūpes un
farmaceitisko izdevumu jomā, piemēram, pārskatot atsauces cenas un centralizēti
iegādājoties farmaceitiskās preces vai paplašinot līdzmaksājumu izmantošanu.

(10)     Lai gan relatīvais nodokļu
slogs 2012. gadā tika ievērojami pārbīdīts uz patēriņu un vides nodokļiem,
Spānijas nodokļu un IKP attiecība joprojām ir viena no zemākajām Eiropas
Savienībā. Nodokļu sistēmas efektivitāti var vēl vairāk uzlabot, saskaņā ar
fiskālās konsolidācijas centieniem palielinot netiešu un izaugsmei labvēlīgu
nodokļu īpatsvaru un apkarojot krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu
maksāšanas. Spānija veica dažus pasākumus, lai samazinātu parādu kropļojošo
ietekmi uzņēmumu nodokļu jomā, tomēr ir vajadzīgi turpmāki centieni augsto
privātā sektora parādsaistību kontekstā.
(11)     Finanšu nozares stabilizācijas
programma tiek īstenota, kā plānots. Konkrēti, ir veikti nepieciešamie
rekapitalizācijas pasākumi, un ir izveidots aktīvu pārvaldības uzņēmums Sareb.
Turpmākajos gados nepārtraukta uzmanība būs jāvelta banku pārstrukturēšanai
saskaņā ar lēmumiem, kas atbilst noteikumiem par valsts atbalstu. Lai mazinātu
finansēšanas un likviditātes ierobežojumus, ar kuriem saskaras uzņēmumi,
Spānija 2012. gadā īstenoja lielu plānu par valsts komercparāda atmaksu
uzņēmumiem (27,3 miljardu euro apmērā) un uzsāka dažādas iniciatīvas, lai
paplašinātu uzņēmumu finansēšanas iespējas. 2013. gadā ir paredzēts
pagarināt valsts komercparāda atmaksas plānu.
(12)     Situācija darba tirgū joprojām
ir kritiska. Tirgus neelastības apstākļos notiekošā ekonomikas pārorientēšana
no iekšzemes pieprasījuma un būvniecības, kā arī prasmju neatbilstība darba
tirgus vajadzībām ir vieni no tiem faktoriem, kas ir veicinājuši bezdarba
līmeņa pieaugumu līdz 27 % (2013. gada sākumā). Īpašas bažas rada
būtiskais jauniešu bezdarba līmeņa pieaugums līdz 56 % un ilgtermiņa
bezdarba palielinājums līdz 44,4 % no kopējā bezdarba apmēra
2012. gada beigās. Pieejamie dati norāda uz to, ka 2012. gada darba
tirgus reforma ir sākusi radīt lielāku iekšējo elastīgumu (uzņēmumu iekšienē),
zināmā mērā samazināt atlaišanas izmaksas un pastiprināt darba algu
ierobežošanu. Valsts reformu programmā ir paziņots, ka 2013. gada jūlijā
tiks veikts oficiāls reformas novērtējums attiecībā pret tās noteiktajiem
mērķiem, lai vajadzības gadījumā reformu papildinātu. Reformas aktīva darba
tirgus politikas jomā atpaliek no grafika, un vēl aizvien ir nepieciešami
pasākumi, lai modernizētu un pastiprinātu pašu valsts nodarbinātības dienestu,
un nesen pieņemtais lēmums par tirgus atvēršanu privātām nodarbinātības
aģentūrām joprojām ir pilnībā jāievieš praksē; tas pats attiecas uz sadarbību
starp valsts un reģionālajiem nodarbinātības dienestiem (vienotais
nodarbinātības portāls).
(13)     Lielais to bezdarbnieku īpatsvars,
kuriem nav oficiālas kvalifikācijas (35 %), un izglītības un apmācības
neatbilstība darba tirgus vajadzībām ietekmē augsto bezdarba līmeni jauniešu
vidū, kā arī ilgtermiņa bezdarbu. 2013. gada martā iesniegtajā Valsts
jauniešu nodarbinātības un uzņēmējdarbības stratēģijā 2013.–2016. gadam ir
iekļauti daudzi īstermiņa un ilgtermiņa pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot
jauniešu nodarbinātības iespējas. Vienlaikus ir ieviesta duālā profesionālā
apmācība, un 2012. gadā jau ir uzsākti izmēģinājuma projekti.
2013. gada valsts reformu programmā arī uzsvērts, ka ir svarīgi ātri
īstenot izglītības sistēmas reformu un uzlabot vispārējo izglītības un
apmācības kvalitāti.
(14)     Spānija nesasniedz ES vidējo
līmeni attiecībā uz svarīgākajiem rādītājiem, ar kuriem mēra nabadzību un
sociālo atstumtību (īpaši apdraudēti ir bērni); galvenais šīs situācijas
iemesls ir stāvoklis darba tirgū, kā arī ierobežotā sociālās aizsardzības
efektivitāte nabadzības samazināšanas jomā. Kopumā nav konstatēti būtiski
uzlabojumi jaunu politikas pasākumu izstrādē. Valsts reformu programmā nav
informācijas par 2013.–2016. gada valsts rīcības plāna par sociālo
iekļaušanu saturu vai tā pieņemšanas grafiku. Svarīgākie uzdevumi ir
nepieciešamība racionalizēt mērķus un resursus saskaņā ar atbilstīgu politikas
satvaru, uzlabot pārvaldību un iestāžu savstarpējo koordināciju valsts,
reģionālajā un vietējā līmenī, vienkāršot sociālās palīdzības pieprasīšanas
procedūras un pārskatīt mobilitātes šķēršļus. Nelieli panākumi tika gūti
saistībā ar pasākumiem, kuru mērķis ir novērst bērnu nabadzību un uzlabot
ģimenes atbalsta dienestu efektivitāti.
(15)     Tādi trūkumi uzņēmējdarbības
vidē kā, piemēram, iekšējā tirgus segmentācija vai ienākšanas šķēršļi
pakalpojumu nozarē, kavē darba vietu izveidi, un reformu virzība šajā jomā ir
lēnāka, nekā paredzēts 2012. gada septembrī pieņemtajā reformu plānā.
2013. gada janvārī valdība pieņēma likuma par tirgus viengabalainību pirmo
projektu; paredzams, ka parlaments to galīgi pieņems līdz 2013. gada
beigām. Saskaņā ar atkārtoto apņemšanos, kas iekļauta 2013. gada valsts
reformu programmā, ir paredzēts līdz 2013. gada jūnija beigām izstrādāt
likuma par profesionālajiem pakalpojumiem pirmo projektu un līdz
2013. gada beigām galīgi pieņemt likumu par uzņēmējdarbību un par uzņēmumu
internacionalizāciju. Neraugoties uz šo reformu paredzamo ietekmi, joprojām
pastāv iespējas vēl vairāk atvieglot ienākšanu tirgū un nosacījumus attiecībā
uz aiziešanu no tirgus, jo īpaši saīsinot uzņēmējdarbības licences iegūšanai
vajadzīgo laiku un pārskatot regulējumu maksātnespējas jomā. Turklāt būtu
jānovērš reglamentējošie un citi šķēršļi, kas kavē uzņēmumu izaugsmi.
Neraugoties uz nesenajām reformām, konkurenci mazumtirdzniecības nozarē vēl
aizvien ierobežo šķēršļi ienākšanai tirgū, ar kuriem saskaras lielas platības
veikali. 2012. gada septembrī valdība pieņēma likumprojektu, ar ko apvieno
valsts konkurences iestādi ar uzraudzības un regulatīvajām iestādēm sešās
nozarēs, tādējādi izveidojot vienotu iestādi – Valsts komisiju tirgu un
konkurences jautājumos (CNMC). Šīs reformas mērķis ir konsekventi
piemērot konkurences principus dažādās ekonomikas nozarēs. 2012. gadā
atceļot hipotēkāro kredītu procentu maksājumiem un atmaksājumiem piemērotos
nodokļu atskaitījumus, tika sperts būtisks solis, lai samazinātu mājokļu
iegādes stimulus, tomēr vēl joprojām agrīnā posmā ir centieni izveidot lielāku
un efektīvāku īres tirgu, kas arī veicinātu darbaspēka mobilitāti.
(16)     Elektroenerģijas tarifu
deficīts, kas rada potenciāli apjomīgas neparedzēto izdevumu saistības budžetā
un izraisa nozīmīgu makroekonomisko risku, vēl nav pārliecinoši novērsts, jo
2012. gadā un 2013. gada sākumā piedāvātie pasākumi ir nepietiekami.
2013. gada valsts reformu programmā valdība paziņoja, ka līdz 2013. gada
jūnija beigām tiks iesniegts likumprojekts par turpmākām reformām
elektroenerģijas nozarē. Pastāv iespējas vēl vairāk uzlabot konkurenci
elektroenerģijas mazumtirdzniecības tirgū. Transporta infrastruktūra ir
bagātīga, taču pastāv iespējas, lai panāktu, ka ieguldījumu atlase būtu
stingrāka, un lai piešķirtu prioritāti efektīvai esošo tīklu uzturēšanai. Šajā
saistībā palīdzētu neatkarīga novērotāja izveide, kā jau plānots. Vienlaikus
tehniski un juridiski šķēršļi kavē konkurenci kravu un pasažieru dzelzceļa
pārvadājumu jomā.
(17)     Ārkārtīgi
decentralizētās struktūras dēļ ir nepieciešama pastiprināta dažādu publiskā
sektora pārvaldes iestāžu koordinācija, kuras mērķis ir gan samazināt izmaksas,
gan ierobežot administratīvo slogu uzņēmumiem un mājsaimniecībām. Tāpēc ir īstenotas
vai pašreiz tiek īstenotas vairākas iniciatīvas. Konkrēti, valdība
2013. gada februārī iesniedza likumprojektu par vietējās pārvaldes reformu
(jāpieņem parlamentā līdz 2013. gada beigām), un tika izveidota komiteja
valsts pārvaldes reformas jomā. Paredzēts, ka komiteja līdz 2013. gada
jūnija beigām iesniegs priekšlikumus par Spānijas valsts pārvaldes reformu.
Norit reformas, kuru mērķis ir uzlabot tiesu sistēmas darbību, kaut arī daži
pasākumi sāk aizkavēties un joprojām pastāv telpa Spānijas tiesu iestāžu
efektivitātes uzlabošanai.
(18)     Eiropas pusgada kontekstā
Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Spānijas ekonomikas politiku. Tā
ir novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu. Komisija ir
ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidē Spānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm,
ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā
pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa
norādes. Komisijas ieteikumi atbilstīgi Eiropas pusgada koncepcijai ir
atspoguļoti 1. līdz 10. ieteikumā.
(19)     Ņemot vērā šo novērtējumu,
Padome ir izskatījusi Spānijas stabilitātes programmu, un tās atzinums[10] ir atspoguļots jo īpaši
1. ieteikumā.
(20)     Ņemot vērā Komisijas
padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu
programmu un stabilitātes programmu. Novērtējumā ir secināts, ka ierosinātā
reformu programma ir visaptveroša un ir solis pareizajā virzienā. Vienlaikus
novērtējumā uzsvērts, ka steidzami jāpieņem un efektīvi jāīsteno trūkstošās
reformas, lai tās varētu sākt dot paredzamos pozitīvos rezultātus. Tās
ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir
atspoguļoti 1., 2., 3., 4., 5., 7., 8. un 9. ieteikumā.
(21)     Eiropas pusgada kontekstā
Komisija ir arī veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku.
Balstoties uz to, Padome ir sniegusi atsevišķus ieteikumus, kas adresēti
dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Spānijai būtu arī jānodrošina pilnīga un
savlaicīga šo ieteikumu īstenošana,
AR ŠO IESAKA Spānijai laikposmā no
2013. līdz 2014. gadam rīkoties šādi.
1.           Īstenot strukturālos fiskālos
pasākumus, kā paredzēts Padomes ieteikumos saistībā ar pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūru, lai līdz 2016. gadam novērstu pārmērīgo
budžeta deficītu. Šajā nolūkā īstenot visos valdības līmeņos pasākumus, kas
pieņemti 2013. gada budžeta plānos, un pastiprināt vidējā termiņa budžeta
stratēģiju ar pietiekami konkrētiem strukturāliem pasākumiem, kuri attiecas uz
2014.–2016. gadu. Ilgstošu fiskālās nelīdzsvarotības korekciju var panākt
tikai tad, ja ticamā veidā tiek īstenotas vērienīgas strukturālās reformas, kas
palielinātu pielāgošanās spējas un veicinātu potenciālo izaugsmi un
nodarbinātību. Pēc pārmērīgā deficīta novēršanas pienācīgā tempā veikt
strukturālās korekcijas, lai līdz 2018. gadam sasniegtu vidējā termiņa
mērķi. Nodrošināt Budžeta stabilitātes konstitucionālajā likumā paredzēto
preventīvo un koriģējošo pasākumu konsekventu un pārredzamu darbību. Līdz
2013. gada beigām izveidot neatkarīgu fiskālo iestādi, lai nodrošinātu
analīzi un konsultācijas un uzraudzītu fiskālās politikas atbilstību valsts un
ES noteikumiem fiskālajā jomā. Uzlabot publiskā sektora izdevumu
efektivitāti un kvalitāti visos valdības līmeņos un līdz 2014. gada martam
sistemātiski pārskatīt svarīgākos izdevumu posteņus. Uzlabot izmaksu lietderību
veselības aprūpes nozarē, vienlaikus saglabājot neaizsargātākajām grupām pieeju
šai nozarei, piemēram, samazinot slimnīcu izdevumus par zālēm, pastiprinot
koordināciju starp dažādiem aprūpes veidiem un uzlabojot stimulus efektīvai
resursu izmantošanai. Veikt pasākumus, lai samazinātu valdības kavēto maksājumu
apmēru, nepieļaut to turpmāku uzkrāšanos un regulāri publicēt datus par neatmaksātajām
summām. Pieņemt indeksācijas nepiemērošanas likumu, lai samazinātu cenu
inerci publiskā sektora izdevumu un ieņēmumu jomā, nodrošināt, ka tas stājas
spēkā līdz 2014. gada sākumam, un apsvērt papildu pasākumus, lai
ierobežotu indeksācijas klauzulu piemērošanu. Līdz 2013. gada beigām
pabeigt ilgtspējas faktora regulējumu, lai nodrošinātu pensiju sistēmas
ilgtermiņa finansiālo stabilitāti, tostarp nosakot, ka pensionēšanās vecums
tiks paaugstināts atbilstīgi paredzamā dzīves ilguma pieaugumam.
2.           Līdz 2014. gada martam
veikt nodokļu sistēmas sistemātisku pārskatīšanu. Apsvērt nodokļu izdevumu
turpmāku ierobežošanu tiešo nodokļu jomā, izpētīt iespēju vēl vairāk ierobežot
samazinātu PVN likmju piemērošanu un veikt papildu pasākumus vides nodokļu
jomā, jo īpaši attiecībā uz degvielas nodokļiem. Veikt turpmākus pasākumus, lai
samazinātu parādu kropļojošo ietekmi uzņēmumu nodokļu jomā. Pastiprināt cīņu
pret ēnu ekonomiku un nedeklarētu nodarbinātību.
3.           Īstenot finanšu nozares
programmu finanšu iestāžu rekapitalizācijai, tostarp veikt 2012. gada
novembrī pieņemtos pasākumus, kas kuriem tiek veicināta ārpusbanku
starpniecība.
4.           Līdz 2013. gada jūlijam
pabeigt 2012. gadā pieņemtās darba tirgus reformas izvērtēšanu, apverot
visus reformas mērķus un pasākumus, un vajadzības gadījumā līdz 2013. gada
septembrim iesniegt grozījumus. Līdz 2013. gada jūlijam pieņemt valsts
nodarbinātības plānu 2013. gadam un ātri ieviest uz rezultātiem vērstu
reformu aktīva darba tirgus politikas jomā, tostarp uzlabojot norāžu mērķtiecīgumu
un efektivitāti. Pastiprināt un modernizēt valsts nodarbinātības dienestus, lai
nodrošinātu, ka bezdarbnieki saņem efektīvu un individualizētu palīdzību
atbilstīgi saviem profiliem un vajadzībām pēc apmācības. Palielināt to
pārkvalificēšanās apmācības programmu efektivitāti, kas paredzētas gados
vecākiem un mazkvalificētiem darba ņēmējiem. Nodrošināt pilnvērtīgu vienotā
nodarbinātības portāla darbību un paātrināt publiskā un privātā sektora
sadarbības īstenošanu darbā iekārtošanas pakalpojumu jomā, lai jau
2013. gadā panāktu tās efektīvu piemērošanu.
5.           Īstenot Jauniešu
nodarbinātības un uzņēmējdarbības 2013.–2016. gada stratēģijā izklāstītos
pasākumus jauniešu bezdarba novēršanai un cieši uzraudzīt to efektivitāti,
piemēram, izmantojot Jaunatnes garantijas shēmu. Turpināt centienus, lai
palielinātu izglītības un apmācības atbilstību darba tirgus vajadzībām,
samazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu un sekmētu mūžizglītību, ko jo
īpaši panāk, pagarinot duālās profesionālās apmācības piemērošanu pēc
pašreizējā izmēģinājuma posma beigām un līdz 2013. gada beigām ieviešot
skolēnu sekmju visaptverošu uzraudzības sistēmu.
6.           Pieņemt un īstenot vajadzīgos
pasākumus, lai samazinātu nabadzības un/vai sociālās atstumtības apdraudēto
cilvēku skaitu, ko panāk, pastiprinot aktīva darba tirgus politiku nolūkā
uzlabot no darba tirgus attālināto cilvēku nodarbināmību un uzlabojot atbalsta
pasākumu (tostarp kvalitatīvu ģimenes atbalsta dienestu) mērķtiecīgumu, un
palielinot to efektivitāti un lietderīgumu.
7.           Steidzami pieņemt un īstenot
likumprojektu par tirgus viengabalainību un paātrināt visas papildu darbības,
kas nepieciešamas tā ātrai īstenošanai. Nodrošināt nesen izveidotās regulatīvās iestādes
efektivitāti, autonomiju un neatkarību. Līdz 2013. gada beigām pieņemt un
īstenot likumu par profesionālām apvienībām un pakalpojumiem un likumu par
uzņēmējdarbību. Pārgrupēt un koncentrēt atbalsta shēmas, kas paredzētas
uzņēmumu internacionalizācijai. Samazināt licenču piešķiršanas procedūru skaitu
un saīsināt tās (tostarp attiecībā uz rūpnieciskām darbībām), un veicināt to,
ka „ātras licences” pieeja tiek izmantota darbībās, kas nav mazumtirdzniecība.
Pārskatīt regulējumu uzņēmumu un privātpersonu maksātnespējas jomā, tostarp
ierobežojot uzņēmēju personisko atbildību un atvieglinot „otrās iespējas”
sniegšanu nesekmīgiem uzņēmumiem. Atcelt nepamatotus ierobežojumus izveidot
mazumtirdzniecības telpas ar lielu platību. Līdz 2014. gada martam
pārskatīt tiesiskā regulējuma efektivitāti, lai atbalstītu īres mājokļu tirgus attīstību.
8.           Novērst elektroenerģijas
tarifu deficītu, līdz 2013. gada beigām pieņemot un īstenojot
elektroenerģijas nozares strukturālo reformu. Pastiprināt centienus, lai
pabeigtu elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumus ar kaimiņvalstīm.
Samazināt neparedzēto izdevumu saistības, kas publiskā sektora finansēm rodas
nerentablas transporta infrastruktūras dēļ. Izstrādāt neatkarīgu valsts
novērtējumu par turpmākajiem lieliem infrastruktūras projektiem. Veikt
pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu konkurenci kravu un pasažieru dzelzceļa
pakalpojumu jomā.
9.           Saskaņā ar iesniegto grafiku
pieņemt vietējās pārvaldes reformu un līdz 2013. gada oktobrim izstrādāt
plānu, kā uzlabot vispārējās valsts pārvaldes efektivitāti. Pieņemt un īstenot
šobrīd noritošās reformas, lai pastiprinātu tiesu sistēmas efektivitāti.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997.,
1. lpp.
[2]               OV L 306,
23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 359 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[5]               Padomes 2013. gada
22. aprīļa Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 116 final.
[9]               Cikliski koriģētā bilance
(atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus), ko Komisijas dienesti
pārrēķinājuši uz programmā iekļautās informācijas pamata, izmantojot kopīgi saskaņotu
metodiku.
[10]             Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.