title: Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums (2018. gada 5. decembris), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (ESRK/2018/8)

text:
               1.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/1

      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
      (2018. gada 5. decembris),
      ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu
      (ESRK/2018/8)
      (2019/C 39/01)
      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 3. pantu un 16.–18. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (2), un jo īpaši tās 458. panta 8. punktu,
      Ņemot vērā Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmumu ESRK/2011/1 (2011. gada 20. janvāris), ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (3), un jo īpaši tā 18.–20. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Lai nodrošinātu saskaņotus un efektīvus makrouzraudzības politikas pasākumus, ir svarīgi papildināt Savienības tiesību aktos paredzēto obligāto savstarpējo atzīšanu ar brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu.

                  (2)

                  Regulējuma brīvprātīgai makrouzraudzības politikas pasākumu savstarpējai atzīšanai, kurš noteikts Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumā ESRK/2015/2 (4), mērķis ir nodrošināt, ka viena veida riska darījumiem vienā dalībvalstī piemēro vienu un to pašu makrouzraudzības prasību kopumu neatkarīgi no finanšu pakalpojuma sniedzēja juridiskā statusa un atrašanās vietas.

                  (3)

                  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2017/4 (5) iesaka attiecīgajai aktivizētājai iestādei, iesniedzot Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai (ESRK) savstarpējas atzīšanas pieprasījumu, ierosināt maksimālo būtiskuma robežvērtību, par kuru zemāks individuāla finanšu pakalpojumu sniedzēja riska darījums saistībā ar apzināto makrouzraudzības risku jurisdikcijā, kurā aktivizētāja iestāde piemēro makrouzraudzības politikas pasākumu, var tikt uzskatīts par nebūtisku. ESRK vajadzības gadījumā var ierosināt noteikt atšķirīgu robežvērtību.

                  (4)

                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 3. punktu parasti ir sagaidāms, ka aktivizētāja iestāde sadarbojas ar savstarpējo atzīšanu veicošo attiecīgo iestādi, lai nodrošinātu savstarpējās atzīšanas pasākuma efektīvu īstenošanu.

                  (5)

                  Francijas globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī no 2018. gada 1. jūlija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro lielu riska darījumu limitu 5 % apmērā no to atbilstošā kapitāla attiecībā uz lielām nefinanšu sabiedrībām, kurām ir lielas parādsaistības un kuru juridiskā adrese ir Francijā.

                  (6)

                  Pēc Haut Conseil de stabilité financière (Francijas Augstā valsts finanšu padome) pieprasījuma ESRK saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 8. punktu un nolūkā i) novērst to, ka īstenojas negatīva pārrobežu ietekme, Francijā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemērotā makrouzraudzības politikas pasākuma īstenošanai izraisot kapitāla pārnesi un regulējuma arbitrāžu, ii) ziņot citiem tirgus dalībniekiem par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos un iii) palielināt sistēmiski nozīmīgu iestāžu noturīgumu citās dalībvalstīs, ESRK Valde nolēmusi šo pasākumu iekļaut to makroprudenciālās politikas pasākumu sarakstā, kurus ieteikts savstarpēji atzīt saskaņā ar Ieteikumu ESRK/2015/2.

                  (7)

                  Tā kā Haut Conseil de stabilité financière aktivizēto pasākumu piemēro tikai augstākajā konsolidācijas līmenī, atbilstoši C ieteikuma 2. punktā noteiktajam principam, proti, ka attiecīgajām iestādēm būtu jāpiemēro pasākumi, kas ir tādi paši kā aktivizētājas iestādes īstenotie pasākumi, vajadzētu būt iespējamam arī savstarpēji atzīt pasākumu tādā pašā konsolidācijas līmenī. Turklāt ir iespējams, ka, piemērojot būtiskuma robežvērtību individuālā līmenī, netiek ietvertas iestādes, kam konsolidētā līmenī ir koncentrēti lieli riska darījumi ar tādām nefinanšu sabiedrībām, kurām ir lielas parādsaistības un kuru juridiskā adrese ir Francijā, tādējādi stimulējot regulējuma arbitrāžu. Tāpēc ieteiktā būtiskuma robežvērtība šajā izņēmuma gadījumā būtu jāpiemēro konsolidētā līmenī.

                  (8)

                  Tādēļ attiecīgi jāgroza Ieteikums ESRK/2015/2,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

         GROZĪJUMI

      Ieteikumu ESRK/2015/2 groza šādi:

                  1)

                  ar šādu punktu aizstāj 1. iedaļas C ieteikuma 1. punktu:

                              “1.

                              Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt tādu makrouzraudzības politikas pasākumu savstarpēju atzīšanu, kurus pieņēmušas citas attiecīgās iestādes un kurus ESRK ieteikusi savstarpēji atzīt. Tiek ieteikts savstarpēji atzīt šādus pielikumā papildus aprakstītos pasākumus:
                              Igaunija:

                                          —

                                          1 % sistēmiskā riska rezerves likme, kuru saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 133. pantu piemēro visu Igaunijā licencēto kredītiestāžu iekšzemes riskiem;

                                    Somija:

                                          —

                                          15 % zemākā robežvērtība ar mājokļiem Somijā nodrošinātu mājokļa hipotēku kredītu riska svērumam, ko saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestādēm, kuras licencētas Somijā un kuras regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto uz iekšējiem reitingiem balstītu (IRB) metodi;

                                    Beļģija:

                                          —

                                          riska svēruma palielinājums, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar privātpersonām un kuru veido:

                                                      a)

                                                      fiksēts 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums; un

                                                      b)

                                                      proporcionāls riska svēruma palielinājums, kas ir 33 % no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus riska darījumus ar privātpersonām;

                                    Francija:

                                          —

                                          Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzētā lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no atbilstošā kapitāla, kurš ir piemērojams riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kam ir lielas parādsaistības un kam juridiskā adrese ir Francijā, un kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī.”;

                  2)

                  pielikumu aizstāj ar šī ieteikuma pielikumu.

         Frankfurtē pie Mainas, 2018. gada 5. decembrī

               ESRK Valdes vārdā –

               ESRK Sekretariāta vadītājs

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

         (2)  OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.

         (3)  OV C 58, 24.2.2011., 4. lpp.

         (4)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2015/2 (2015. gada 15. decembris) par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (OV C 97, 12.3.2016., 9. lpp.).

         (5)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2017/4 (2017. gada 20. oktobris), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (OV C 431, 15.12.2017., 1. lpp.).

         PIELIKUMS
         Ieteikuma ECB/2015/2 pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

                  “Pielikums

                     Igaunija

                        1 % sistēmiskā riska rezerves likme, kuru saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 133. pantu piemēro visu Igaunijā licencēto kredītiestāžu iekšzemes riskiem

                  I.   Pasākuma apraksts

                              1.

                              Igaunijas pasākums ir 1 % sistēmiskā riska rezerves likme, kuru saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 133. pantu piemēro visu Igaunijā licencēto kredītiestāžu iekšzemes riskiem.

                        II.   Savstarpēja atzīšana

                              2.

                              Ja dalībvalstis nacionālajos tiesību aktos ir ieviesušas Direktīvas 2013/36/ES 134. pantu, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Igaunijas pasākumu attiecībā uz iekšzemē licencēto iestāžu riskiem Igaunijā saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 134. panta 1. punktu. Šī panta vajadzībām piemēro C ieteikuma 3. punktā noteikto termiņu.

                              3.

                              Ja dalībvalstis nacionālajos tiesību aktos nav ieviesušas Direktīvas 2013/36/ES 134. pantu, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Igaunijas pasākumu attiecībā uz iekšzemē licencēto iestāžu riskiem Igaunijā saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt sešu mēnešu laikā.

                     Somija

                        Kredītiestādei specifiska 15 % zemākā robežvērtība ar mājokļiem Somijā nodrošinātu mājokļa hipotēku kredītu riska svērumam, ko saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestādēm, kuras izmanto uz iekšējiem reitingiem balstītu (IRB) metodi (turpmāk – “IRB kredītiestādēm”).

                  I.   Pasākuma apraksts

                              1.

                              Somijas pasākums, kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu, ir kredītiestādei specifiska vidējā riska svēruma 15 % zemākā robežvērtība IRB kredītiestādēm portfeļa līmenī attiecībā uz ar mājokļiem Somijā nodrošinātiem mājokļa hipotēku kredītiem.

                        II.   Savstarpēja atzīšana

                              2.

                              Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu dalībvalstu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Somijas pasākumu un piemērot to IRB kredītiestāžu tādu ar mājokļiem Somijā nodrošinātu mājokļa hipotēku kredītu portfeļiem, kurus izsniegušas iekšzemē licencētas filiāles, kuras atrodas Somijā. Šī panta vajadzībām piemēro C ieteikuma 3. punktā noteikto termiņu.

                              3.

                              Attiecīgajām iestādēm tāpat tiek ieteikts atzīt Somijas pasākumu un piemērot to IRB kredītiestāžu tādu ar mājokļiem Somijā nodrošinātu mājokļa hipotēku kredītu portfeļiem, kurus pāri robežām tieši izsniegušas to attiecīgajās jurisdikcijās licencētas kredītiestādes. Šī panta vajadzībām piemēro C ieteikuma 3. punktā noteikto termiņu.

                              4.

                              Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam, t.sk. pieņemot lēmumu par uzraudzības pasākumiem un pilnvarām, kas noteikti Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 2. nodaļas IV iedaļā. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt četru mēnešu laikā.

                        III.   Darījuma nozīmīguma ierobežojums

                              5.

                              Šo pasākumu papildina 1 miljarda EUR būtiskuma robežvērtība riska pozīcijai mājokļa hipotēku kreditēšanas tirgū Somijā, lai virzītu savstarpējo atzīšanu veicošo dalībvalstu de minimis principa iespējamo piemērošanu.

                              6.

                              Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalsts attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām IRB kredītiestādēm, kuru ar mājokļiem Somijā nodrošinātu mājokļa hipotēku kredītu portfeļi ir mazāki par 1 miljarda EUR robežvērtību. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt pasākumu, ja IRB kredītiestāde pārsniedz 1 miljarda EUR robežvērtību.

                              7.

                              Ja nav citās dalībvalstīs licencētu IRB kredītiestāžu, kurām ir Somijā atrodošās filiāles vai kuras finanšu pakalpojumus Somijā sniedz tieši, un kuru riska pozīcija Somijas hipotēku tirgū ir 1 miljarda EUR vai augstāka, attiecīgās iestādes var nolemt neveikt savstarpējo atzīšanu, kā noteikts Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļā. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt pasākumu, ja IRB kredītiestāde pārsniedz 1 miljarda EUR robežvērtību.

                     Beļģija

                        Riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar privātpersonām, kuru nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, un kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu. Šim palielinājumam ir divas sastāvdaļas:

                              a)

                                    fiksēts 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums; un

                              b)

                                    proporcionāls riska svēruma palielinājums, kas ir 33 % no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus riska darījumus ar privātpersonām.

                        I.   Pasākuma apraksts

                              1.

                              Beļģijas pasākums, kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu un nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, ir riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar privātpersonām, un tam ir divas sastāvdaļas:

                                          a)

                                          pirmā sastāvdaļa ir 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem riska darījumiem ar privātpersonām, kas noteikts pēc riska svēruma palielinājuma otrās daļas aprēķina saskaņā ar b) punktu;

                                          b)

                                          otrā sastāvdaļa ir riska svēruma palielinājums 33 % apjomā no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus riska darījumus ar privātpersonām. Svērtā vidējā riska pakāpe ir atsevišķu kredītu vidējais riska svērums, kas aprēķināts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 154. pantu un svērts pēc attiecīgās riska vērtības.

                        II.   Savstarpēja atzīšana

                              2.

                              Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu attiecīgajām dalībvalstu iestādēm tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērojot to iekšzemē licencētu kredītiestāžu, kuras izmanto IRB metodi, filiālēm, kuras atrodas Somijā.

                              3.

                              Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, piemērojot to iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti tieši riska darījumi ar privātpersonām. Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērot pasākumu, kas ir tāds pats kā aktivizētājas iestādes Beļģijā īstenotais pasākums.

                              4.

                              Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam, t. sk. pieņemot lēmumu par uzraudzības pasākumiem un pilnvarām, kas noteikti Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 2. nodaļas IV iedaļā. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                        III.   Darījuma nozīmīguma ierobežojums

                              5.

                              Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska 2 miljardu EUR būtiskuma robežvērtība, lai virzītu pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošo attiecīgo iestāžu de minimis principa iespējamo piemērošanu.

                              6.

                              Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir nebūtiski ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti riska darījumi ar privātpersonām, kas ir mazāki par 2 miljardu EUR robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un, ja tiek pārkāpta 2 miljardu EUR būtiskuma robežvērtība, tām tiek ieteikts piemērot Beļģijas pasākumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām iepriekš noteikts izņēmums.

                              7.

                              Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav licencētu kredītiestāžu, kurām ir filiāles Beļģijā vai ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti tieši riska darījumi ar privātpersonām, kuras izmanto IRB metodi un kuru riska pozīcija Beļģijas mājokļa nekustamo īpašumu tirgū ir 2 miljardi EUR vai augstāka, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Beļģijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, ja kredītiestāde, kura izmanto IRB metodi, pārsniedz 2 miljardu EUR robežvērtību.

                              8.

                              Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 2 miljardu EUR būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                     Francija

                        Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzētā lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no atbilstošā kapitāla, kurš ir piemērojams riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kam ir lielas parādsaistības un kam juridiskā adrese ir Francijā, un kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī.

                  I.   Pasākuma apraksts

                              1.

                              Francijas pasākums, ko piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu un nosaka G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī (bet ne subkonsolidācijas līmenī), ir lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no to atbilstošā kapitāla attiecībā uz riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kurām ir lielas parādsaistības un kuru juridiskā adrese ir Francijā.

                              2.

                              Nefinanšu sabiedrību definē kā fizisko vai juridisko personu, uz kuru attiecas privāttiesības un kuras juridiskā adrese ir Francijā, un kura ir piederīga sektoram “nefinanšu sabiedrības”, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 549/2013 (1) A pielikuma 2.45. punktā.

                              3.

                              Pasākumu piemēro riska darījumiem ar nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un riska darījumiem ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupām, un to piemēro šādi:

                                          a)

                                          attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām, kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir Francijā, šo pasākumu piemēro summai, ko veido neto riska darījumi ar grupu un visām tās saistītajām sabiedrībām Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē;

                                          b)

                                          attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām, kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir ārpus Francijas, šo pasākumu piemēro summai, ko veido:

                                                      i)

                                                      riska darījumi ar tām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā;

                                                      ii)

                                                      riska darījumi ar tādām sabiedrībām Francijā vai ārvalstīs, pār kurām i) punktā minētajām nefinanšu sabiedrībām ir tieša vai netieša kontrole Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē; un

                                                      iii)

                                                      riska darījumi ar tādām sabiedrībām Francijā vai ārvalstīs, kuras Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē ir ekonomiski atkarīgas no i) punktā minētajām nefinanšu sabiedrībām.

                                    Tāpēc pasākums neattiecas uz nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese nav Francijā un kuras nav nefinanšu sabiedrību, kam juridiskā adrese ir Francijā, meitasuzņēmumi vai ekonomiski atkarīgas sabiedrības, un pār kurām nefinanšu sabiedrībām, kam juridiskā adrese ir Francijā, nav tiešas vai netiešas kontroles.
                              Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktu pasākums ir piemērojams pēc tam, kad ņemta vērā kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekme atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantam.

                              4.

                              G-SNI un C-SNI iestādei nefinanšu sabiedrība ar juridisko adresi Francijā ir jāuzskata par lielu, ja iestādes sākotnējā riska darījuma ar nefinanšu sabiedrību vai ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupām, kā noteikts 3. punktā, vērtība ir 300 miljoni EUR vai pārsniedz to. Sākotnējā riska darījuma vērtību aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 389. un 390. pantu, neņemot vērā Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantā noteikto kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekmi, par ko sniedz informāciju saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 (2) 9. pantu.

                              5.

                              Nefinanšu sabiedrību uzskata par tādu, kurai ir lielas parādsaistības, ja tās sviras rādītājs pārsniedz 100 % un finanšu maksājumu seguma rādītājs nepārsniedz 3, šos aprēķinus veicot grupas augstākajā konsolidācijas līmenī šādi:

                                          a)

                                          sviras rādītājs ir kopējās parādsaistības, no kurām atskaitīta nauda un kapitāls; un

                                          b)

                                          finanšu maksājumu seguma rādītājs ir attiecība starp pievienotās vērtības un pamatdarbības subsīdiju summu, no kuras atskaitītas i) darbaspēka izmaksas, ii) pamatdarbības nodokļi un nodevas, iii) citi tīrie parastās pamatdarbības izdevumi, izņemot tīros procentu maksājumus un līdzīgus maksājumus, un iv) nolietojums un amortizācija, no vienas puses, un procentu maksājumiem un līdzīgām izmaksām, no otras puses.

                                    Rādītājus aprēķina, balstoties uz pārskatu datiem, kuri noteikti saskaņā ar piemērojamiem standartiem un iekļauti nefinanšu sabiedrības finanšu pārskatā, kuru attiecīgā gadījumā apstiprinājis zvērināts grāmatvedis.

                        II.   Savstarpēja atzīšana

                              6.

                              Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Francijas pasākumu, piemērojot šo pasākumu iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm augstākajā konsolidācijas līmenī to attiecīgajā banku prudenciālā perimetra jurisdikcijā.

                              7.

                              Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā sešos mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                        III.   Darījuma nozīmīguma ierobežojums

                              8.

                              Šo pasākumu papildina apvienota būtiskuma robežvērtība, kuras mērķis ir virzīt pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošo attiecīgo iestāžu de minimis principa iespējamo piemērošanu un kuru veido:

                                          a)

                                          2 miljardu EUR robežvērtība kopējai sākotnējai tādu riska darījumu vērtībai, kuri iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru;

                                          b)

                                          300 miljonu EUR robežvērtība, kura piemērojama iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm, kas atbilst a) apakšpunktā minētajai robežvērtībai vai pārsniedz to, un kura attiecas uz:

                                                      i)

                                                      vienu sākotnējo riska darījumu ar nefinanšu sabiedrību, kuras juridiskā adrese ir Francijā;

                                                      ii)

                                                      summu, kuru veido sākotnējie riska darījumi ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupu, kam juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir Francijā, un kuru aprēķina saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu;

                                                      iii)

                                                      summu, kuru veido sākotnējie riska darījumi ar nefinanšu sabiedrībām, kam juridiskā adrese ir Francijā un kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir ārpus Francijas, par ko sniedz informāciju Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 VIII pielikuma C 28.00 un C 29.00 veidnē;

                                          c)

                                          robežvērtība 5 % apmērā no G-SNI un C-SNI iestāžu atbilstošā kapitāla augstākajā konsolidācijas līmenī, kura piemērojama b) apakšpunktā identificētajiem riska darījumiem pēc tam, kad ņemta vērā kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekme atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantam.

                                    Robežvērtības, kas minētas b) un c) apakšpunktā, jāpiemēro neatkarīgi no tā, vai attiecīgajai sabiedrībai vai nefinanšu sabiedrībai ir lielas parādsaistības.
                              Sākotnējā riska darījuma vērtību, kas minēta a) un b) apakšpunktā, aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 389. un 390. pantu, neņemot vērā Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantā noteikto kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekmi, par ko sniedz informāciju saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 9. pantu.

                              9.

                              Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu tādām iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kuras nepārkāpj 8. punktā minēto apvienoto būtiskuma robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē to riska darījumu būtiskums, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru, kā arī to riska darījumu koncentrācija, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un, ja tiek pārkāpta 8. punktā minētā apvienotā būtiskuma robežvērtība, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts piemērot Francijas pasākumu tādām iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kurām iepriekš noteikts izņēmums. Attiecīgās iestādes arī tiek aicinātas ziņot citiem tirgus dalībniekiem savā jurisdikcijā par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos.

                              10.

                              Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav tādu iekšzemē licencētu G-SNI vai C-SNI iestāžu to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kurām ir riska darījumi ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru apjomā, kas pārsniedz 8. punktā minēto būtiskuma robežvērtību, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Francijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādā gadījumā attiecīgajām iestādēm jākontrolē to riska darījumu būtiskums, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru, kā arī to riska darījumu koncentrācija, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un, ja iekšzemē licencēta G-SNI vai C-SNI tās banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī pārsniedz 8. punktā minēto apvienoto būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt Francijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Attiecīgās iestādes arī tiek aicinātas ziņot citiem tirgus dalībniekiem savā jurisdikcijā par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos.

                              11.

                              Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 8. punktā minētā apvienotā būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

            ”

            (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 549/2013 (2013. gada 21. maijs) par Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Eiropas Savienībā (OV L 174, 26.6.2013., 1. lpp.).

            (2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 680/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 191, 28.6.2014., 1. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2019/243 (2019. gada 6. februāris) par Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātu (Dokuments attiecas uz EEZ.)

text:
               11.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 39/18

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2019/243
      (2019. gada 6. februāris)
      par Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātu
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Iedzīvotājiem ir tiesības piekļūt saviem personas datiem, tostarp saviem veselības datiem, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/679 (1), kurā izklāstīti likumīgas apstrādes nosacījumi attiecībā uz personas datiem, tostarp veselības datiem, kas šādi definēti minētajā regulā (2). Tomēr lielākā daļa iedzīvotāju pagaidām nevar piekļūt saviem veselības datiem (vai tos droši kopīgot) pāri robežām.

                  (2)

                  Nodrošinot, ka iedzīvotāji un veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēji var droši piekļūt e-veselības pacienta kartēm (“EVPK”), proti, pacienta medicīniskajām kartēm vai līdzīgiem personas dokumentiem, kuros apkopoti garengriezuma dati un kuri pieejami digitālā formātā valsts mērogā un pāri robežām, kā arī šādas kartes un dokumentus kopīgot, tiek gūti vairāki ieguvumi: uzlabojas iedzīvotāju aprūpes kvalitāte, mājsaimniecībām samazinās veselības aprūpes izmaksas, turklāt tiek atbalstīta veselības aprūpes sistēmu modernizācija Savienībā, ko apgrūtina demogrāfiskās pārmaiņas, pieaugošās prasības un ārstēšanas izmaksas. Piemēram, klīniskā personāla starpā kopīgojot asins analīžu rezultātus digitālā formātā, var izvairīties no tā, ka vienai un tai pašai personai atkārtoti tiek veiktas invazīvas un dārgas analīzes. Tāpat, ja pacientiem ir jākonsultējas ar dažādiem veselības aprūpes speciālistiem, e-veselības pacienta karšu kopīgošana ļauj izvairīties no vienas un tās pašas slimības vēsturēs iekļautās informācijas atkārtošanas, tādējādi ietaupot laiku visām iesaistītajām pusēm un paaugstinot aprūpes kvalitāti.

                  (3)

                  Droša piekļuve pacienta kartēm un to kopīgošana pāri Savienības robežām atvieglos iedzīvotāju dzīvi vairākās pārrobežu situācijās, piemēram, iedzīvotāji un to ģimenes, kas pārcēlušās uz citu dalībvalsti darba nolūkos, vai citā valstī dzīvojoši pensionāri varētu piekļūt pacienta kartēm visās dalībvalstīs, kur viņi dzīvojuši iepriekš. Tādējādi tiktu uzlabota arī aprūpes kvalitāte situācijās, kad ārstēšana nepieciešama iedzīvotājiem, kuri ceļo Savienībā vai uz kuriem attiecas pārrobežu nolīguma noteikumi. Gada laikā tiek reģistrēti vairāk nekā divi miljoni gadījumu, kad vienas dalībvalsts iedzīvotājs ir meklējis veselības aprūpi citā dalībvalstī (3). Turklāt nākotnē to var lietderīgi saistīt ar Eiropas Savienības iniciatīvām sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinācijas jomā.

                  (4)

                  Paredzams, ka nākotnē veselības aprūpes vajadzības vēl vairāk palielināsies sabiedrības novecošanās, hronisku slimību aizvien plašākās izplatības un ilgtermiņa aprūpes pieprasījuma pieauguma dēļ. Par to liecina izdevumi veselības aprūpes jomā, kas Savienībā kopumā 2017. gadā ir pieauguši līdz 9,6 % no iekšzemes kopprodukta salīdzinājumā ar 8,8 % 2008. gadā (4). Tāpat no dažādām valstīm iegūti dati liecina, ka līdz pat 20 % no veselības aprūpes izdevumiem ir nelietderīgi; piemēram pacientiem tiek veiktas nevajadzīgas pārbaudes, tie saņem nevajadzīgu ārstēšanu vai tiek hospitalizēti tādos gadījumos, kad tas nav bijis nepieciešams.

                  (5)

                  Ar digitālajām tehnoloģijām var efektīvi risināt šos jautājumus un veselības aprūpes sistēmas pielāgot turpmākiem izaicinājumiem. Piemēram, ar veselības lietojumprogrammām saistītiem digitālajiem risinājumiem vai valkājamām ierīcēm, kas atbilstīgā sistēmā ļauj iedzīvotājiem droši piekļūt saviem veselības datiem, būtu jānodrošina iespēja pacientiem ar hroniskām slimībām, piemēram, diabētu vai vēzi, uzraudzīt savus simptomus mājās un ātri kopīgot šo informāciju ar klīnisko personālu. Šādā veidā būtu jāsamazinās vajadzībai apmeklēt veselības aprūpes iestādes uzraudzības nolūkā. Digitālās tehnoloģijas var arī palīdzēt jau agrīni pamanīt, ka jāmaina ārstēšana, un tas ļautu samazināt komplikāciju dēļ vajadzīgās hospitalizācijas gadījumu skaitu. Uzlabojot hronisko slimību pārvaldību sabiedrībā un vienlaikus samazinot veselības aprūpes pasākumu (piemēram, pārbaužu) dublēšanos, ne vien sistēmām būtu jākļūst ilgtspējīgākām, bet arī jāpaaugstinās vispārējai dzīves kvalitātei, iedzīvotājiem sniegtās veselības aprūpes kvalitātei, kā arī jāsamazinās izmaksām, kas saistītas ar atsevišķu personu un mājsaimniecību veselības aprūpi.

                  (6)

                  Padome ir regulāri aicinājusi dalībvalstis stiprināt to e-veselības stratēģiju īstenošanu. Jo īpaši 2017. gada 8. decembrī pieņemtajos Padomes secinājumos par veselību digitālajā sabiedrībā (5) ir uzsvērts, ka dalībvalstīm ir jāpadara savas elektroniskās veselības aprūpes sistēmas sadarbspējīgākas, lai dotu iedzīvotājiem lielāku kontroli pār viņu veselības datiem.

                  (7)

                  Lai atbalstītu veselības un aprūpes digitālo pārveidi, Komisija pieņēma paziņojumu “Kā digitālajā vienotajā tirgū īstenot veselības un aprūpes digitālo pārveidi; iedzīvotāju iespēju stiprināšana un veselīgākas sabiedrības veidošana” (6). Minētais paziņojums ir pielāgots veselības aprūpes nozarei un mērķiem, kas izklāstīti 2015. gada 6. maijā pieņemtajā paziņojumā “Digitālā vienotā tirgus stratēģija Eiropai” (7) un 2016. gada 19. aprīlī pieņemtajā paziņojumā “ES e-pārvaldes rīcības plāns. Pārvaldes digitalizēšanas paātrināšana” (8). Tajā aplūkotas bažas, kas paziņojumā par digitālā vienotā tirgus stratēģijas īstenošanas vidusposma pārskatu “Satīklots digitālais vienotais tirgus visiem” (9) paustas attiecībā uz digitālo risinājumu joprojām lēno ieviešanu veselības un aprūpes jomā un ievērojamām atšķirībām dažādās dalībvalstīs un reģionos.

                  (8)

                  Pacienta karšu digitalizācija un tādu sistēmu izveide, kas ļauj iedzīvotājiem droši tām piekļūt un droši tās kopīgot ar dažādiem veselības aprūpes sistēmas dalībniekiem (pacientiem, viņu klīnisko personālu vietējā kopienā un veselības aprūpes iestādēm), ir svarīgs solis digitālo tehnoloģiju integrēšanai veselības un aprūpes pieejās. Lai panāktu šādu integrāciju, visā Savienībā jāievieš sadarbspējīgas e-veselības pacienta karšu sistēmas, taču pašlaik daudzi Savienībā izmantoto e-veselības pacienta karšu sistēmu – e-veselības pacienta karšu reģistrēšanai, izgūšanai un pārvaldībai paredzēto informācijas sistēmu – formāti un standarti nav saderīgi.

                  (9)

                  Jaunajām tehnoloģijām veselības aprūpes jomā vajadzētu būt veidotām tā, lai palīdzētu iedzīvotājiem aktīvi iesaistīties savas veselības uzturēšanā. Tālab iedzīvotāju un pacientu vajadzības būtu jāņem vērā veselības informācijas sistēmu izstrādē, piemēram, šīs sistēmas jāveido aizvien pieejamākas lietotājiem, jo īpaši personām ar invaliditāti, turklāt attiecīgā gadījumā ievērojot piekļūstamības prasības, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2016/2102 (10).

                  (10)

                  Sadarbspējas mērķis attiecībā uz e-veselības pacienta kartēm ir nodrošināt saskaņotu informācijas apstrādi šādās veselības informācijas sistēmās neatkarīgi no to tehnoloģijas, pielietojuma vai platformas tādā veidā, lai šī informācija būtu saņēmējam saprotama.

                  (11)

                  Sadarbspējas trūkums attiecībā uz e-veselības pacienta kartēm rada tirgus sadrumstalotību un samazina pārrobežu veselības aprūpes pakalpojumu kvalitāti. Komisija jau ir apzinājusi konkrētus “Veselības aprūpes uzņēmuma integrēšanas” (IHE) profilus, kas uzskaitīti Komisijas Lēmuma (ES) 2015/1302 pielikumā (11) (12); tie var palielināt e-veselības pakalpojumu un lietojumprogrammu sadarbspēju, sniedzot labumu iedzīvotājiem un veselības aprūpes speciālistiem, un uz tiem var atsaukties publiskā iepirkuma procedūrās. Šie profili sniedz detalizētas specifikācijas dažādos sadarbspējas līmeņos. Daži no šiem profiliem jau tiek izmantoti, lai risinātu konkrētas uzņēmējdarbības prasības e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūrā (“eHDSI”).

                  (12)

                  E-veselības pacienta karšu izstrādē un apmaiņā svarīgi ievērot visaugstākos iespējamos drošības un datu aizsardzības standartus. Vispārīgā datu aizsardzības regula paredz, ka pacienta dati ir jāaizsargā un pienācīgi jānodrošina, lai tiktu garantēta to konfidencialitāte, integritāte un pieejamība. Tādēļ sistēmām jābūt drošām un uzticamām, tajās jābūt integrētai datu aizsardzībai un datu aizsardzībai pēc noklusējuma. Šādas prasības pamatā ir virkne valdību un iestāžu Eiropas mēroga digitālo risinājumu un kopīgu pieeju.

                  (13)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 910/2014 (13) (eIDAS) paredzēto drošas elektroniskās identifikācijas un autentifikācijas līdzekļu izmantošanai būtu jāuzlabo piekļuve, drošība un uzticēšanās e-veselības pacienta karšu sistēmām. Minētajā regulā ir paredzēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem atzītus elektroniskās identifikācijas līdzekļus, kuri ietverti dalībvalsts paziņotā elektroniskās identifikācijas shēmā, iedzīvotāji var izmantot nolūkā piekļūt tiešsaistes publiskajiem pakalpojumiem no ārvalstīm, tostarp veselības aprūpes pakalpojumiem un veselības datiem. Tajā izklāstīti noteikumi arī par uzticamības pakalpojumiem, piemēram, par elektroniskajiem parakstiem, elektroniskajiem zīmogiem un elektroniski reģistrētiem piegādes pakalpojumiem, kuri izmantojami, lai droši pārvaldītu un apmainītos ar veselības datiem, samazinot viltošanas iespējas un ļaunprātīgas izmantošanas risku.

                  (14)

                  Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/1148 (14) veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem, kurus dalībvalstis ir identificējušas kā pamatpakalpojumu sniedzējus, un digitālo pakalpojumu sniedzējiem, uz kuriem attiecas šīs direktīvas darbības joma, ir jāveic atbilstīgi un samērīgi tehniski un organizatoriski pasākumi, lai pārvaldītu riskus to tīklu un informācijas sistēmu drošībai, ko tie izmanto savu pakalpojumu sniegšanai. Tiem ir arī jāpaziņo kompetentajām valsts iestādēm vai valsts datordrošības incidentu reaģēšanas vienībām (CSIRT) par drošības incidentiem, kuriem ir būtiska vai nozīmīga ietekme uz to sniegto pakalpojumu nepārtrauktību. Jo īpaši attiecībā uz e-veselības pacienta karšu sistēmu kiberdrošību, sertifikācija šajā jomā var apliecināt kiberdrošības prasību izpildi saskaņā ar attiecīgo Savienības kiberdrošības regulējumu (15).

                  (15)

                  Ar Komisijas atbalstu dalībvalstis ir spērušas svarīgus soļus sadarbspējas sekmēšanā, veicot darbības e-veselības tīklā, kas izveidots saskaņā ar Direktīvas 2011/24/ES 14. pantu. E-veselības tīkla galvenais mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu e-veselības sistēmu, pakalpojumu un savietojamu lietojumu izstrādi, veicināt sadarbību un informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, uzlabot aprūpes nepārtrauktību un nodrošināt piekļuvi drošai un kvalitatīvai veselības aprūpei. Līdz ar to šim tīklam ir izšķiroša nozīme e-veselības pacienta karšu sadarbspējas nodrošināšanā.

                  (16)

                  Jo īpaši, lai veicinātu Eiropas e-veselības sistēmu sadarbspēju, vairākas dalībvalstis, kas piedalās e-veselības tīklā, ir sadarbojušās ar Komisiju, lai izveidotu e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūru, ko atbalsta Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta programma (16). Dažās no šīm dalībvalstīm, izmantojot e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūru, ir uzsākta “e-recepšu” apmaiņa starp veselības aprūpes speciālistiem pāri robežām, taču paredzams, ka drīzumā tiks sākta arī “pacientu veselības pārskatu” apmaiņa. E-veselības pacienta karšu sadarbspējas uzlabošanai būtu jāpalīdz paplašināt datu kopas, kuru apmaiņa pašlaik tiek veikta e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūrā, un šādā veidā iekļaut vērtīgu informāciju par laboratorijas rezultātiem, medicīniskos attēlus un aprakstus, kā arī slimnīcu izrakstus, kas savukārt ļautu uzlabot aprūpes nepārtrauktību. Vairākus e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūrai izstrādātus instrumentus dalībvalstis izmanto e-veselības pacienta karšu apmaiņā.

                  (17)

                  E-veselības pacienta karšu apmaiņas jomā e-veselības tīklam ir nozīmīga loma saistībā ar Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta turpmāko attīstību – to varēs izmantot e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūras vajadzībām un varēs veicināt tā izmantošanu informācijas apmaiņai starp veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem valsts līmenī.

                  (18)

                  Pacienta karšu digitalizācija un to apmaiņa varētu arī sekmēt tādu apjomīgu veselības datu struktūru izveidi, kas apvienojumā ar jaunajām tehnoloģijām, piemēram, lielo datu analīzes un mākslīgā intelekta izmantošanu, var palīdzēt nonākt pie jauniem zinātniskiem atklājumiem.

                  (19)

                  Patlaban izmantotās valsts e-veselības pacienta karšu sistēmu specifikācijas var turpināt piemērot paralēli Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātam,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

         MĒRĶI

                  1.

                  Šajā ieteikumā ir izklāstīts satvars Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta izstrādei ar mērķi panākt drošu, sadarbspējīgu pārrobežu piekļuvi elektroniskiem veselības datiem un to apmaiņu Savienībā.
                  Satvars ietver:

                              a)

                              principu kopumu, kam Savienībā jāreglamentē piekļuve e-veselības pacienta kartēm un to apmaiņa pāri robežām;

                              b)

                              tādu kopējo tehnisko specifikāciju kopumu pārrobežu datu apmaiņai saistībā ar konkrētām veselības informācijas kategorijām, kam jābūt Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta pamatā;

                              c)

                              procesu, kurā jāturpina Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta izstrāde.

                        Ieteikums arī mudina dalībvalstis nodrošināt valsts līmenī drošu piekļuvi e-veselības pacienta karšu sistēmām.

         E-VESELĪBAS PACIENTA KARŠU SISTĒMAS DALĪBVALSTĪS

         Drošas piekļuves nodrošināšana e-veselības pacienta karšu sistēmām

                  2.

                  Lai izvairītos no datu aizsardzības pārkāpumiem un mazinātu drošības incidentu risku, dalībvalstīm jānodrošina, ka e-veselības pacienta karšu sistēmas atbilst augstiem standartiem attiecībā uz veselības datu aizsardzību un tādu tīklu un informācijas sistēmu drošību, kas ir šādu e-veselības pacienta karšu sistēmu pamatā.

                  3.

                  Dalībvalstīm jānodrošina, ka iedzīvotāji un viņu veselības aprūpes speciālisti savām e-veselības pacienta kartēm var piekļūt tiešsaistē, izmantojot drošus elektroniskās identifikācijas līdzekļus un ņemot vērā ar Regulu (ES) Nr. 910/2014 izveidoto drošības un uzticamības pakalpojumu sistēmu.

         Instrumenti un iniciatīvas

                  4.

                  Dalībvalstīm jāizmanto e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūrā sniegtie instrumenti un elementi, kas tiek atbalstīti saskaņā ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta programmu, un jāatsaucas uz papildināto Eiropas e-veselības sadarbspējas sistēmu (17) kā vienotu satvaru sadarbspējas pārvaldībai e-veselības jomā.

                  5.

                  Dalībvalstīm jāveic atbilstīgi pasākumi, lai atbalstītu sadarbspējīgu e-veselības pacienta karšu sistēmu izmantošanu, piemēram, jāpiesaista īpašas finanšu investīcijas, tostarp stimulēšanas mehānismi, un vajadzības gadījumā jāpielāgo tiesību akti.

         Valsts digitālie veselības aprūpes tīkli

                  6.

                  Lai uzlabotu valsts veselības aprūpes sistēmu sadarbspēju un drošību un atbalstītu veselības datu drošu apmaiņu pāri robežām, katrai dalībvalstij ir jāizveido valsts digitālais veselības aprūpes tīkls, iesaistot attiecīgo kompetento valsts iestāžu un vajadzības gadījumā reģionālo iestāžu pārstāvjus, kas nodarbojas ar digitālajiem veselības, e-veselības pacienta karšu sadarbspējas, kā arī tīklu un informācijas sistēmu drošības un personas datu aizsardzības jautājumiem. Jo īpaši valsts digitālajos veselības aprūpes tīklos ir jāiekļauj:

                              a)

                              e-veselības tīkla valsts pārstāvis;

                              b)

                              valsts vai reģionālās iestādes, kam ir klīniskā un tehniskā kompetence digitālās veselības aprūpes jautājumos;

                              c)

                              uzraudzības iestādes, kas izveidotas saskaņā ar Regulas (ES) 2016/679 51. pantu;

                              d)

                              kompetentās iestādes, kas izraudzītas saskaņā ar Direktīvu (ES) 2016/1148.

                  7.

                  Pēc diskusijām vai apspriedēm par valsts digitālajiem veselības aprūpes tīkliem secinājumi jānosūta e-veselības tīklam un Komisijai.

         E-VESELĪBAS PACIENTA KARŠU PĀRROBEŽU APMAIŅAS SATVARS

         Principi attiecībā uz piekļuvi e-veselības pacienta kartēm un šādu karšu pārrobežu apmaiņu

                  8.

                  Dalībvalstīm jānodrošina, ka iedzīvotāji var piekļūt saviem elektroniskajiem veselības datiem un droši tos kopīgot pāri robežām.

                  9.

                  Dalībvalstis tiek mudinātas dot iedzīvotājiem iespēju izvēlēties, kam sniegt piekļuvi saviem e-veselības datiem un kurus veselības datus kopīgot.

                  10.

                  Dalībvalstīm jānodrošina, ka, izstrādājot risinājumus, kas ļauj Savienībā piekļūt elektroniskajiem veselības datiem un veikt to apmaiņu, tiek ievēroti pielikumā izklāstītie principi.

         Bāzes scenārijs Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātam

                  11.

                  Dalībvalstīm jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātā tiek ietvertas šādas veselības informācijas kategorijas (kā bāzes scenārijs):

                              a)

                              pacienta veselības pārskats;

                              b)

                              e-receptes/e-izsniegšana;

                              c)

                              laboratorijas rezultāti;

                              d)

                              medicīniskie attēli un apraksti;

                              e)

                              slimnīcas izraksti.

                        Pārrobežu informācijas apmaiņai jānotiek saskaņā ar bāzes scenārija standartiem, sadarbspējas specifikācijām un profiliem atkarībā no veselības informācijas kategorijas, kā noteikts pielikumā.

         Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta turpmāka izstrāde

                  12.

                  Dalībvalstīm saistībā ar Direktīvas 2011/24/ES 14. pantu un sadarbībā ar Komisiju kopīgā koordinācijas procesā jāatbalsta ieteiktā bāzes scenārija turpmāka izstrāde attiecībā uz veselības informācijas kategorijām un Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta specifikācijām.

                  13.

                  Lai sekmētu un virzītu iteratīvu Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta izstrādes un pieņemšanas procesu, dalībvalstīm ar Komisijas atbalstu ir jāiesaistās Savienības līmeņa diskusijās un sadarbībā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, tostarp veselības aprūpes speciālistu organizācijām, valsts kompetences centriem, nozares dalībniekiem un pacientu grupām, kā arī citām Savienības un valsts iestādēm, kas ir kompetentas attiecīgajās jomās. Darbā, kas saistīts ar veselības datu pārrobežu apmaiņas tehniskajām un semantiskajām specifikācijām, jo īpaši jāiesaista klīniskie un tehniskie eksperti. Šo diskusiju un apspriežu secinājumi jānosūta e-veselības tīklam.

                  14.

                  Kopīgajā koordinācijas procesā jāizmanto zināšanas, kas pieejamas valsts kompetenču centros, kuri strādā pie tā, lai apzinātu būtiskus medicīnas jēdzienus katrā konkrētajā situācijā.

                  15.

                  Kopīgajā koordinācijas procesā jāizvirza pieejas, ko var atbalstīt visas dalībvalstis, savukārt dalībvalstis, kas to vēlas, var ātrāk panākt progresu e-veselības pacienta karšu sadarbspējas jomā.

                  16.

                  Kopīgajam koordinācijas procesam jābalstās uz e-veselības tīkla pašreizējām iniciatīvām un jāintegrē to rezultāti (kā piemērs minama iniciatīva par kopējās semantiskās stratēģijas darba grupu).

                  17.

                  E-veselības tīkla jautājumos dalībvalstīm jāsadarbojas ar Komisiju un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām, izstrādājot praktiskas īstenošanas pamatnostādnes, kopīgojot labu praksi un veicinot iedzīvotāju un veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēju izpratni par priekšrocībām, ko sniedz piekļuve e-veselības pacienta kartēm un to kopīgošana pāri robežām. Lai veicinātu sadarbspēju un palielinātu informētību, jāizmanto izmēģinājuma projekti, tostarp pētniecības, inovācijas vai izvēršanas pasākumi, piemēram, tie, kuri tiek atbalstīti programmā “Apvārsnis 2020” (18) un Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta programmās.

         UZRAUDZĪBA UN TURPMĀKĀ ATTĪSTĪBA

         Virzības uz sadarbspēju uzraudzība

                  18.

                  E-veselības tīkla jautājumos dalībvalstīm sadarbībā ar Komisiju jāuzrauga virzība uz sadarbspēju, un šajā nolūkā jāizmanto katru gadu pārskatīts kopīgs ceļvedis, kurā noteiktas kopīgās prioritātes, uzdevumi, nodevumi un starpposma mērķi.
                  Šajā nolūkā dalībvalstīm katru gadu:

                              a)

                              jākopīgo informācija par pasākumiem, kas veikti, lai sekmētu Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta specifikāciju pieņemšanu;

                              b)

                              jānosaka kopīgās prioritātes un sinerģijas iespējas ar valsts stratēģijām, kas ļautu uzlabot e-veselības pacienta karšu pārrobežu apmaiņu.

                  19.

                  Novērtējot turpmākos pasākumus e-veselības pacienta karšu apmaiņas jomā visā Savienībā, jāņem vērā 18. punkta a) un b) apakšpunktā minētie elementi.

         Turpmākais darbs

                  20.

                  Dalībvalstīm jāsadarbojas ar Komisiju un attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai apzinātu un pārskatītu jaunākās tehnoloģiskās un metodiskās inovācijas un noteiktu atbilstīgus pasākumus, kuru mērķis ir panākt progresu e-veselības pacienta karšu ilgtermiņa apmaiņā.

         Ieteikuma ietekmes novērtējums

                  21.

                  Lai noteiktu piemērotus turpmāk izmantojamus risinājumus, dalībvalstīm jāsadarbojas ar Komisiju un jānovērtē šā ieteikuma ietekme, ņemot vērā savu pieredzi un visus attiecīgos tehnoloģiskos sasniegumus.

         Briselē, 2019. gada 6. februārī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Mariya GABRIEL

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Regula (ES) 2016/679 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

         (2)  Vispārīgās datu aizsardzības regulas 4. panta 15. punkts.

         (3)  Vai nu izmantojot Eiropas veselības apdrošināšanas karti, vai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 9. marta Direktīvu 2011/24/ES par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē (OV L 88, 4.4.2011., 45. lpp.).

         (4)  “Health at a Glance: Europe 2018 – State of Health in the EU Cycle” https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/state/docs/2018_healthatglance_rep_en.pdf

         (5)  2017/C 440/05.

         (6)  COM(2018) 233 final.

         (7)  COM(2015) 192 final.

         (8)  COM(2016) 179 final.

         (9)  COM(2017) 228 final.

         (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 26. oktobra Direktīva (ES) 2016/2102 par publiskā sektora struktūru tīmekļvietņu un mobilo lietotņu piekļūstamību (OV L 327, 2.12.2016., 1. lpp.) (Tīmekļa piekļūstamības direktīva).

         (11)  Komisijas 2015. gada 28. jūlija Lēmums (ES) 2015/1302 par “Veselības aprūpes uzņēmuma integrēšanas” profilu identifikāciju izmantošanai par atsauci publiskajā iepirkumā (OV L 199, 29.7.2015., 43. lpp.).

         (12)  https://www.ihe.net/ un https://www.ihe-europe.net/

         (13)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Regula (ES) Nr. 910/2014 par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū un ar ko atceļ Direktīvu 1999/93/EK (OV L 257, 28.8.2014., 73. lpp.).

         (14)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gads 6. jūlija Direktīva (ES) 2016/1148 par pasākumiem nolūkā panākt vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas sistēmu drošību visā Savienībā (OV L 194, 19.7.2016., 1. lpp.).

         (15)  Skatīt 2.2. punktu Kopīgajā paziņojumā “Noturība, novēršana un aizsardzība, veidojot Eiropas Savienībai stipru kiberdrošību”, JOIN(2017) 450 final.

         (16)  https://ec.europa.eu/cefdigital/wiki/display/EHOPERATIONS/eHealth+DSI+Operations+Home

         (17)  https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/ehealth/docs/ev_20151123_co03_en.pdf

         (18)  https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/

         PIELIKUMS
         1.   Principi

         a)   Uz iedzīvotājiem vērsta koncepcija

         Sistēmu izstrādē visupirms vērā jāņem iedzīvotāju vajadzības. Šādas sistēmas jāizstrādā tā, lai tiktu īstenoti principi, kas atbilstīgi Vispārīgās datu aizsardzības regulas prasībām paredz integrētu datu aizsardzību un datu aizsardzību pēc noklusējuma.
         b)   Vispusīgums un mašīnlasāmība

         Lai atbalstītu veselības un aprūpes pakalpojumus visā Savienībā, e-veselības pacienta kartēm jābūt pēc iespējas vispusīgāk izmantojamām.
         E-veselības pacienta kartēs iekļautajiem veselības datiem jābūt mašīnlasāmiem, ciktāl tas nepieciešams šo datu pamatotai atkārtotai izmantošanai. Lai nodrošinātu veselības datu sadarbspēju, tostarp pāri robežām, informācijai jābūt strukturētai un kodificētai pēc iespējas praktiskākā veidā.
         c)   Datu aizsardzība un konfidencialitāte

         E-veselības pacienta karšu sistēmām un sadarbspējas risinājumiem jau no paša projekta izstrādes posma jāgarantē personas veselības datu konfidencialitāte un jāatbilst visiem datu aizsardzības tiesību aktu aspektiem.
         Personas datu aizsardzības pamattiesības ir pilnībā un efektīvi jāīsteno saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679, un tas skar arī tiesības uz pārredzamu informāciju, piekļuves tiesības un citas attiecīgās tiesības, kas uzskaitītas III nodaļā. Jo īpaši iedzīvotājiem jābūt iespējai izmantot tiesības piekļūt saviem veselības datiem, un viņiem jābūt nodrošinātai piekļuvei e-veselības pacienta kartēm, tostarp pāri robežām.
         d)   Piekrišana vai cits likumīgs pamatojums

         Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/679 6. un 9. pantu veselības datu apstrādi (1) var veikt tikai tad, ja attiecīgais iedzīvotājs ir devis nepārprotamu piekrišanu vai ja ir cits likumīgs pamats šādai apstrādei.
         e)   Pārbaudāmība

         Lai nodrošinātu precīzu uzskaiti par piekļuvi e-veselības pacienta kartēm, to apmaiņu vai citām apstrādes darbībām, jebkura veselības datu apstrāde ir jāreģistrē un jāverificē pārbaudāmības nolūkā, izmantojot atbilstošas metodes, piemēram, reģistrēšanu un izsekojamības metodes.
         f)   Drošība

         Lai nodrošinātu e-veselības pacienta karšu sistēmu drošību, saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 un Direktīvu (ES) 2016/1148 ir jāīsteno atbilstīgi tehniskie un organizatoriskie pasākumi. Minētajiem pasākumiem jāietver aizsardzība pret neatļautu vai nelikumīgu veselības datu apstrādi un pret nejaušu nozaudēšanu, iznīcināšanu vai sabojāšanu. Struktūrām, kas apmainās ar e-veselības pacienta kartēm, jānodrošina, ka personāls, kas strādā ar e-veselības pacienta karšu sistēmām, ir pienācīgi informēts par kiberdrošības riskiem un ir pienācīgi apmācīts.
         g)   Identifikācija un autentifikācija

         Spēcīga un uzticama visu iesaistīto pušu identifikācija un autentifikācija ir galvenais elements, lai nodrošinātu uzticēšanos datu apmaiņai starp e-veselības pacienta karšu sistēmām.
         Paziņoto valsts elektroniskās identifikācijas shēmu (“eID”) izmantošana atbalsta iedzīvotāju pārrobežu identifikāciju un autentifikāciju, kas jāveic, lai pilnībā droši un ērti piekļūtu saviem veselības datiem, kā arī “nenoliedzamības” principa izmantošanu, kas apliecina šādu datu izcelsmi un integritāti. Savstarpēji atzīstot valsts elektroniskās identifikācijas shēmas, kā paredzēts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vienas dalībvalsts iedzīvotāji var izmantot savas valsts elektroniskās identifikācijas shēmu, lai droši piekļūtu citā dalībvalstī sniegtiem tiešsaistes pakalpojumiem. Kā noteikts minētās regulas 6. pantā, ja tiešsaistē sniegtu publisko pakalpojumu izmantošanas nolūkā jāsniedz elektroniskās identifikācijas apliecinājums, kas atbilst noteiktam uzticamības līmenim (“būtisks” vai “augsts”), tad jāatzīst arī citu dalībvalstu paziņotās elektroniskās identifikācijas shēmas.
         h)   Pakalpojuma nepārtrauktība

         Lai nodrošinātu aprūpes nepārtrauktību, e-veselības pacienta karšu apmaiņas pakalpojuma nepārtrauktība un pieejamība ir ļoti svarīga. Visi starpgadījumi vai pārtraukumi, kas var rasties pakalpojuma izmantošanas laikā, nekavējoties jānovērš saskaņā ar noteiktiem darbības nepārtrauktības plāniem.
         2.   Bāzes scenārijs Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātam. Veselības informācijas kategorijas un specifikācijas e-veselības pacienta karšu pārrobežu apmaiņai

         Lai atspoguļotu (strukturētus un nestrukturētus) veselības datus un apmainītos ar tiem, Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formāta bāzes scenārijā jāiekļauj turpmāk minētās veselības informācijas kategorijas un sadarbspējas specifikācijas (tostarp standarti un profili (2)).
         Šis bāzes scenārijs turpmāk jāuzlabo un jāpaplašina kopīgā koordinācijas procesā. Turpmāk izstrādājot Eiropas e-veselības pacienta karšu apmaiņas formātu, ir jāapsver papildu starptautiskie standarti, specifikācijas un profili, kas pašlaik tiek izstrādāti, pārskatīti vai pārbaudīti izmēģinājuma posmā.
         2.1.   Pārrobežu apmaiņas veselības informācijas kategorijas

         Sākotnējā veselības informācijas kategoriju kopumā, ko izmanto attiecībā uz pārrobežu apmaiņu, jāietver:

                     i)

                     pacienta veselības pārskats (3);

                     ii)

                     e-receptes/e-izsniegšana (4);

                     iii)

                     laboratorijas rezultāti;

                     iv)

                     medicīniskie attēli un apraksti;

                     v)

                     slimnīcu izraksti.

               Šīs veselības informācijas kategorijas ir noteiktas par prioritārām atbilstīgi e-veselības tīkla noteiktajām prioritātēm, pamatojoties uz pašreizējo darbu saistībā ar e-veselības digitālo pakalpojumu infrastruktūru un klīnisko nozīmi pārrobežu veselības aprūpē.
         2.2.   Sadarbspējas specifikācijas

         A un B tabulā ir iekļautas ieteicamās sadarbspējas specifikācijas satura strukturēšanai un atspoguļošanai.
         2.2.1.   A tabula. Satura strukturēšana un atspoguļošana veselības informācijas kategorijās, attiecībā uz kurām e-veselības tīkls ir pieņēmis vadlīnijas

                     Veselības informācijas kategorijas

                     Klīniskā informācija pārrobežu apmaiņai

                     Satura atspoguļojums pārrobežu apmaiņā

                     Pacienta veselības pārskats

                     Strukturēts atbilstīgi e-veselības tīkla 2016. gada 21. novembrī pieņemtajām “VADLĪNIJĀM par veselības datu elektronisku apmaiņu saskaņā ar Pārrobežu Direktīvu 2011/24/ES 2. izdevuma “Pacienta veselības pārskats neplānotai aprūpei” (5) noteikumiem.

                        HL7 (no angļu val. Health Level 7 – Septītā veselības līmeņa) klīniska dokumenta uzbūve (CDA) 2. izdevums (6)

                     3. līmenis un 1. līmenis (PDF (7)/A)

                     E-recepte/e-izsniegšana

                     Strukturēts atbilstīgi e-veselības tīkla 2016. gada 21. novembrī pieņemtajām “VADLĪNIJĀM par veselības datu elektronisku apmaiņu saskaņā ar Pārrobežu Direktīvu 2011/24/ES 2. izdevuma “E-receptes un E-izsniegšana” (8) noteikumiem.

                        HL7 (no angļu val. Health Level 7 – Septītā veselības līmeņa) klīniska dokumenta uzbūve (CDA) 2. izdevums
                     3. līmenis un 1. līmenis (PDF (7)/A)

               2.2.2.   B tabula. Satura strukturēšana un atspoguļošana citās veselības informācijas kategorijās

                     Veselības informācijas kategorija

                     Klīniskā informācija pārrobežu apmaiņai

                     Satura atspoguļojums pārrobežu apmaiņā

                     Laboratorijas rezultāti

                     Nodrošina pārrobežu apmaiņu saskaņā ar klīniskās informācijas struktūru, ko pašlaik izmanto sūtītāja e-veselības pacienta karšu sistēma, kamēr tiek izstrādātas un saskaņotas kopīgas klīniskās informācijas struktūras pārrobežu apmaiņai.

                     Attiecībā uz laboratorijas rezultātiem, medicīniskās attēlveidošanas aprakstiem un slimnīcu izrakstiem.

                        HL7 (no angļu val. Health Level 7 – Septītā veselības līmeņa) klīniska dokumenta uzbūve (CDA) 2. izdevums
                     3. līmenis vai 1. līmenis (PDF (9)/A)
                     Attiecībā uz medicīniskajiem attēliem

                        DICOM (digitālā attēlveidošana un saziņa medicīnā)

                     Medicīniskie attēli un apraksti

                     Slimnīcu izraksti

               2.2.3.   Pārrobežu apmaiņas profili

         Lai atvieglotu veselības aprūpes informācijas kategoriju apmaiņu pāri robežām, ir pienācīgi jāapsver attiecīgo “Veselības aprūpes uzņēmuma integrēšanas” profilu izmantošana, kas uzskaitīti Lēmuma (ES) 2015/1302 pielikumā.
         Šos “Veselības aprūpes uzņēmuma integrēšanas” profilus var izmantot, inter alia, pacientu identifikācijai, dokumentu apmaiņai, izsekojamības nodrošināšanai un identitātes apliecināšanai.
         Kopīgajā koordinācijas procesā jāņem vērā arī citi “Veselības aprūpes uzņēmuma integrēšanas” profili, kas pašlaik tiek izmēģināti, vai jebkādi citi standarti vai specifikācijas, kas vajadzīgas, lai izpildītu prasības attiecībā uz drošu datu apmaiņu veselības jomā, kā arī citi informācijas apmaiņas modeļi.
         3.   Turpmākais darbs

         Mērķis ir nodrošināt, ka iedzīvotājiem un veselības aprūpes sniedzējiem tiek nosūtīti pareizie dati īstajā brīdī un ka tie var droši piekļūt e-veselības pacientu kartēm, tās kopīgot un apmainīties ar tām.
         Nolūkā izveidot visaptverošu e-veselības pacienta karšu pārrobežu apmaiņu strauji mainīgā, savienotā vidē, regulāri jāpārskata jaunākie tehnoloģiskie un metodoloģiskie jauninājumi attiecībā uz datu pārvaldību, tostarp tie, kas saistīti ar piekļuvi progresīvām, tehnoloģiskām infrastruktūrām un to izmantošanu.
         Pilnveidojot apmaiņas formātu, jāņem vērā iespējas, ko piedāvā uz resursiem orientēti informācijas modeļi (piemēram, Septītā veselības līmeņa ātri izmantojami veselības aprūpes sadarbspējas resursi jeb HL7 FHIR
            © (10)).
         Lai panāktu turpmāku progresu, jāpārskata jaunas pieejas sadarbspējas specifikācijām, piemēram, attiecīgās lietojumprogrammu programmēšanas saskarnes (“API”) un tādu digitālo tehnoloģiju attīstība kā mākslīgais intelekts, mākoņdatošana, mijiedarbības tehnoloģijas, augstas veiktspējas skaitļošana un kiberdrošības risinājumi. Attīstība citās tehnoloģijās, piemēram, sadalītās virsgrāmatas tehnoloģijās, var radīt iedzīvotāju un veselības aprūpes organizāciju uzticību, ar nosacījumu, kas tās atbilst personas datu aizsardzības noteikumiem.
         Minētās tehnoloģijas jāapsver, lai sekmētu jauninājumus veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanā un piedāvātu jaunas iespējas tādu jautājumu risināšanā kā veselības datu izcelsme un automatizēta integritātes nodrošināšana.

            (1)  Kā definēts Vispārīgās datu aizsardzības regulas 4. panta 2. punktā.

            (2)  Veids, kādā var īstenot standartus atbilstīgi konkrētām klīniskās vajadzībām.

            (3)  https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/ehealth/docs/ev_20161121_co10_en.pdf

            (4)  https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/ehealth/docs/ev_20161121_co091_en.pdf

            (5)  https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/ehealth/docs/ev_20161121_co10_en.pdf

            (6)  http://www.hl7.org/implement/standards/product_brief.cfm?product_id=7

            (7)  Pārnesams dokumentu formāts.

            (8)  https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/ehealth/docs/ev_20161121_co091_en.pdf

            (9)  Pārnesams dokumentu formāts.

            (10)  http://hl7.org/fhir/