               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.7.2021
            COM(2021) 411 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, attiecībā uz Gibraltāru

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               Ar šo ieteikumu Komisija iesaka Padomei atļaut sākt sarunas par nolīgumu starp Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, attiecībā uz Apvienotās Karalistes aizjūras teritoriju Gibraltāru, iecelt Komisiju par Savienības sarunu vedēju un dot norādes sarunu vedējam[, un iecelt īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties sarunas jārisina].

               2.VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA

                  Apvienotā Karaliste 2020. gada 1. februārī izstājās no Eiropas Savienības un no Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom).

                  Izstāšanās kārtība ir noteikta Līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes (“Apvienotā Karaliste”) izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”)
                     1
                  , tostarp Protokolā par īpašo kārtību attiecībā uz Apvienotās Karalistes aizjūras teritoriju Gibraltāru (turpmāk “Gibraltārs”). Izstāšanās līgums stājās spēkā 2020. gada 1. februārī, un tajā bija paredzēts pārejas periods, kurā Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā tika piemērotas Savienības tiesības
                     2
                   saskaņā ar minēto līgumu. Pārejas periods beidzās 2020. gada 31. decembrī. Izstāšanās līgums un protokols tika piemēroti Gibraltāram saskaņā ar Izstāšanās līguma 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Protokola par Gibraltāru īstenošanu uzraudzīja protokola par Gibraltāru specializētā komiteja, kurā aktīvi piedalījās Spānija. Protokolu, izņemot tā 1. pantu, beidza piemērot Gibraltārā pēc pārejas perioda beigām.

                  Šā pārejas perioda laikā Eiropas Savienība, Euratom un Apvienotā Karaliste noslēdza Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu, ko Savienība noslēdza uz Padomes Lēmuma (ES) 2021/689
                     3
                   pamata un provizoriski piemēroja no 2021. gada 1. janvāra
                     4
                  . Tas stājās spēkā 2021. gada 1. maijā. Minēto nolīgumu nepiemēro Gibraltārā, un tas nerada nekādas sekas Gibraltārā, uz kuru neattiecas nolīguma teritoriālā piemērošanas joma.

                  Turklāt Euratom un Apvienotā Karaliste noslēdza Nolīgumu par sadarbību drošā kodolenerģijas izmantošanā miermīlīgiem mērķiem, kas provizoriski bija piemērojams no 2021. gada 1. janvāra
                     5
                   un stājās spēkā 2021. gada 1. maijā
                     6
                  . Šo nolīgumu nepiemēro Gibraltāram.

               3. ES UN APVIENOTĀS KARALISTES NOLĪGUMS PAR GIBRALTĀRU

                  Paziņojumos, kas ietverti Eiropadomes 2018. gada 25. novembra sanāksmes protokolā, tika iekļauts šāds Eiropadomes un Komisijas paziņojums: “Pēc tam, kad Apvienotā Karaliste būs izstājusies no Savienības, starp Savienību un Apvienoto Karalisti slēdzamu nolīgumu teritoriālajā darbības jomā netiks iekļauts Gibraltārs. Tomēr tas neizslēdz iespēju, ka starp Savienību un Apvienoto Karalisti pastāv atsevišķi nolīgumi attiecībā uz Gibraltāru. Neskarot Savienības kompetences un pilnībā respektējot tās dalībvalstu teritoriālo integritāti, kā to garantē Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 2. punkts, minētajiem atsevišķajiem nolīgumiem būs vajadzīga Spānijas Karalistes iepriekšēja piekrišana.”

               Turklāt Padomes lēmumam par Tirdzniecības un sadarbības nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Savienību, Euratom un Apvienoto Karalisti tika pievienots šāds Komisijas paziņojums: “Saskaņā ar Eiropadomes un Eiropas Komisijas 2018. gada 25. novembra kopīgo paziņojumu par to nolīgumu teritoriālo darbības jomu, kas jānoslēdz starp Savienību un Apvienoto Karalisti, nolīgums, kas 2020. gada 30. decembrī jāparaksta starp Savienību un Apvienoto Karalisti, neietver Gibraltāru. Tas neizslēdz iespēju, ka starp Savienību un Apvienoto Karalisti pastāv atsevišķi nolīgumi attiecībā uz Gibraltāru. Komisija ir gatava, vienojoties ar Apvienoto Karalisti, izskatīt visus Spānijas lūgumus sākt procedūru sarunām par šādiem atsevišķiem nolīgumiem ar nosacījumu, ka tie ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem un Savienības interesēm.”

               Spānijas Karaliste un Apvienotā Karaliste panāca vienošanos par iespējamu satvaru nolīgumam par Gibraltāru, un 2020. gada 31. decembrī Spānijas Karaliste aicināja Komisiju, pamatojoties uz šo vienošanos, sākt Savienības līmenī procedūru sarunām par šādu nolīgumu.

               Saskaņā ar Eiropadomes 2018. gada 25. novembra sanāksmes protokolam pievienoto paziņojumu par to nolīgumu teritoriālo darbības jomu, kas jānoslēdz starp Savienību un Apvienoto Karalisti, paredzētajam nolīgumam “būs vajadzīga Spānijas Karalistes iepriekšēja piekrišana”. Ņemot vērā to, ka nolīgums īpaši ietekmēs Spāniju kā kaimiņos esošo dalībvalsti un dalībvalsti, kurai tiks uzticēta konkrētu turpmākā nolīguma noteikumu piemērošana un īstenošana, Komisija visā sarunu gaitā uzturēs ciešus kontaktus ar Spānijas iestādēm un pienācīgi ņems vērā to viedokli.

               Plānotajā nolīgumā būtu jāņem vērā Gibraltāra īpašie politiskie, juridiskie un ģeogrāfiskie apstākļi saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.

               Šāda nolīguma noslēgšana būtu lietderīga, ņemot vērā Gibraltāra ģeogrāfisko tuvumu un savstarpējo ekonomisko atkarību ar Savienību.

               Plānotā nolīguma mērķis ir izveidot jaunas attiecības starp Savienību un Apvienoto Karalisti attiecībā uz Gibraltāru, ar kurām tiktu atcelti fiziski šķēršļi personu kustībai un preču apritei, lai tādējādi sekmētu kopīgu labklājību reģionā.

               Attiecībā uz personu pārvietošanos nolīguma mērķis ir likvidēt pašreizējās fiziskās konstrukcijas, vienlaikus uzturot spēkā principu, ka Gibraltārs nekļūs par daļu no Šengenas zonas, kurā nepastāv kontrole pie iekšējām robežām, un ka Gibraltārs nekļūs par muitas savienības daļu.

               Lai nodrošinātu Šengenas zonas pilnīgu aizsardzību, ārējo robežu kontrole un uzraudzība tiktu veikta Gibraltāra ostā, lidostā un ūdeņos un to veiktu Spānija, piemērojot attiecīgos ES noteikumus. Robežšķērsošanas vietas, kas izveidojamas ostā un lidostā, ļautu piemērot attiecīgos ES tiesību aktus, tostarp ieviest un izmantot robežpārbaudēm nepieciešamās datubāzes
                  7
               . Spānijas robežsargiem būtu visas vajadzīgās pilnvaras, lai veiktu robežkontroli un uzraudzību un no tām izrietošos pienākumus, tostarp attiecībā uz rīcību gadījumos, kad datubāzēs tiek konstatēti brīdinājumi (piemēram, lai atteiktu ieceļošanu). Brīdinājumu, tostarp ieceļošanas atteikuma un apcietināšanas, gadījumā Spānija veiktu turpmākās darbības, un – ja nepieciešams – Apvienotās Karalistes iestādes attiecībā uz Gibraltāru palīdzētu un atvieglotu īstenot brīdinājumu, piemēram, veicot tādas darbības kā attiecīgās personas vai priekšmeta nodošanu Spānijas iestādēm.

               Uz šo, Spānijas veikto funkciju pildīšanu attiektos regulāra pārbaude Šengenas izvērtējumu veidā.

               Lai aprēķinātu atļautās uzturēšanās ilgumu, Gibraltārā pavadītais laiks tiktu aprēķināts kā laiks, kas pavadīts Šengenas zonā. Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, kuru dzīvesvieta nolīguma parakstīšanas brīdī nav bijusi Gibraltārā, ieceļošanas un uzturēšanās nolūkā Gibraltārā tiktu uzskatīti par trešo valstu valstspiederīgajiem. Personas, kuru dzīvesvieta ir Gibraltārā, joprojām tiktu uzskatītas par trešo valstu valstspiederīgajiem Savienības tiesību izpratnē, taču tām būtu tiesības uz bezvīzu režīmu ieceļošanai Šengenas zonā uz laiku līdz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā saskaņā ar piemērojamo Savienības tiesību attiecīgajiem noteikumiem. Uz minētajām personām neattiektos spiedogu iespiešana
                  8
               , ieceļošanas/izceļošanas sistēma
                  9
                un ETIAS
                  10
               . Turklāt personām, kuras likumīgi uzturas Gibraltārā, netiktu liegta ieceļošana Gibraltāra teritorijā.

               Tā kā robežšķēršošana lielākajā daļā gadījumu arī turpmāk notiks ārējās sauszemes robežas šķērsošanas vietās, Spānijas veikto robežpārbaudi un uzraudzību papildinātu vēl citi specifiski sadarbības pasākumi (“aizsardzības pasākumi”), kuru nolūks ir līdzvērtīgā veidā nodrošināt Šengenas zonas drošību bez kontroles pie iekšējām robežām. Minētie aizsardzības pasākumi ļautu mazināt neatbilstīgas migrācijas un drošības riskus, tostarp riskus, kurus rada preču plūsmas atvieglošana vai muitas procedūru atvieglināšana, un nodrošinātu aizsardzību, kas ir līdzvērtīga minētās ārējās sauszemes robežas un visas Šengenas zonas aizsardzībai. Aizsardzības pasākumi cita starpā attiektos uz policijas un tiesu iestāžu sadarbību, datu aizsardzību, neatbilstīgo migrantu atgriešanu un neatbilstīgas migrācijas novēršanu, kārtību, ar nosaka atbildību par starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējiem, kā arī uz vīzu un uzturēšanās atļauju izdošanas politikas saskaņošanu.

               Konkrētāk, aizsardzības pasākumi ietvertu vismaz šādus elementus:

               –noteikumi, ar kuriem nosaka, ka Spānija sadarbībā ar Apvienoto Karalisti būtu atbildīga par Gibraltārā iesniegto starptautiskās aizsardzības pieteikumu izskatīšanu saskaņā ar piemērojamām Savienības tiesībām, tostarp par Eurodac sistēmas izmantošanu ar mērķi noņemt patvēruma pieteikuma iesniedzēju un personu, kas aizturētas, mēģinot neatbilstīgi šķērsot robežu, pirkstu nospiedumus. Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru vajadzības gadījumā būtu jāpalīdz Spānijas iestādēm un jāatvieglina tām savu uzdevumu veikšana. Šai struktūrai nebūtu jānozīmē tas, ka starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju pārvietošanās starp dalībvalstu un Dublinas asociēto valstu teritoriju, no vienas puses, un Gibraltāru, no otras puses, izraisītu atbildības izbeigšanos saskaņā ar Dublinas regulu
                  11
               ;

               –noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka Spānijai – sadarbībā ar Apvienoto Karalisti – ir pienākums atgriezt trešo valstu valstspiederīgos, kuri uzturas nelikumīgi, no Gibraltāra teritorijas (tostarp uz robežas), un veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šādu atgriešanu saskaņā ar piemērojamajām Savienības tiesībām. Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru vajadzības gadījumā būtu jāpalīdz Spānijas iestādēm un jāatvieglina tām savu uzdevumu veikšana;

               –noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka migrantu kontrabanda ir sodāma kā noziedzīgs nodarījums saskaņā ar Gibraltāra tiesību aktiem;

               –noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka Gibraltāra lidostā tiek piemērotas Savienības tiesības par pārvadātāju atbildību
                  12
               ;

               –noteikumi, ar kuriem nodrošina Iepriekšējas pasažieru informācijas (IPI) direktīvas
                  13
                piemērošanu Gibraltāra ostā un lidostā;

               –noteikumi, ar kuriem paredz to, ka Spānijai būtu ekskluzīva kompetence īstermiņa vīzu izsniegšanā attiecībā uz Gibraltāru un saskaņā ar piemērojamajiem ES noteikumiem;

               –noteikumi, ar kuriem paredz to, ka Spānijai būtu ekskluzīva kompetence ilgtermiņa vīzu un uzturēšanās atļauju izsniegšanā trešo valstu valstspiederīgajiem attiecībā uz Gibraltāru. Lai gan nosacījumi ilgtermiņa vīzu un uzturēšanās atļauju piešķiršanai tiktu paredzēti Gibraltāra tiesību aktos, Spānija izsniegtu šādus dokumentus, piemērojot attiecīgos noteikumus un procedūras saskaņā ar ES tiesībām un atbilstošā formātā. Uzturēšanās atļaujās tiktu skaidri norādīts, ka tās ir derīgas Gibraltārā
                  14
               . Spānija veiktu vajadzīgās pārbaudes IT datubāzēs un varētu atteikties izsniegt ilgtermiņa vīzu vai uzturēšanās atļauju, pamatojoties uz Šengenas Informācijas sistēmā (SIS) ievadītu brīdinājumu. Spānija apspriestos ar citām dalībvalstīm vai Šengenas asociētajām valstīm, kas ievadījušas brīdinājumus SIS, un tām būtu tiesības iebilst pret ilgtermiņa vīzas vai uzturēšanās atļaujas izsniegšanu. Gadījumos, kad ilgtermiņa vīza vai uzturēšanās atļauja ir izsniegta, dalībvalstīm vai Šengenas asociētajām valstīm nebūtu pienākuma dzēst Šengenas Informācijas sistēmā brīdinājumus par ieceļošanas atteikumu;

               –noteikumi par attiecīgas operatīvās informācijas apmaiņu (gan pēc pieprasījuma, gan spontāni) starp Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru un dalībvalstu iestādēm, tostarp ar informāciju no sodāmības reģistriem un informāciju par meklēšanā izsludinātām un pazudušām personām un priekšmetiem;

               –noteikumi par sadarbību starp Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru un Eiropolu un Eurojust saskaņā ar attiecīgajos Savienības tiesību aktos noteikto kārtību sadarbībai ar trešām valstīm;

               –noteikumi, ar kuriem paredz iespēju īstenot policijas operatīvo sadarbību pārrobežu mērogā;

               –noteikumi, ar kuriem Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru uzliek pienākumu pieprasīt, lai PDR dati par visiem Gibraltāra lidostā ienākošajiem lidojumiem tiktu darīti pieejami Spānijas iestādēm saskaņā ar PDR direktīvu
                  15
               ;

               –noteikumi, saskaņā ar kuriem gan tiesībaizsardzības, gan migrācijas pārvaldības nolūkos ir jāveic pastiprinātas policijas pārbaudes teritorijās tuvu pie ārējās sauszemes robežas starp Spāniju un Gibraltāru;

               –noteikumi par šaujamieročiem, sprāgstvielu prekursoriem un narkotikām;

               –Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru noteikts pienākums nodrošināt to, ka personām, kurām citādi tiktu atteikta ieceļošana Šengenas zonā (cita starpā tādēļ, ka tās tiek uzskatītas par sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējumu), tiek aizliegts izceļot no Gibraltāra teritorijas un ieceļot Šengenas zonā. Ar nolīgumu tiktu izveidota iepriekšējas paziņošanas vai iepriekšējas atļaujas piešķiršanas shēma attiecībā uz Gibraltāra iedzīvotājiem, lai ļautu viņiem ceļot ārpus Gibraltāra, t. i., uz Šengenas zonu;

               –tiesiskais regulējums, uz kura pamata būtu iespējama efektīva tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās svarīgākajās jomās un kurā vismaz būtu jāiekļauj noteikumi, kas nodrošina attiecīgo Eiropas Padomes konvenciju un to papildprotokolu piemērošanu Gibraltāram izdošanas, savstarpējas tiesiskās palīdzības un aktīvu iesaldēšanas un konfiskācijas jomā.

               Nolīgumā būtu arī iekļauti īpaši noteikumi, saskaņā ar kuriem tiktu prasīts, lai tiesību uzturēties Gibraltārā iegūšana un saglabāšana būtu atkarīga no reālām saiknēm ar Gibraltāru.

               Nolīgumā būtu paredzēts pienākums pusēm nodrošināt to, ka to tiesību akti atļauj pārvietoties starp Savienību un Gibraltāru bez pārbaudēm robežšķērsošanas vietā. Vēlākā posmā tiks izvērtēts, vai un cik lielā mērā Savienībai, iespējams, būs jāgroza attiecīgie Savienības tiesību akti, lai izpildītu minēto pienākumu vai panāktu, ka iepriekš minētie aizsardzības pasākumi darbojas.

               Nolīgumā būtu paredzēts mehānisms, ar kuru attiecīgas, nākotnē veiktas izmaiņas Savienības tiesībās personu pārvietošanās jomā vajadzības gadījumā varētu tikt atspoguļotas nolīguma pielāgojumos. Nolīgumā būtu jāiekļauj arī noteikums, saskaņā ar kuru Savienība var izbeigt nolīgumu, ja pielāgojums netiek veikts. Tajā būtu paredzēts arī mehānisms, ar ko izvērtē to nolīguma daļu īstenošanu, kuras attiecas uz personu pārvietošanos. Komisija, piemērojot šo mehānismu, lūgs dalībvalstu, it īpaši Spānijas kā kaimiņos esošas dalībvalsts un kā dalībvalsts, kura atbild par Šengenas pārbaužu īstenošanu, atzinumu par nolīguma turpināšanas iespējamību. Šie atzinumi tiks pienācīgi ņemti vērā. Visbeidzot, nolīgumā būtu paredzēts mehānisms, ar kuru izvērtē šīs nolīguma daļas īstenošanu, kā arī iespēja katrai pusei pēc pirmajiem četriem īstenošanas gadiem (un neskarot vispārējos izbeigšanas noteikumus) lemt par to, vai turpināt šo nolīgumu vai to izbeigt.

               Attiecībā uz preču apriti paredzētā nolīguma mērķis ir novērst fiziskos šķēršļus preču brīvai apritei starp Gibraltāru un Savienību, tostarp jebkādu fizisko infrastruktūru vai kontroles punktus, kā arī ar tiem saistītās preču pārbaudes un kontroles. Lai aizsargātu Savienības vienotā tirgus un muitas savienības integritāti un Savienības finanšu intereses, iepriekš minēto varētu panākt, ja starp Savienību un Apvienoto Karalisti attiecībā uz Gibraltāru izveidotu muitas savienību saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV pantu un ja tiktu nodrošināta Savienības acquis par vienoto tirgu pilnīga piemērošana attiecībā uz precēm, ko ieved Gibraltārā un kas tur atrodas, apvienojumā ar šādiem elementiem: sadarbība nodokļu un muitas jomā, Gibraltāra sistēmas, kuras mērķis ir preču aplikšana ar nodokļiem, saskaņošana ar attiecīgo Spānijas sistēmu, pienācīgas pārbaudes un kontroles Gibraltārā, kompetento iestāžu saistīto darbību uzraudzība attiecībā uz Gibraltāru, ko veic Savienības un Spānijas iestādes, iespēja, saskaņā ar kuru Savienība var vienpusēji veikt piemērotus pasākumus, pienācīga muitas nodokļu ieskaitīšana Savienības budžetā, kā arī noteikumi, kuru mērķis ir apkarot krāpšanu un jebkādas citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses, un vērsties pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu.

               Paredzētais nolīgums attiektos arī uz transporta, vides un klimata jomām, kā arī uz sociālā nodrošinājuma koordināciju un pilsoņu tiesībām, ciktāl tas vajadzīgs, lai veicinātu reģiona kopīgās labklājības mērķa sasniegšanu.

               Visbeidzot, paredzētajā nolīgumā būtu iekļauta stabila pārvaldības struktūra, ar kuru nodrošinātu nolīguma pareizu īstenošanu un Eiropas Savienības autonomiju, tostarp klauzulas attiecībā uz izbeigšanu un apturēšanu. Ar paredzēto nolīgumu būtu jāizveido vadības struktūra, kas būtu atbildīga par paredzētā nolīguma īstenošanas un darbības pārvaldību un uzraudzību, kā arī par strīdu izšķiršanas atvieglošanu. Vadības struktūrai būtu jāpieņem lēmumi un jāsniedz ieteikumi par nolīguma turpmāko attīstību. Delegācijā, kas vadības struktūrā pārstāv Savienību, vajadzētu būt pārstāvētām dalībvalstīm, it īpaši Spānijai.

               Komisija, īstenojot nolīguma noteikumus, tostarp noteikumus par tā apturēšanu un izbeigšanu, pienācīgi ņems vērā Spānijas kā kaimiņos esošās dalībvalsts un dalībvalsts, kura atbild par konkrētu nolīguma daļu īstenošanu, īpašo situāciju attiecībā uz nolīguma piemērošanu, īstenošanu un izbeigšanu. Šajā sakarā Spānija un jebkura cita dalībvalsts var lūgt Komisiju sākt piemērot klauzulas par nolīguma apturēšanu un izbeigšanu.

               Komisija risinās sarunas saskaņā ar sarunu norādēm, kas izklāstītas lēmuma pielikumā, un apspriežoties ar īpašu komiteju, ko ieceļ Padome, kā arī pastāvīgi un tieši sazinoties ar Spānijas iestādēm.

               Komisija laicīgi sniegs Eiropas Parlamentam pilnīgu informāciju par sarunām.

               4.JURIDISKAIS PAMATS

               Procesuālais juridiskais pamats lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Savienību un trešo valsti un dod norādes sarunu vedējam, ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts. Turklāt, ciktāl sarunas par nolīgumu notiktu arī Euratom vārdā, jo lēmuma pielikumā ir ietvertas sarunu norādes par jautājumiem, uz kuriem attiecas Euratom līgums, lēmuma juridiskajā pamatā būtu jāiekļauj Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma (“EAEK”) 101. pants.

               Tāpēc ieteiktā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 218. panta 3. un 4. punktam un EAEK līguma 101. pantam. Jaunā nolīguma parakstīšanas un noslēgšanas materiālo juridisko pamatu var noteikt tikai sarunu beigās, ņemot vērā tā saturu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, attiecībā uz Gibraltāru

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (“Apvienotā Karaliste”) 2020. gada 1. februārī izstājās no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Euratom”).

               (2)Līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, tostarp Protokolā par īpašo kārtību attiecībā uz Gibraltāru, tika paredzēta Apvienotās Karalistes sakārtotas izstāšanās kārtība. Saskaņā ar līguma 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu pārejas periodā, kas beidzās 2020. gada 31. decembrī, Savienības tiesības tika piemērotas Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā. Protokolu, izņemot tā 1. pantu, beidza piemērot Gibraltārā pēc pārejas perioda beigām.

               (3)Eiropas Savienība un Euratom, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, no otras puses, noslēdza Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu, ko Savienība noslēdza uz Padomes Lēmuma (ES) 2021/689 pamata un provizoriski piemēroja no 2021. gada 1. janvāra. Tas stājās spēkā 2021. gada 1. maijā. Nolīgumu nepiemēro Gibraltārā, un tas nerada nekādas sekas Gibraltārā, uz kuru neattiecas nolīguma teritoriālā piemērošanas joma.

               (4)2018. gada 25. novembra Eiropadomes sanāksmes protokolā tika iekļauts paziņojums, kurā ir minēta iespēja, ka starp Savienību un Apvienoto Karalisti pastāv atsevišķi nolīgumi attiecībā uz Gibraltāru un ka, neskarot Savienības kompetences un pilnībā respektējot tās dalībvalstu teritoriālo integritāti, kā to garantē Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 2. punkts, minētajiem atsevišķajiem nolīgumiem būs vajadzīga Spānijas Karalistes iepriekšēja piekrišana.

               (5)Spānijas Karaliste 2020. gada 31. decembrī pauda vēlmi, lai Savienība attiecībā uz Gibraltāru panāktu plašu un līdzsvarotu vienošanos, kuras pamatā būtu vienošanās ar Apvienoto Karalisti par iespējamu satvaru nolīgumam par Gibraltāru.

               (6)Šķiet, ka būtu lietderīgi noslēgt šādu nolīgumu, ņemot vērā Gibraltāra ģeogrāfisko tuvumu un ekonomisko atkarību no Savienības.

               (7) Tādēļ būtu jāuzsāk sarunas, lai noslēgtu nolīgumu starp Savienību un Euratom, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, attiecībā uz Gibraltāru. Komisija būtu jāieceļ par Savienības sarunu vedēju.

               (8)Nolīgumam nebūtu jāskar suverenitātes un jurisdikcijas jautājumi, un tam nebūtu jāietekmē Spānijas Karalistes juridiskā nostāja par suverenitāti un jurisdikciju saistībā ar Gibraltāru.

               (9)Ar nolīgumu būtu jāievēro Savienības dalībvalstu teritoriālā integritāte, kā to garantē Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 2. punkts,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota risināt sarunas par nolīgumu ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti attiecībā uz Apvienotās Karalistes aizjūras teritoriju Gibraltāru.

               Sarunas risina, pamatojoties uz Padomes sarunu norādēm, kas izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               Sarunas risina, apspriežoties ar Apvienotās Karalistes jautājumu darba grupu.

               2. pants

               Komisija ar šo tiek iecelta par Savienības sarunu vedēju.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (2)

                        Kā noteikts Izstāšanās līguma 2. pantā.

                     (3)

                        Padomes Lēmums (ES) 2021/689 (2021. gada 29. aprīlis) par to, lai Savienības vārdā noslēgtu Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, un Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par drošības procedūrām klasificētas informācijas apmaiņai un aizsardzībai (OV L 149, 30.4.2021., 2. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/2252 (2020. gada 29. decembris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, un Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par drošības procedūrām klasificētas informācijas apmaiņai un aizsardzībai (OV L 444, 31.12.2020., 2. lpp.).

                     (5)

                        Sk. 4. zemsvītras piezīmi.

                     (6)

                        OV L 150, 30.4.2021., 1. lpp. Labojums OV L 178, 20.5.2021.

                     (7)

                        Piemēram, Šengenas Informācijas sistēmu (SIS) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1986/2006, Regulu (EK) Nr. 1987/2006, Padomes Lēmumu 2007/533/TI, vīzu informācijas sistēmu (VIS) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 767/2008, ieceļošanas/izceļošanas sistēmu (IIS) saskaņā ar Regulu (ES) 2017/2226 un Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu (ETIAS) saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1240. Būtiskas ir arī sadarbspējas regulas (proti, Regula (ES) 2019/817 un Regula (ES) 2019/818).

                     (8)

                        11. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 77, 23.3.2016., 1. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2226 (2017. gada 30. novembris), ar ko izveido ieceļošanas/izceļošanas sistēmu (IIS), lai reģistrētu to trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas un izceļošanas datus un ieceļošanas atteikumu datus, kuri šķērso dalībvalstu ārējās robežas, un ar ko paredz nosacījumus piekļuvei IIS tiesībaizsardzības nolūkos, un ar ko groza Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, un Regulas (EK) Nr. 767/2008 un (ES) Nr. 1077/2011 (OV L 327, 9.12.2017., 20. lpp.).

                     (10)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1240 (2018. gada 12. septembris), ar ko izveido Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu (ETIAS) un groza Regulas (ES) Nr. 1077/2011, (ES) Nr. 515/2014, (ES) 2016/399, (ES) 2016/1624 un (ES) 2017/2226 (OV L 236, 19.9.2018., 1. lpp.).

                     (11)

                        Regula (ES) 604/2013.

                     (12)

                        Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 26. pants un Direktīva 2001/51/EK.

                     (13)

                        Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 26. pants un Direktīva 2004/82/EK.

                     (14)

                        Uz šādām uzturēšanās atļaujām neattiektos Direktīva 2003/109/EK par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji, vai citas ES direktīvas likumīgas migrācijas jomā.

                     (15)

                        Direktīva (ES) 2016/681.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.7.2021
            COM(2021) 411 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, attiecībā uz Gibraltāru

               PIELIKUMS

               NORĀDES SARUNĀM PAR NOLĪGUMU AR LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTO KARALISTI ATTIECĪBĀ UZ GIBRALTĀRU

               I. VISPĀRĒJAIS KONTEKSTS

               1.
                     Apvienotā Karaliste 2020. gada 1. februārī izstājās no Eiropas Savienības un no Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom).

                  2.
                        Izstāšanās kārtība ir noteikta Līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes (“Apvienotā Karaliste”) izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”)
                     1
                  , tostarp Protokolā par īpašo kārtību attiecībā uz Apvienotās Karalistes aizjūras teritoriju Gibraltāru (turpmāk “Gibraltārs”). Izstāšanās līgums stājās spēkā 2020. gada 1. februārī, un tajā bija paredzēts pārejas periods, kurā Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā tika piemērotas Savienības tiesības
                     2
                   saskaņā ar minēto līgumu. Pārejas periods beidzās 2020. gada 31. decembrī. Pārējas noteikumi tika piemēroti Gibraltāram saskaņā ar Izstāšanās līguma 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

                  3.
                        Pārejas periodā Eiropas Savienība un Euratom, no vienas puses, un Apvienotā Karaliste, no otras puses, vienojās par Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu (TSN), kas provizoriski tika piemērots no 2021. gada 1. janvāra
                     3
                   un ko Savienība noslēdza uz Padomes Lēmuma (ES) 2021/689
                     4
                  pamata. Tas stājās spēkā 2021. gada 1. maijā. Saskaņā ar Eiropadomes 2018. gada 25. novembra sanāksmes protokolam pievienoto paziņojumu par to nolīgumu teritoriālo darbības jomu, kas jānoslēdz starp Savienību un Apvienoto Karalisti
                     5
                  , TSN 774. panta 3. punktā ir noteikts, ka Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu nepiemēro Gibraltāram, un tas nerada nekādas sekas minētajā teritorijā. Turklāt minētajā paziņojumā ir norādīts, ka paredzētajam nolīgumam “būs vajadzīga Spānijas Karalistes iepriekšēja piekrišana”.

                  4.
                        Euratom un Apvienotā Karaliste noslēdza Nolīgumu par sadarbību drošā kodolenerģijas izmantošanā miermīlīgiem mērķiem, kas provizoriski bija piemērojams no 2021. gada 1. janvāra un stājās spēkā 2021. gada 1. maijā
                     6
                  . Šo nolīgumu nepiemēro Gibraltāram.

                  5.
                        Paziņojumā, kas pievienots lēmumam par to, lai parakstītu Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību, Euratom un Apvienoto Karalisti, Komisija paziņoja, ka tā ir gatava, vienojoties ar Apvienoto Karalisti, izskatīt visus Spānijas lūgumus sākt procedūru sarunām par atsevišķu nolīgumu par Gibraltāru ar nosacījumu, ka tas ir saderīgs ar Savienības tiesību aktiem un Savienības interesēm.

               6.
                     Spānijas Karaliste un Apvienotā Karaliste panāca vienošanos par iespējamu satvaru nolīgumam par Gibraltāru, un 2020. gada 31. decembrī Spānijas Karaliste aicināja Komisiju, pamatojoties uz šo vienošanos, sākt Savienības līmenī sarunas par šādu nolīgumu.

               II. PAREDZĒTĀ NOLĪGUMA MĒRĶIS UN TVĒRUMS

               7.
                     Sarunu mērķis ir panākt plašu un līdzsvarotu nolīgumu starp Savienību un Euratom, no vienas puses, un Apvienoto Karalisti, no otras puses, attiecībā uz Gibraltāru, ņemot vērā Gibraltāra īpašo ģeogrāfisko situāciju un tā statusu saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, kā arī ņemot vērā Gibraltāra specifiku un tā īpašās attiecības ar Spāniju.

               8.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jātiecas panākt līdzsvarotu ekonomisko un sociālo attīstību Gibraltārā un tā apkārtējā teritorijā, jo īpaši to pašvaldību teritorijā, kuras veido Spānijas Karalistes Mancomunidad de Municipios del Campo de Gibraltar.

               9.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina tiesību un pienākumu līdzsvars un vienlīdzīgi nosacījumi, kas izturēs laika pārbaudi. Šim līdzsvaram jānodrošina Savienības tiesiskās kārtības un lēmumu pieņemšanas autonomija, kā arī Savienības finanšu interešu aizsardzība un jāsaskan ar Savienības pamatprincipiem.

               III. PAREDZĒTĀ NOLĪGUMA SATURS

               VISPĀRĪGI PRINCIPI

               10.
                     Paredzētajam nolīgumam starp Savienību un Apvienoto Karalisti nebūtu jāskar suverenitātes un jurisdikcijas jautājumi. Nolīgumam nebūtu jāietekmē Spānijas Karalistes juridiskā nostāja attiecībā uz suverenitāti un jurisdikciju saistībā ar Gibraltāru.

                  11.
                        Sarunas par paredzēto nolīgumu starp Savienību un Apvienoto Karalisti būtu jārisina, pilnībā ievērojot Savienības dalībvalstu teritoriālo integritāti, kā to garantē Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 2. punkts.

               12.
                     Paredzētajam nolīgumam nebūtu jāliedz noslēgt administratīvas vienošanās starp Spāniju un Apvienoto Karalisti attiecībā uz Gibraltāru par jautājumiem, uz kuriem attiecas šis nolīgums, ciktāl minēto vienošanos noteikumi ir saderīgi ar nolīguma noteikumiem un Savienības tiesībām.

               SADARBĪBAS PAMATS

               13.
                     Cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanai un aizsardzībai, demokrātijas principiem, tiesiskumam – tostarp Apvienotās Karalistes apņēmībai arī turpmāk ievērot Eiropas Cilvēktiesību konvenciju (ECTK) – un ieroču neizplatīšanas atbalstam vajadzētu būt būtiskiem paredzēto attiecību elementiem. Pie attiecību būtiskajiem elementiem būtu jāpieder arī klimata pārmaiņu apkarošanai atbilstoši UNFCCC procesam un jo īpaši Parīzes nolīgumam. Tas pats attiecas uz SDO programmu pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai, tostarp kvalitatīvu darbvietu izveidi, tiesībām darbā, drošiem darba apstākļiem, sociālo aizsardzību un sociālo dialogu, par transversālu mērķi nosakot dzimumu līdztiesību. Ar attiecībām būtu atkārtoti jāapliecina pušu apņemšanās veicināt efektīvu un noteikumos balstītu multilaterālismu.

               14.
                     Ņemot vērā datu plūsmu nozīmīgumu, paredzētajā nolīgumā būtu jāapstiprina pušu apņemšanās nodrošināt persondatu augstu aizsardzības līmeni un, uz pilnīgas dinamiskas saskaņošanas pamata, pilnībā ievērot Savienības noteikumus par persondatu aizsardzību, tostarp Regulu (ES) 2016/679 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un Direktīvu (ES) 2016/680 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, kā arī minēto noteikumu interpretāciju un uzraudzību, ko veic Eiropas Datu aizsardzības kolēģija un Eiropas Savienības Tiesa.

               PERSONU PĀRVIETOŠANĀS

               15.
                     Paredzētajam nolīgumam vajadzētu būt vērstam uz to, lai likvidētu visus pašreizējos fiziskos šķēršļus starp Gibraltāru un Šengenas zonu attiecībā uz personu pārvietošanos. Nolīgumā nebūtu jāparedz Gibraltāra dalība Šengenas acquis vai Gibraltāra asociēšana tā īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā. Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru nevajadzētu būt piekļuvei datubāzēm, kas saskaņā ar Savienības tiesībām ir rezervētas dalībvalstīm vai valstīm, kuras ir asociētas Šengenas un Dublinas acquis.

               16.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka, ka Spānijai jāveic robežkontrole, pilnībā ievērojot Šengenas acquis; šādai robežkontrolei būtu jāizpaužas tā, ka Spānija veic robežpārbaudes attiecībā uz ieceļošanu un izceļošanu jaunizveidotajās robežšķērsošanas vietās Gibraltāra lidostā un ostā, kā arī nodrošina robežuzraudzību blakusesošajos ūdeņos.

               17.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka, ka Spānijas robežsargiem ir visas vajadzīgās pilnvaras un pienākumi, lai veiktu robežkontroli un uzraudzību, tostarp attiecībā uz ieceļošanas atteikumiem, starptautiskās aizsardzības pieprasījumu saņemšanu, personu apcietināšanu un īpašuma arestu, kā arī attiecībā uz IT sistēmu piemērošanu un izmantošanu saskaņā ar piemērojamajiem Savienības tiesību aktiem. Gadījumā, ja ir jāveic turpmāki pasākumi, nolīgumā būtu jāparedz, ka Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru ir pienākums palīdzēt un atvieglot attiecīgās personas vai priekšmeta nodošanu Spānijas iestādēm.

               18.
                     Nolīgumā būtu jāparedz, ka, lai aprēķinātu atļautās uzturēšanās ilgumu, Gibraltārā pavadītais laiks tiks uzskatīts par laiku, kas pavadīts Šengenas zonā.

               19.
                     Fizisko šķēršļu (tostarp fiziskās infrastruktūras un saistīto personu pārbaužu un kontroļu) likvidēšanai starp Gibraltāra teritoriju un Šengenas zonu kā nosacījums ir nepieciešami visaptveroši aizsardzības pasākumi, lai aizsargātu Šengenas zonas drošību un integritāti.

               20.
                     Šiem aizsardzības pasākumiem būtu jāietver vismaz šādi elementi:

               [Īpaši noteikumi Gibraltāra iedzīvotājiem]

               a)Nolīgumā būtu jāparedz, ka personām, kuras likumīgi dzīvo Gibraltārā, ir tiesības uz bezvīzu režīmu ieceļošanai Šengenas zonā uz laiku līdz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību noteikumiem. Šo personu pasēs netiks iespiests zīmogs, tiem ieceļojot Šengenas zonā vai izceļojot no tās, un uz minētajām personām neattieksies IIS
                  7
                un ETIAS
                  8
                regulās noteiktās prasības.

               b)Nolīgumā būtu jāparedz, ka personām, kuras likumīgi dzīvo Gibraltārā, nevar liegt ieceļošanu Gibraltāra teritorijā.

               c)Nolīgumā būtu jāparedz, ka tiesību uzturēties Gibraltārā iegūšana un saglabāšana būtu atkarīga no reālām saiknēm ar Gibraltāru, kuras jānosaka, pamatojoties uz faktisku un regulāru fizisku klātbūtni pienācīgā laikposmā un citiem objektīviem un pārbaudāmiem kritērijiem, ar kuriem izslēdz ieguldījumus Gibraltāra ekonomikā un nekustamajā īpašumā vai iepriekš noteiktus finanšu maksājumus Gibraltāra iestādēm: nolīgumā būtu jāparedz, ka Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, kuri nolīguma parakstīšanas brīdī nav likumīgi dzīvojuši Gibraltārā, būtu jāuzskata par trešo valstu valstspiederīgajiem, ja viņi pēc nolīguma parakstīšanas dienas ir iesnieguši pieteikumu par uzturēšanos Gibraltārā un uzturas tur.

               d)Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, izņemot tos, kuri nolīguma parakstīšanas brīdī ir likumīgi dzīvojuši Gibraltārā, ieceļošanas un uzturēšanās nolūkā Gibraltārā ir jāuzskata par trešo valstu valstspiederīgajiem.

               [Atbildība par starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējiem (Dublina un Eurodac)]

               e)Noteikumi, ar kuriem nosaka, ka Spānija sadarbībā ar Apvienoto Karalisti būtu atbildīga par Gibraltārā iesniegto patvēruma pieteikumu izskatīšanu saskaņā ar piemērojamām Savienības tiesībām. Vajadzības gadījumā Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru būtu jāpalīdz Spānijas iestādēm un jāatvieglina tām savu uzdevumu veikšana, tostarp attiecībā uz Eurodac sistēmas izmantošanu ar nolūku noņemt starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju un personu, kuras aizturētas, mēģinot neatbilstīgi šķērsot robežu, pirkstu nospiedumus. Šai struktūrai nebūtu jānozīmē tas, ka starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju pārvietošanās starp dalībvalstu un Dublinas asociēto valstu teritoriju, no vienas puses, un Gibraltāru, no otras puses, izraisītu atbildības izbeigšanos saskaņā ar Dublinas regulu.

               [Atgriešana/neatbilstīga migrācija]

               f)Noteikumi, ar kuriem nosaka, ka Spānijai – sadarbībā ar Apvienoto Karalisti – ir pienākums atgriezt trešo valstu valstspiederīgos, kuri uzturas nelikumīgi, no Gibraltāra teritorijas (tostarp uz robežas), un veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai veiktu šādu atgriešanu saskaņā ar piemērojamajām Savienības tiesībām. Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru vajadzības gadījumā būtu jāpalīdz Spānijas iestādēm un jāatvieglina tām savu uzdevumu veikšana.

               g)Noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka migrantu kontrabanda ir sodāma kā noziedzīgs nodarījums saskaņā ar Gibraltāra tiesību aktiem.

               [Pārvadātāju atbildība]

               h)Noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka robežšķērsošanas vietās Gibraltāra ostā un lidostā tiek piemērotas Savienības tiesības par pārvadātāju atbildību [26. pants Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, un Direktīva 2001/51/EK] tad, kad no kādas trešās valsts uz Gibraltāru pa jūru vai pa gaisu pārvadā trešo valstu valstspiederīgos, kuriem nav ieceļošanai Šengenas zonā vajadzīgo ceļošanas dokumentu, kā arī par šādu pārvadātāju pienākumu atgriezt šos trešo valstspiederīgos viņu izceļošanas valstī; nolīgumā būtu arī jāprecizē, ka Gibraltārs netiktu uzskatīts par trešās valsts teritoriju, lai Savienības dalībvalstis varētu piemērot iepriekš minētos noteikumus par pārvadātāju atbildību.

               [Iepriekšēja pasažieru informācija]

               i)Noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka Gibraltārā tiek piemērota Iepriekšējas pasažieru informācijas (IPI) direktīva [26. pants Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, un Direktīva 2004/82/EK]; Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru būtu jānodrošina, ka to lidojumu gadījumā, kuru sākums ir ārpus Šengenas zonas un kuru galamērķis ir Gibraltāra lidosta, iepriekšēja pasažieru informācija (IPI) tiek nosūtīta Spānijas iestādēm, kas veic robežpārbaudes.

               [Vīzas un uzturēšanās atļaujas]

               j)Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka, ka Spānijai, pamatojoties uz Savienības tiesībām, būtu ekskluzīva kompetence īstermiņa vīzu izsniegšanā attiecībā uz Gibraltāru.

               k)Noteikumi, ar kuriem paredz to, ka Spānijai būtu ekskluzīva kompetence izsniegt vai atjaunot ilgtermiņa vīzas, kas derīgas Gibraltārā. Šādas ilgtermiņa vīzas var izsniegt vai atjaunot tikai tad, ja ir izpildīti Gibraltāra teritorijā piemērojamo tiesību aktu attiecīgie nosacījumi, kas jānosaka Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru; Spānija var atteikties izsniegt vai atjaunot vīzu, pamatojoties uz Šengenas Informācijas sistēmā ievadītu brīdinājumu; nolīgumā būtu paredzēts, ka tādas ilgtermiņa vīzas izsniegšanai, kas ir derīga Gibraltārā, nebūtu jāuzliek pienākums dalībvalstij dzēst Šengenas Informācijas sistēmā ievadītu brīdinājumu, kurš izdots ieceļošanas atteikšanas nolūkā.

               l)Noteikumi, ar kuriem paredz, ka Spānijai būtu kompetence izsniegt vai atjaunot Gibraltārā derīgas trešo valstu valstspiederīgo uzturēšanās atļaujas pēc tam, kad saņemts Apvienotās Karalistes iestāžu attiecībā uz Gibraltāru pieprasījums attiecībā uz personām, kuras atbilst attiecīgajiem Gibraltāra teritorijā piemērojamo tiesību aktu nosacījumiem, un ja ir izpildīti noteikumi saskaņā ar 20. punkta c) apakšpunktu. Spānija var atteikties izsniegt uzturēšanās atļauju, pamatojoties uz Šengenas Informācijas sistēmā ievadītu brīdinājumu; nolīgumā būtu paredzēts, ka tādas uzturēšanās atļaujas izsniegšanai vai atjaunošanai, kas ir derīga Gibraltārā, nebūtu jāuzliek pienākums dalībvalstij dzēst Šengenas Informācijas sistēmā ievadītu brīdinājumu, kurš izdots ieceļošanas atteikšanas nolūkā. Nolīgumā būtu jāprecizē, ka uzturēšanās atļaujās ir skaidri norādīts, ka tās ir derīgas Gibraltārā. Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru ar konkrētiem nosacījumiem var atļaut izsniegt šīs uzturēšanās atļaujas.

               m)Noteikumi, saskaņā ar kuriem uzturēšanās atļaujas un ilgtermiņa vīzas, ko Gibraltārs jau bija izsniedzis trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri nolīguma spēkā stāšanās brīdī likumīgi uzturējās Gibraltārā, divu gadu laikā pēc nolīguma stāšanās spēkā ir jāaizstāj ar uzturēšanās atļaujām, kas izsniegtas saskaņā ar nolīgumu. Nolīgumā būtu jāparedz, ka par esošajām uzturēšanās atļaujām tiek paziņots Spānijai, kura var veikt pārbaudes attiecīgajās datubāzēs un var pieprasīt Gibraltāra kompetentajām iestādēm anulēt šīs atļaujas sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apsvērumu dēļ.

               [Drošība]

               n)Noteikumi par operatīvās informācijas apmaiņu (gan pēc pieprasījuma, gan spontāni) starp Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru un dalībvalstīm, tostarp ar informāciju no sodāmības reģistriem un informāciju par meklēšanā izsludinātām un pazudušām personām un priekšmetiem, gadījumos, kad tas ir būtiski, lai novērstu, atklātu vai izmeklētu smagus noziegumus Gibraltārā vai dalībvalstīs, izpildītu sodu vai piemērotu drošības līdzekli, nodrošinātu aizsardzību pret sabiedriskās drošības apdraudējumiem un tos novērstu. Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru nav piekļuves datubāzēm, kas izveidotas uz Savienības tiesību pamata.

               o)Noteikumi par sadarbību starp Apvienotās Karalistes iestādēm attiecībā uz Gibraltāru un Eiropolu un Eurojust saskaņā ar attiecīgajos Savienības tiesību aktos noteikto kārtību sadarbībai ar trešām valstīm, tostarp saskaņā ar noteikumiem par persondatu apmaiņu starp šīm aģentūrām un Apvienotās Karalistes kompetentajām iestādēm attiecībā uz Gibraltāru.

               p)Noteikumi, ar kuriem paredz pārrobežu operatīvās sadarbības iespēju, piemēram, iespēju veikt pārrobežu mēroga novērošanu, īstenot pārrobežu mēroga tūlītēju pakaļdzīšanos noziedzīgu nodarījumu izdarīšanā aizdomās turētām personām vai organizēt kopējas patruļas un citas kopīgas operācijas.

               q)Noteikumi, ar kuriem Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru uzliek pienākumu pieprasīt, lai PDR dati par visiem Gibraltāra lidostā ienākošajiem lidojumiem tiktu darīti pieejami Spānijas iestādēm saskaņā ar PDR direktīvu [Direktīva (ES) 2016/681]; tādēļ nolīgumā būtu jāparedz, ka PDR direktīvas piemērošanas nolūkā Gibraltārs netiktu uzskatīts par trešās valsts teritoriju.

               r)Noteikumi, saskaņā ar kuriem gan tiesībaizsardzības, gan migrācijas novēršanas nolūkos ir jāveic pastiprinātas policijas pārbaudes teritorijās tuvu pie sauszemes robežas starp Spāniju un Gibraltāru.

               s)Noteikumi, ar kuriem paredz, ka Gibraltārā piemēro Savienības noteikumus par šaujamieročiem [Šaujamieroču direktīva (ES) 2021/555]; Nolīgumā būtu jāparedz, ka Apvienotās Karalistes iestādes attiecībā uz Gibraltāru ievieš eksporta atļaujas, kā arī importa un tranzīta pasākumus, ar kuriem īsteno 10. pantu Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu un tirdzniecību, kas pievienots Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijai pret transnacionālo organizēto noziedzību.

               t)Noteikumi, ar kuriem paredz, ka Gibraltārā piemēro Savienības noteikumus par sprāgstvielu prekursoriem [Regula (ES) 2019/1148].

               u)Noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka nelikumīgu narkotisko vielu tirdzniecība, kas ir sodāma saskaņā ar Savienības tiesībām, ir sodāma kā noziedzīgs nodarījums arī saskaņā ar Gibraltāra tiesību aktiem, un noteikumi, kuri attiecas uz narkotiskajām vielām un psihotropajām vielām.

               v)Noteikums, saskaņā ar kuru Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru ir jānodrošina, ka personām, kurām citādi tiktu atteikta ieceļošana Šengenas zonā (cita starpā tādēļ, ka tās tiek uzskatītas par sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējumu), tiek aizliegts izceļot no Gibraltāra teritorijas un ieceļot Šengenas zonā; ņemot vērā iepriekš minēto, ar nolīgumu tiktu izveidota iepriekšējas paziņošanas vai iepriekšējas atļaujas piešķiršanas shēma attiecībā uz Gibraltāra iedzīvotājiem, lai ļautu viņiem ieceļot Šengenas zonā.

               [Tiesiskais regulējums tiesu iestāžu efektīvai sadarbībai krimināllietās svarīgākajās jomās]

               w)Ar nolīgumu būtu jānodrošina, ka tiek ieviests tiesiskais regulējums, uz kura pamata būtu iespējama efektīva tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās svarīgākajās jomās un kurā vismaz būtu jāiekļauj šādi elementi:

               -noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka Gibraltāram piemēro Eiropas Padomes Konvenciju par izdošanu un tās papildprotokolus;

               -noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka Gibraltāram piemēro Eiropas Padomes attiecīgās konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās un to papildprotokolus;

               -noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka Gibraltāram piemēro Eiropas Padomes attiecīgās konvencijas par aktīvu iesaldēšanu un konfiskāciju.

               21.
                     Saskaņā ar paredzēto nolīgumu pusēm būtu jānodrošina, ka to tiesību akti atļauj pārvietoties starp Savienību un Gibraltāru bez pārbaudēm robežšķērsošanas vietā.

               22.
                     Iecerētajā nolīgumā būtu jāparedz mehānisms, ar kuru attiecīgas, nākotnē veiktas izmaiņas Savienības tiesībās vajadzības gadījumā varētu tikt atspoguļotas nolīguma pielāgojumos; nolīgumā būtu jāiekļauj arī noteikums par to, ka pielāgojuma neveikšanas gadījumā Savienība izbeigs to nolīguma daļu, kura attiecas uz personu pārvietošanos.

               23.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka pienākums atļaut jebkādas ar Šengenas izvērtēšanu saistītas darbības, ko Gibraltāra teritorijā veic Savienības iestādes un dalībvalstis.

               24.
                     Ja netiek ievēroti ieviestie aizsardzības pasākumi, iecerētajā nolīgumā būtu jāparedz iespēja, saskaņā ar kuru Savienība vienpusēji aptur visus noteikumus, kas saistīti ar personu pārvietošanos starp Savienību un Gibraltāru.

               25.
                     Iecerētajā nolīgumā būtu jāparedz mehānisms, ar kuru izvērtē šīs nolīguma daļas īstenošanu. Nolīgumā būtu jāparedz iespēja katrai pusei pēc pirmajiem četriem īstenošanas gadiem (un neskarot 57. punktu) pieņemt lēmumu par to, vai turpināt šo nolīgumu vai to izbeigt.

               EKONOMIKA UN TIRDZNIECĪBA

               VIENLĪDZĪGI KONKURENCES APSTĀKĻI

               26.
                     Ņemot vērā Savienības un Gibraltāra ģeogrāfisko tuvumu un savstarpējās ekonomiskās saites, paredzētajam nolīgumam būtu jānodrošina atvērta un godīga konkurence, kas ietver stingras saistības nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un veicināt ilgtspējīgu attīstību. Šajās saistībās būtu jāņem vērā paredzētā nolīguma tvērums un pakāpe, vispārējās attiecības un ekonomikas savienotība. Ar paredzēto nolīgumu laika gaitā būtu jāsaglabā augsti standarti, par atsauces punktu izmantojot Savienības standartus un Eiropas Savienībā piemērotos starptautiskos standartus
                  9
               , jo īpaši tādās jomās kā valsts atbalsts, darba un sociālie standarti, vide un klimats, nodokļu jautājumi, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršana, kā arī citus reglamentējošus pasākumus un praksi minētajās jomās. Ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Gibraltāra osta godīgi konkurē ar citām Eiropas ostām (it īpaši ar Alhesirasas ostu), tostarp attiecībā uz bunkurēšanas pakalpojumiem.

               27.
                     Neskarot 62. un 65. punktu, nolīgumā būtu jāiekļauj pienācīgi mehānismi, kas nodrošinātu efektīvu īstenošanu, izpildi un strīdu izšķiršanu, tostarp piemēroti tiesību aizsardzības līdzekļi. Iecerētajā nolīgumā būtu jāparedz arī autonomi pasākumi, lai strauji reaģētu uz konkurences apstākļu vienlīdzības traucējumiem attiecīgajās jomās, kurās atsauces punkts ir Savienības standarti.

               28.
                     Pārvaldības struktūrai būtu jānodrošina pilnvaras, kas ļauj pievērsties jautājumam par aizsardzības līmeņa pārmaiņām un grozīt saistības nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, lai ietvertu papildu jomas vai laika gaitā noteiktu augstākus standartus.

               Valsts atbalsts

               29.
                     Valsts atbalsta jomā ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Gibraltāram un Gibraltārā tiek piemēroti valsts atbalsta noteikumi, pamatojoties uz Savienības noteikumiem kā atsauces punktu, un nolīgumā būtu jāparedz mehānismi, ar kuriem pievēršas šādu noteikumu attīstībai laika gaitā, lai tādējādi izvairītos no tirdzniecības vai konkurences izkropļojumiem. Savienībai un Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru būtu arī jāapņemas nodrošināt noteikumu efektīvu izpildi, tostarp izmantojot administratīvās procedūras un tiesvedību tiesā, kā arī efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.

               Darba un sociālie standarti

               30.
                     Darba un sociālo standartu jomā ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Savienība un Apvienotā Karaliste attiecībā uz Gibraltāru laika gaitā saglabā savu augsto aizsardzības līmeni, par atsauces punktu izmantojot Savienības standartus vismaz šādās jomās: pamattiesības darbā; arodveselības un darba drošības standarti; taisnīgi darba apstākļi un nodarbinātības standarti; tiesības uz informāciju un uzklausīšanu uzņēmuma līmenī un uzņēmumu pārstrukturēšana. Turklāt ar nolīgumu būtu jānodrošina faktiska piemērošana vietējā līmenī.

               Vide un klimats

               31.
                     Vides un klimata jomā ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Savienība un Apvienotā Karaliste attiecībā uz Gibraltāru laika gaitā saglabā augsto aizsardzības līmeni, par atsauces punktu izmantojot Savienības standartus vismaz šādās jomās, kas ir būtiskas Gibraltāra ģeogrāfiskajā kontekstā:

               piekļuve vides informācijai; sabiedrības dalība un iespēja griezties tiesā saistībā ar vides jautājumiem; ietekmes uz vidi novērtējums un stratēģiskais vides novērtējums; emisijas gaisā un gaisa kvalitāte; dabas un bioloģiskās daudzveidības saglabāšana; atkritumu apsaimniekošana, tostarp Gibraltāra ostā; trokšņu emisija; ūdens un jūras vides aizsardzība un saglabāšana, tostarp ostas atkritumu pieņemšanas iekārtās Gibraltāra ostā; ķīmisko vielu ražošanas, izmantošanas, izdalīšanās un likvidēšanas radīto cilvēku un dzīvnieku veselības vai apkārtējās vides apdraudējumu novēršana, samazināšana un likvidēšana, kā arī klimata pārmaiņas, jo īpaši siltumnīcefekta gāzu emisijas un to piesaiste, tostarp efektīvas oglekļa cenas noteikšanas sistēmas.

               32.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Savienība un Apvienotā Karaliste attiecībā uz Gibraltāru ievēro piesardzības principu un principus, kas nosaka, ka būtu jāveic preventīvas darbības, ka videi nodarīta kaitējuma labošana būtu jāveic, pirmām kārtām novēršot tā cēloni, kā arī principu, saskaņā ar kuru vides aizsardzība būtu jāintegrē politikas veidošanā un ka jāmaksā piesārņotājam. Turklāt ar nolīgumu būtu jānodrošina faktiska piemērošana vietējā līmenī.

               Tiešie nodokļi

               33.
                     Tiešo nodokļu jomā ar paredzēto nolīgumu būtu jāatzīst un jāuzliek Savienībai un Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru saistības, ka tām jāīsteno labas pārvaldības principi nodokļu jomā, tostarp globālie standarti attiecībā uz pārredzamību un informācijas apmaiņu, nodokļu taisnīgu uzlikšanu un ESAO standarti cīņai ar nodokļu bāzes samazināšanu un peļņas novirzīšanu (BEPS). Ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Gibraltārs laika gaitā piemēro konkrētos svarīgākos nodokļu standartus, kas Savienībā ir piemērojami attiecībā uz informācijas apmaiņu pēc pieprasījuma, spontāni un automātiski. Ar nolīgumu arī būtu jānodrošina, ka Gibraltārs piemēro standartus, kas Savienībā ir piemērojami attiecībā uz cīņu pret nodokļu apiešanas praksi un attiecībā uz kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību publisko pārskatu sniegšanu par katru valsti. Paredzētajā nolīgumā būtu atkārtoti jāapstiprina Savienības un Apvienotās Karalistes apņemšanās attiecībā uz Gibraltāru ierobežot kaitējošus nodokļu pasākumus, ņemot vērā G20 un ESAO BEPS rīcības plānu, un jānodrošina, ka Apvienotā Karaliste attiecībā uz Gibraltāru apņemas ievērot Rīcības kodeksu uzņēmējdarbības nodokļu jomā.

               Citi instrumenti tirdzniecībai un ilgtspējīgai attīstībai

               34.
                     Paredzētajam nolīgumam ar tirdzniecības un ieguldījumu palīdzību būtu jāveicina ilgtspējīga attīstība, ņemot vērā ES jaunāko pieeju, vienlaikus pienācīgā mērā ņemot vērā attiecības ar Apvienoto Karalisti attiecībā uz Gibraltāru.

               Cīņa pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu

               35.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jāietver saistības sekmēt starptautiskos pūliņus, kuru mērķis ir novērst un apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu, un nodrošināt, ka Apvienotā Karaliste attiecībā uz Gibraltāru piemēro standartus, kas Savienībā ir piemērojami nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā.

               PREČU TIRDZNIECĪBA

               36.
                     Paredzētajam nolīgumam vajadzētu būt vērstam uz to, lai likvidētu fiziskos šķēršļus starp Gibraltāru un Savienību attiecībā uz preču brīvu apriti. Lai likvidētu fiziskos šķēršļus (tostarp fizisko infrastruktūru vai kontroles punktus un ar tiem saistītās preču pārbaudes un kontroles) starp Gibraltāru un Savienību, kā nosacījums ir vajadzīgi visaptveroši pasākumi, ar kuriem aizsargā Savienības vienotā tirgus un muitas savienības integritāti un Savienības finanšu intereses.

               37.
                     Tādēļ paredzētajam nolīgumam vajadzētu būt vērstam uz to, lai starp Savienību un Apvienoto Karalisti attiecībā uz Gibraltāru izveidotu muitas savienību saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV pantu, un tajā būtu jāparedz kārtība, ar kuru nodrošina, ka Gibraltāram un Gibraltārā tiek piemēroti attiecīgie Savienības tiesību noteikumi, jo īpaši preču jomā, tostarp šādi:

               -muitas tiesību akti Savienības Muitas kodeksa izpratnē, tostarp aizliegumi un ierobežojumi, drošības pasākumi un skaidras naudas fiziskās pārvietošanas kontrole, izņemot Savienības brīvās tirdzniecības nolīgumus;

               -Savienības kopējais ārējais tarifs, muitas nodokļi un tirdzniecības politikas pasākumi, tostarp tirdzniecības aizsardzības instrumenti (TDI) un tirdzniecības statistika;

               -tiesību akti akcīzes nodokļa un pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā, tostarp attiecībā uz pakalpojumiem, ar nolūku integrēt Gibraltāru Savienības PVN un akcīzes nodokļa teritorijā;

               -tiesību akti par Savienības dalībvalstu administratīvo sadarbību un savstarpējo administratīvo palīdzību, tostarp nodokļu un muitas lietās, kā arī tiesību akti par prasījumu piedziņu saistībā ar nodokļiem un nodevām;

               -licencēšanas sistēmas, kuras attiecas uz importu un eksportu, un

               -prasības un standarti, kas vienotajā tirgū ir piemērojami produktiem, tostarp tabakai un ar to saistītiem izstrādājumiem, kā arī sanitārie un fitosanitārie (SFS) pasākumi.

               38.
                     Iepriekš minētajā kārtībā jo īpaši būtu jāietver noteikumi par sadarbību muitas un nodokļu jomā un par informācijas apmaiņu nolūkā novērst un apkarot krāpšanu, kontrabandu (it īpaši tādu produktu kontrabandu, par kuriem jāmaksā akcīzes nodokļi vai īpaši nodokļi, piemēram, tabakas izstrādājumi), narkotiku tirdzniecību, šaujamieroču un sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību, tostarp skaidras naudas pārvietošanu un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un ar to saistīto terorisma finansēšanu. Muitas sadarbībā būtu jāietver arī muitas kontroļu koordinācija, sadarbība kopīgo operāciju jomā, kā arī īpaši sadarbības veidi, kas ir spēkā Savienībā.

               39.
                     Ja Gibraltārā piemērojamajos Savienības tiesību aktos ir paredzēta zināma rīcības brīvība Savienības dalībvalstīm, tad Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Gibraltāru būtu jāpielāgojas pasākumiem, kurus Spānija pieņēmusi, īstenojot minēto rīcības brīvību, tostarp attiecībā uz precēm piemērojamo nodokļu līmeni. Konkrēti, paredzētajā nolīgumā jo īpaši būtu jāietver noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka Gibraltārā tiek piemērota preču nodokļu sistēma, kas ir saskaņota ar Spānijas nodokļu sistēmu. Pateicoties šādai saskaņošanai, tiktu samazināta mazumtirdzniecības cenu atšķirība ar Spānijas produktiem, par kuriem jāmaksā akcīzes nodokļi vai īpaši nodokļi (jo īpaši alkohols, degviela un tabakas izstrādājumi), lai tādējādi nepieļautu tirdzniecības pārvirzīšanu vai kontrabandu.

               40.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jāietver noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt, ka preces no Gibraltāra nevar nonākt muitas savienības teritorijā, ja tās iepriekš nav tikušas deklarētas un pakļautas vajadzīgajām pārbaudēm un kontrolēm, kas ir obligātas jebkurā citā vietā, kur tās ieved muitas savienībā, pamatojoties uz attiecīgajiem Savienības tiesību noteikumiem, kas padarīti piemērojami Gibraltāram un tajā. Vajadzīgās pārbaudes un kontroles var veikt Gibraltārā vai citās vietās, kur preces ieved muitas savienības teritorijā un kur ir pienācīgā infrastruktūra. Paredzētajā nolīgumā būtu jāietver noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka muitas, SFS pasākumu un jebkādas citas kontroles un pārbaudes, kas jāveic robežpunktos vai muitas iestādēs Gibraltārā, veic vai nu Spānijas iestādes, vai arī – kā minimālais nosacījums – tās kopīgi veic Spānijas iestādes un Gibraltāra kompetentās iestādes. Pārbaužu un kontroļu veikšanai Gibraltāra ostā un lidostā būtu jāizveido robežkontroles punkti un muitas iestādes, un TRACES sistēmas izmantošana būtu obligāta. Kontroļu un pārbaužu veikšanas nolūkā Spānijas iestādēm vajadzētu būt pastāvīgai un nepārtrauktai, pilnai reāllaika elektroniskai piekļuvei attiecīgajām Gibraltāra kompetento iestāžu IT sistēmām muitas/SFS pasākumu/netiešo nodokļu jomā.

               41.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jāiekļauj arī noteikumi, uz kuru pamata ļautu uzraudzīt jebkuras citas Gibraltāra kompetento iestāžu (it īpaši tirgus uzraudzības iestāžu) darbības, kas saistītas ar to Savienības tiesību noteikumu īstenošanu un piemērošanu, kuri padarīti piemērojami ar paredzēto nolīgumu, tostarp nolīgumā būtu jāparedz Savienības pārstāvju tiesības atrasties Gibraltārā un piekļūt Gibraltāra kompetento iestāžu attiecīgajām IT sistēmām.

               42.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jāietver arī iespēja, saskaņā ar kuru Savienība var vienpusēji veikt atbilstīgus pasākumus (tostarp atjaunot likvidēto fizisko infrastruktūru un ar to saistītās preču pārbaudes un kontroles, kā arī atcelt piešķirtās tirdzniecības preferences) gadījumos, kad paredzētā nolīguma noteikumi netiek piemēroti pietiekamā apmērā vai tiek piemēroti nepareizi, ja Apvienotās Karalistes iestādes attiecībā uz Gibraltāru pieļāvušas kļūdas, administratīvas kļūmes vai ļaunprātības, kā arī sadarbības trūkuma, pārkāpumu vai krāpšanas, vai nopietnu ekonomisku, sociālu vai ar vidi saistītu grūtību vai tirdzniecības novirzīšanas dēļ.

               43.
                     Iecerētajā nolīgumā būtu jāparedz mehānisms, ar kura palīdzību nolīguma pielāgojumos vajadzības gadījumā var atspoguļot attiecīgās turpmākās norises Savienības tiesībās, piemēram, saistībā ar oglekļa ievedkorekcijas mehānismu, un būtu jāparedz atbilstīgi pasākumi gadījumos, kad vajadzīgais pielāgojums nav veikts.

               44.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu arī jānosaka, ka Savienības budžetā pienācīgi ieskaita muitas nodokļus, kas iekasēti Gibraltārā vai Apvienotās Karalistes iestāžu vārdā attiecībā uz Gibraltāru. Paredzētajā nolīgumā būtu jāietver arī noteikumi, kuru mērķis ir apkarot krāpšanu un jebkādu citu nelikumīgu darbību, kas ietekmē Savienības finanšu intereses vai Apvienotās Karalistes finanšu intereses attiecībā uz Gibraltāru.

               TRANSPORTS

               45.
                     Ievērojot iepriekš panākto vienošanos starp Spāniju un Apvienoto Karalisti par Gibraltāra lidostu, ar paredzēto nolīgumu būtu

               a) jānodrošina, ka gaisa pārvadājumu pakalpojumus starp Gibraltāru un vietām Savienības teritorijā sniedz tikai Savienības gaisa pārvadātāji, un

               b) tajā būtu jāietver atbilstīgi noteikumi par Gibraltāra lidostas drošu, neapdraudētu un videi nekaitīgu darbību, kā arī par godīgu konkurenci starp Gibraltāra lidostu un Savienības lidostām.

               46.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jāļauj veikt kravu un pasažieru autopārvadājumus starp pusēm ar nosacījumu, ka minētie pārvadājumu pakalpojumi tiek sniegti tikai pieguļošajā pierobežas zonā.

               ĪPAŠAS SADARBĪBAS JOMAS

               VIDE

               47.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka kārtība pastiprinātai sadarbībai starp kompetentajām iestādēm vides jomā, tostarp attiecībā uz jūras vides zinātniskās pētniecības atvieglošanu. Nolīgumā būtu jāparedz tāds vides aizsardzības līmenis, kas ir līdzvērtīgs Savienības standartiem. To var īstenot, visās konkrētajās jomās (tostarp saistībā ar zemes apgūšanu) panākot administratīvas vienošanās starp Spāniju un Apvienoto Karalisti attiecībā uz Gibraltāru.

               DARBA ŅĒMĒJU TIESĪBAS (tostarp sociālā nodrošinājuma koordinācija)

               48.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jānodrošina, ka Savienības pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas Spānijā, un Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kas likumīgi uzturas Gibraltārā (izņemot tos, kuri saskaņā ar 20. punkta c) apakšpunktu un 20. punkta m) apakšpunktu iegūst uzturēšanās tiesības pēc paredzētā nolīguma parakstīšanas dienas), attiecīgi Gibraltārā un Spānijā ir tiesības pieņemt un strādāt algotu darbu saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem Gibraltārā un ES pilsoņiem Spānijā. Lai varētu pilnībā īstenot šīs tiesības, minētajām personām vajadzētu būt arī visām no ES tiesību aktiem izrietošām tiesībām, kas piešķirtas mobiliem darba ņēmējiem, tostarp tiesībām ieceļot Gibraltārā un Spānijā un izceļot no turienes, uzturēties tur nodarbinātības laikā, iegūt pastāvīgas uzturēšanās tiesības un izmantot aizsardzības pasākumus gadījumā, ja Apvienotā Karaliste vai Spānija vēlas ierobežot viņu tiesības attiecīgi Gibraltārā un Spānijā.

               49.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jāaizliedz Gibraltārā un Spānijā jebkāda to personu diskriminācija valstspiederības dēļ, uz kurām attiecas nolīgums, kā izklāstīts attiecīgajā Savienības acquis, jo īpaši attiecībā uz dzīves, nodarbinātības un darba apstākļiem.

               50.
                     Atbilstošās tiesības būtu jāpiešķir arī to personu ģimenes locekļiem (neatkarīgi no viņu valstspiederības), uz kurām attiecas nolīgums, kā izklāstīts attiecīgajos Savienības noteikumos.

               51.
                     Ņemot vērā to, ka sociālā nodrošinājuma tiesību aizsardzība ir ļoti būtiska, lai grantētu pārrobežu darba efektīvu īstenošanu, paredzētā nolīguma noteikumi par darba ņēmēju tiesībām būtu jāpapildina ar noteikumiem par sociālā nodrošinājuma koordināciju. Ar nolīgumu jo īpaši būtu jānodrošina, ka personām, uz kurām attiecas nolīgums un kuras strādā vai ir strādājušas Gibraltārā, ir augsts sociālā nodrošinājuma aizsardzības līmenis un ka tiek ievērots vienlīdzīgas attieksmes pamatprincips.

               52.
                     Personām, kurām attiecas nolīgums un kuras kā darba ņēmēji ir norīkotas pakalpojumu sniegšanā saskaņā ar pakalpojumu sniegšanas 4. veidu, ir 48.–51. punktā minētās tiesības (ja tās uz viņiem attiecas) tikai attiecībā uz pakalpojumiem, kas tiek sniegti gan uz vietas, gan izmantoti pieguļošajā pierobežas zonā.

               EURATOM JAUTĀJUMI

               53.
                     Paredzētais nolīgums var attiekties uz konkrētiem jautājumiem, kas reglamentēti saskaņā ar Euratom līgumu un no tā izrietošajiem tiesību aktiem, jo īpaši – taču ne tikai – uz noteikumiem, kuri saistīti ar veselību un drošību, kopējo kodolenerģijas tirgu un kodolgarantijām.

               FINANŠU MEHĀNISMS

               54.
                     Būtu jāizveido finanšu mehānisms, lai veicinātu kohēziju starp Gibraltāru un Campo de Gibraltar, piemēram, apmācības un nodarbinātības jomā. Abām pusēm būtu jānodrošina finansējums šim mehānismam. Mehānismā būtu jāiekļauj pasākumi Savienības finanšu interešu aizsardzībai pret krāpšanu un citām nelikumīgām darbībām un pārkāpumiem.

               INSTITUCIONĀLIE NOTEIKUMI

               STRUKTŪRA

               55.
                     Paredzētais nolīgums būtu jāintegrē vispārējā pārvaldības satvarā, kas aptver visas sadarbības jomas un – vajadzības gadījumā – nolīgumus un kārtību, kas papildina paredzēto nolīgumu.

               56.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jāpieļauj iespēja to periodiski pārskatīt.

               57.
                     Paredzētais nolīgums būtu jānoslēdz uz nenoteiktu laiku, un to varētu izbeigt pēc jebkuras puses pieprasījuma, par to paziņojot otrai pusei trīs mēnešus iepriekš.

               PĀRVALDĪBA

               58.
                     Lai nodrošinātu paredzētā nolīguma pienācīgu darbību, ar nolīgumu būtu jāizveido lietderīga un efektīva kārtība tā pārvaldībai, uzraudzībai, īstenošanai un pārskatīšanai, kā arī strīdu izšķiršanai un izpildei, pilnībā ievērojot pušu attiecīgās tiesiskās kārtības autonomiju.

               59.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka autonomu pasākumu iespēja, tostarp nolīguma, kā arī jebkura papildinošā nolīguma piemērošanas pilnīga vai daļēja apturēšana, ja netiek ievēroti būtiskie elementi.

               60.
                     Ar paredzēto nolīgumu būtu jāizveido pārvaldības struktūra, kas atbild par paredzētā nolīguma īstenošanas un darbības pārvaldību un uzraudzību un atvieglina strīdu izšķiršanu. Minētajai pārvaldības struktūrai būtu jāpieņem lēmumi un jāsniedz ieteikumi par savu turpmāko attīstību. Dalībvalstīm, tostarp Spānijai, vajadzētu būt daļai no delegācijas, kas pārstāv Savienību pārvaldības struktūrā.

               61.
                     Pārvaldības struktūras sastāvā vajadzētu būt pušu piemērota līmeņa pārstāvjiem, tai būtu jālemj, savstarpēji vienojoties, un jātiekas tik bieži, cik nepieciešams savu uzdevumu izpildei. Minētā struktūra pēc vajadzības varētu arī izveidot specializētas apakškomitejas, kas tai palīdzētu uzdevumu izpildē.

               62.
                     Saistībā ar Savienības tiesību noteikumiem, kas padarīti piemērojami Gibraltāram – iestādēm (it īpaši Eiropas Savienības Tiesai) un Savienības struktūrām, birojiem un aģentūrām vajadzētu būt pilnvarām, kas tiem piešķirtas Savienības tiesībās attiecībā uz Apvienoto Karalisti (Gibraltāru) un fiziskām un juridiskām personām, kuras dzīvo vai ir iedibinātas Gibraltāra teritorijā. Jo īpaši Eiropas Savienības Tiesai (EST) vajadzētu būt jurisdikcijai, kas minētajā ziņā ir paredzēta Līgumos.

               63.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jāietver atbilstoša kārtība strīdu izšķiršanai neatkarīgā šķīrējtiesā, kuras lēmumi pusēm ir saistoši, un atbilstoša kārtība izpildes panākšanai, tostarp noteikumi par problēmu risināšanu bez liekas kavēšanās.

               64.
                     Ja strīdā rodas jautājums par Savienības tiesību interpretāciju, ko var norādīt arī jebkura no pusēm, šķīrējtiesai šis jautājums būtu jānodod EST kā vienīgajam Savienības tiesību arbitram, kas pieņem saistošu nolēmumu. Šķīrējtiesai strīds būtu jāizšķir saskaņā ar EST pieņemto nolēmumu.

               65.
                     Ja kāda puse saprātīgā termiņā neveic pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu saistošo strīda risinājumu, otra puse būtu tiesīga pieprasīt finansiālu kompensāciju vai veikt samērīgus un pagaidu pasākumus, tostarp apturēt savu saistību izpildi paredzētā nolīguma ietvaros.

               66.
                     Ja viena puse, iespējams, nepilda savas saistības saskaņā ar nolīgumu, tad otra puse būtu tiesīga veikt pagaidu korektīvos pasākumus (tostarp apturēt nolīguma daļas vai visu nolīgumu), kas ir samērīgi ar iespējamo neatbilstību un tās ekonomisko un sociālo ietekmi, ar nosacījumu, ka šī puse sāk strīdu izšķiršanas procedūru attiecībā uz iespējamo pārkāpumu.

               IZŅĒMUMI UN DROŠĪBAS PASĀKUMI

               67.
                     Paredzētajā nolīgumā būtu jānosaka atbilstoši izņēmumi. To vidū vajadzētu būt ar pušu drošības interesēm saistītas informācijas izpaušanai.

               AUTENTISKĀS VALODAS

               68.
                     Paredzētajā nolīgumā, kuram būtu jābūt vienlīdz autentiskam visās Savienības oficiālajās valodās, būtu jāietver attiecīga klauzula par valodām.

                     (1)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (2)

                        Kā noteikts Izstāšanās līguma 2. pantā.

                     (3)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/2252 (2020. gada 29. decembris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, un Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par drošības procedūrām klasificētas informācijas apmaiņai un aizsardzībai (OV L 444, 31.12.2020., 2. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Lēmums (ES) 2021/689 (2021. gada 29. aprīlis) par to, lai Savienības vārdā noslēgtu Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, un Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par drošības procedūrām klasificētas informācijas apmaiņai un aizsardzībai (OV L 149, 30.4.2021., 2. lpp.).

                     (5)

                        “Pēc tam, kad Apvienotā Karaliste būs izstājusies no Savienības, starp Savienību un Apvienoto Karalisti slēdzamu nolīgumu teritoriālajā darbības jomā netiks iekļauts Gibraltārs. Tomēr tas neizslēdz iespēju, ka starp Savienību un Apvienoto Karalisti pastāv atsevišķi nolīgumi attiecībā uz Gibraltāru. Neskarot Savienības kompetences un pilnībā respektējot tās dalībvalstu teritoriālo integritāti, kā to garantē Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 2. punkts, minētajiem atsevišķajiem nolīgumiem būs vajadzīga Spānijas Karalistes iepriekšēja piekrišana.”

                     (6)

                        Sk. 4. zemsvītras piezīmi.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2226 (2017. gada 30. novembris), ar ko izveido ieceļošanas/izceļošanas sistēmu (IIS), lai reģistrētu to trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas un izceļošanas datus un ieceļošanas atteikumu datus, kuri šķērso dalībvalstu ārējās robežas, un ar ko paredz nosacījumus piekļuvei IIS tiesībaizsardzības nolūkos, un ar ko groza Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, un Regulas (EK) Nr. 767/2008 un (ES) Nr. 1077/2011 (OV L 327, 9.12.2017., 20. lpp.).

                     (8)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1240 (2018. gada 12. septembris), ar ko izveido Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu (ETIAS) un groza Regulas (ES) Nr. 1077/2011, (ES) Nr. 515/2014, (ES) 2016/399, (ES) 2016/1624 un (ES) 2017/2226 (OV L 236, 19.9.2018., 1. lpp.).

                     (9)

                        Ieskaitot visas SDO pamatkonvencijas.