               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 523 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Rumānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2020. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Rumānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2020. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Rumānija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2020. gada ziņojums par Rumāniju
                  3
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Rumānija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  4
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Rumānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Rumānijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Neaizsargātība jo īpaši ir saistīta ar izmaksu konkurētspēju un tekošā konta deficīta palielināšanos ekspansīvas fiskālās politikas un neprognozējamas uzņēmējdarbības vides apstākļos.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  5
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  6
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj Komisijai un Padomei atkāpties no budžeta prasībām, kas būtu piemērojamas parastā situācijā, vienlaikus dodot iespēju Komisijai veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus saskaņā ar paktu.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir uzsvērusi vienotā tirgus piedāvāto elastīgumu, kas ļauj pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības aprūpes nozarē ir vajadzīgi krīzes gatavības plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, dažādotas piegādes ķēdes un svarīgāko piegāžu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi, uz kuru pamata tiks izstrādāti plašāki krīzes gatavības plāni.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  7
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Rumānija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas Rumānijas reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tajos ir būtiskas investīciju un darba ražīguma atšķirības un dažādi specializācijas modeļi. Tas rada būtisku risku, ka palielināsies reģionālās atšķirības Rumānijā, pavēršot pretējā virzienā jau novēroto tendenci, ka nedaudz samazinās atšķirības starp galvaspilsētu un pārējiem reģioniem vai starp pilsētu un lauku rajoniem. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Rumānija 2020. gada 8. maijā iesniedza 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada 14. maijā – 2020. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Uz Rumāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa.

               (12)Padome 2020. gada 3. aprīlī nolēma, ka Rumānijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, jo 2019. gadā netika ievērots deficīta kritērijs. Lēmuma pamatā bija valdības atjauninātie fiskālie mērķi, kas atspoguļoja gada budžeta izpildes datus līdz šim. 2019. gada vispārējās valdības budžeta deficīts 4,3 % apmērā no IKP apstiprināja šo pārkāpumu. Šo pārkāpumu izraisīja pastāvīga fiskālās nelīdzsvarotības palielināšanās ekspansīvas fiskālās politikas dēļ kopš 2016. gada - spēcīgas ekonomikas izaugsmes laikā. Sistemātiskas un atkārtotas atkāpes no valstu fiskālajiem noteikumiem minētajā laikposmā lielā mērā padarīja šos noteikumus neefektīvus. Turklāt Rumānija atkārtoti nav veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes ieteikumiem, kas tai sniegti saistībā ar būtiskas novirzes procedūru. Padome 2020. gada 3. aprīlī arī nāca klajā ar ieteikumu vēlākais līdz 2022. gadam izbeigt pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Rumānijā.

               (13)Rumānijas publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāte bija apdraudēta jau pirms Covid-19 uzliesmojuma sakarā ar lielu budžeta deficītu un prognozēto ievērojamo novecošanas izmaksu, jo īpaši pensiju, pieaugumu. Vecuma pensijas 2019. gada septembrī tika palielinātas par 15 %, un, pamatojoties uz 2019. gada vasarā pieņemto pensiju likumu, paredzams, ka 2020. gada septembrī tās palielināsies par 40 % un 2021. gada septembrī tiks pārrēķināts papildu pielikums. Tādējādi pensiju izdevumi ievērojami palielinātos laikposmā no 2020. līdz 2022. gadam. Fiskālās stabilitātes riskus vēl vairāk palielina Covid-19 pandēmijas ietekme uz saimniecisko darbību un fiskālie pasākumi, kas vajadzīgi, lai to mazinātu. Iepriekš pieņemtie fiskālās politikas lēmumu rezultātā Rumānijai ir mazas fiskālās rezerves, lai risinātu Covid-19 uzliesmojuma sekas.

               (14)Valdība savā 2020. gada konverģences programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no deficīta, kas bija 4,3 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 6,7 % apmērā no IKP 2020. gadā, savukārt vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 35,2 % 2019. gadā līdz 40,9 % 2020. gadā. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ. Turklāt budžeta prognožu pamatā ir valstij raksturīgi riski, proti, daži ieņēmumu posteņi, šķiet, nav aplēsti saskaņā ar pamatā esošajām makroekonomikas prognozēm, savukārt dažu kārtējo izdevumu posteņu samazinājums, šķiet, ir balstīts uz fiskālās konsolidācijas pasākumiem, kas nav precizēti programmā.

               (15)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Rumānija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 1,2 % no IKP. Pasākumi ietver tehnisku bezdarbnieka pabalstu darbiniekiem un līdzīgus pabalstus citām darba ņēmēju kategorijām, medicīnas aprīkojumu un citus izdevumus, lai palīdzētu cīnīties pret Covid-19, un piemaksas veselības nozares darbiniekiem, kas strādā ar pacientiem, kuri inficēti ar Covid-19. Turklāt Rumānija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Minētie pasākumi ietver nodokļu atlikšanu, PVN atmaksas paātrināšanu, aizdevumu garantijas maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), pagaidu moratoriju banku aizdevumu maksājumu veikšanai mājsaimniecībām un MVU un īres un komunālo pakalpojumu rēķinu atlikšanu MVU. Kopumā Rumānijas valdības veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu.

               (16)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Rumānijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta -9,2 % apmērā no IKP 2020. gadā un -11,4 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 46,2 %.

               (17)Rumānija ārkārtas stāvokli izsludināja 2020. gada 16. martā. Tika uzdots no 2020. gada 25. marta slēgt visas skolas un veikalus, izņemot tos, kas pārdod pirmās nepieciešamības preces, un stājās spēkā robežas šķērsošanas ierobežojumi. Pārvietošanās sabiedriskās vietās bija atļauta tikai atsevišķos gadījumos, nosakot stingrākus pasākumus attiecībā uz personām, kas vecākas par 65 gadiem. Rumānija arī ieviesa aizliegumu starptautiskiem ceļojumiem uz konkrētām valstīm un noteica stingrus norobežošanās pasākumus vairākām pilsētām. Šī situācija ir smagi skārusi ekonomikas ražošanas sektoru, jo pārvietošanās ierobežojumi ir ļoti negatīvi ietekmējuši saimniecisko darbību. Rūpniecības sektorā vairāki ražotāji martā pārtrauca ražošanu, radot spēcīgu papildu ietekmi nozīmīgās nozarēs, piemēram, autobūves nozarē. Līdzīgas tendences ir vērojamas mazumtirdzniecības un viesmīlības nozarēs. Kopējā ietekme izraisīs ekonomikas lejupslīdi 2020. gadā. Ārkārtas stāvoklis beidzās 2020. gada 14. maijā, un Rumānija paziņoja, ka tā pakāpeniski īstenos pārvietošanās ierobežojumu atcelšanas pasākumus. Sākot no 2020. gada 15. maija, tika ieviesti pasākumi pārvietošanās atvieglošanai pilsētās, komerciālas mazumtirdzniecības daļējai atsākšanai un aizsardzības masku obligātai izmantošanai slēgtās sabiedriskās vietās un komerctelpās, sabiedriskajā transportā un darba vietās. Daži automobiļu rūpniecības ražotāji pakāpeniski atsāka darbību 2020. gada maija sākumā. Valdība gatavo turpmākus pasākumus, kuru mērķis ir ekonomikas restartēšana.

               (18)Pandēmija ir radījusi vēl nepieredzētu spiedienu uz veselības aprūpes sistēmu. Krīze skāra sistēmu, ko raksturo strukturālas nepilnības, piemēram, zemi tēriņi un nevienlīdzīga piekļuve veselības aprūpei. Šajā kontekstā nozīmīgs uzdevums ir uzlabot veselības aprūpes sistēmas noturību un spēju reaģēt uz satricinājumiem. Tūlītējās reakcijas ietvaros Rumānija iegādājās kritiski svarīgas zāles un iekļāva ar Covid-19 saistītās medicīniskās izmaksas neapdrošināto personu minimālo pabalstu paketē. Ievērojams veselības aprūpes darbinieku, tostarp ģimenes ārstu, trūkums, kā arī novecojušas medicīniskās iestādes, zāļu trūkums, nepietiekama apmācība veselības aprūpes darbiniekiem un ierobežota nepārtrauktība un integrācija starp dažādiem aprūpes līmeņiem vājina veselības aprūpes sistēmas noturību. Neapmierinātās medicīniskās vajadzības, par kurām tika ziņots, palielinājās jau pirms Covid-19 krīzes, un veselības aprūpes pieejamība, visticamāk, ir pasliktinājusies. Pandēmija vēl vairāk atklāja reģionālās atšķirības, ka arī atšķirīgās situācijas veselības aprūpes segumā grupām ar zemiem ienākumiem un vecāka gadagājuma cilvēkiem. Ilgtermiņā sabiedrības novecošana un migrācija ir problēmas, kas rada arvien lielāku spiedienu uz veselības aprūpes sistēmas ilgtspēju. Ņemot vērā Covid-19, vienlīdz svarīgi ir risināt strukturālus jautājumus, tostarp izstrādāt profilaktisku, ambulatoru un uz kopienu balstītu aprūpi, izmantojot mērķtiecīgus sabiedriskās politikas pasākumus. Būs vajadzīgas ilgtermiņa investīcijas, lai stiprinātu Rumānijas veselības aprūpes sistēmu, nodrošinot veselības aprūpes darbiniekus un aprīkojumu, uzlabojot tehnoloģiskos un lietišķos pētījumus un pilnveidojot veselības aprūpes pakalpojumu aptvērumu un pieejamību visiem iedzīvotājiem, arī ārpus pilsētām, tostarp izmantojot e-veselības pakalpojumus.

               (19)Straujā ekonomikas izaugsme pēdējo gadu laikā izraisīja sociālo apstākļu uzlabošanos. Mājsaimniecību izmantojamie bruto ienākumi 2019. gadā palielinājās par 5,7 %. Nabadzības un sociālās atstumtības risks 31,2 % apmērā 2019. gadā bija viens no augstākajiem Eiropas Savienībā, lai gan tam bija tendence pastāvīgi samazināties. Tomēr pandēmijas ietekme uz ekonomiku var izraisīt sociālo apstākļu pasliktināšanos. Paredzams, ka pieaugs nabadzība un sociālā atstumtība, tostarp bērnu nabadzība, nodarbinātu personu nabadzība un ienākumu nevienlīdzība, un starp visvairāk apdraudētajām ir visneaizsargātākās iedzīvotāju grupas, piemēram, nestandarta darba ņēmēji, nedeklarēti darba ņēmēji, pašnodarbinātas personas, romi, cilvēki ar invaliditāti, vecāka gadagājuma cilvēki un bezpajumtnieki. Sociālās aizsardzības pasākumu tvērums un piemērotība un nodokļu un pabalstu sistēmas efektivitāte ienākumu pārdalē joprojām ir ierobežota. Bērniem lauku apvidos un neoficiālās apmetnēs ir ierobežota piekļuve kvalitatīvai agrīnai pirmsskolas izglītībai un aprūpei, pienācīgam uzturam, veselības aprūpei un mājokļiem. Sociālajiem pārvedumiem ir ļoti ierobežota ietekme uz nabadzības samazināšanu, un kopš 2008. gada nav atjaunināts sociālais atsauces indekss, ko izmanto kā pamatu lielākajai daļai sociālo pabalstu. Ienākumu minimuma atbalsta pietiekamība joprojām ir viena no zemākajām Eiropas Savienībā. Lai gan iekļaušanas ienākumu minimuma reforma tika pieņemta 2016. gadā, tā tika vēlāk atlikta uz 2021. gadu. Sociālie pakalpojumi un pamatpakalpojumi joprojām ir lielā mērā nepietiekami, tostarp tādās jomās kā ūdensapgāde un sanitārija, enerģētika un mājokļi. Turklāt teritoriālais sadalījums ir nevienmērīgs, un to raksturo būtiskas atšķirības starp laukiem un pilsētām un reģioniem. Tas var ierobežot spēju pretoties pandēmijas ietekmei. Sociālās ekonomikas potenciāls uzlabot sociālos apstākļus joprojām netiek izmantots.

               (20)2019. gadā darba tirgus attīstība joprojām bija pozitīva, taču joprojām pastāv atšķirības starp reģioniem, lauku un pilsētu teritorijām un sociālekonomiskajām grupām. Ir reģistrēts augsts neaktivitātes līmenis, jo īpaši attiecībā uz sievietēm, jauniešiem, mazkvalificētiem darbiniekiem, cilvēkiem ar invaliditāti un gados vecākiem cilvēkiem. Saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu pašreizējās problēmas, visticamāk, padziļināsies, vienlaikus strauji pieaugot bezdarbam un neaktivitātei. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā palielināsies līdz 6,5 % un 2021. gadā pazemināsies līdz 5,4 %. Nedeklarēts darbs joprojām ir problēma, un pašreizējā situācijā tā negatīvā ietekme varētu saasināties, uzsverot nepieciešamību atbalstīt pāreju uz deklarētu darbu. Tādēļ ļoti svarīgi ir savlaicīgi un īpaši pielāgoti pakalpojumi, lai risinātu krīzes skarto neaizsargāto grupu un darba ņēmēju vajadzības. Papildus nesen uzsāktajai tehniskā bezdarba shēmai, lai īstermiņā un ilgtermiņā stiprinātu darba tirgus noturību, ļoti būtiski ir attīstīt piekļuvi saīsināta darbalaika programmām, veicināt ienākumu atbalsta pasākumus, elastīgu darba režīmu un tāldarbu skartajiem darba ņēmējiem, iesaistot sociālos partnerus.

               (21)Joprojām pastāvoša prasmju neatbilstība un prasmju trūkums, kura pamatā ir demogrāfiskās tendences un izglītības un apmācības ierobežotā nozīme darba tirgū, ierobežoja Rumānijas ekonomikas izaugsmes potenciālu vēl pirms pandēmijas. To pieaugušo īpatsvars, kuri 2019. gadā piedalījās mācību pasākumos (1,3 %), ir viens no zemākajiem ES. Zema līdzdalība agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē vairo iespēju nevienlīdzību starp skolēniem. Būtiskas problēmas joprojām pastāv taisnīguma, iekļautības un izglītības kvalitātes ziņā, un šajā jomā ir vajadzīgas stratēģiskas reformas. Rumānijā ir liels to personu īpatsvars, kas priekšlaicīgi pamet izglītību un apmācību (15,3 % 2019. gadā), un to jauniešu īpatsvars, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (14,7 %, kas ir neliels pieaugums salīdzinājumā ar 2018. gadu). Joprojām nav integrēta valsts mēroga mehānisma, kas būtu vērsts pret priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu. Izglītības rezultāti, jo īpaši lauku un ekonomiski atpalikušajos reģionos, neuzlabojas. Līdzdalība augstākajā izglītībā ir zema, un tā joprojām nav pietiekami pielāgota darba tirgus vajadzībām. Absolventu skaits zinātnē, tehnoloģijās, inženierzinātnēs un matemātikā (STEM) joprojām ir īpaši zems. Daudziem Digitālās ekonomikas un sabiedrības indeksa komponentiem Rumānijā ir slikts rādītājs – tas citstarp attiecas uz digitālajiem publiskajiem pakalpojumiem, iedzīvotāju digitālajām prasmēm un uzņēmumu digitalizācijas pakāpi. Digitālās pamatprasmes un programmatūras pamatprasmes ir vienas no zemākajām Eiropas Savienībā. Nepietiekamas digitālās infrastruktūras, mācību materiālu un nepietiekamu digitālo prasmju dēļ Covid-19 uzliesmojuma izraisītā pāreja uz tālmācību rada problēmas izglītības un apmācības iestādēm, pedagogiem un studentiem, jo īpaši nelabvēlīgā situācijā esošiem studentiem un romiem.

               (22)Pandēmijas un no tās izrietošo pārvietošanās ierobežojumu dēļ piegādes ķēdes visā valstī ir pārtrauktas, uzņēmumiem ir nācies samazināt vai pat slēgt darbību, un cilvēki nav bijuši spējīgi strādāt. Jebkāda lieluma uzņēmumus, jo īpaši MVU, spēcīgi ietekmē tirdzniecības pārtraukšana un pārvietošanās ierobežojumi, un tie saskaras ar likviditātes ierobežojumiem un bankrota risku. Valdība pieņēma pasākumu kopumu, kas apvieno pielāgotu palīdzību uzņēmumiem un ienākumu aizsardzību visiem skartajiem darba ņēmējiem. Lai atgūtos no krīzes, būs vajadzīgi papildu līdzekļi, ar kuriem turpināt atbalstīt uzņēmumus un mājsaimniecības. Īpaša uzmanība būs jāpievērš pakalpojumu nozarei, jo tā ir vissmagāk skarta, un paredzams, ka dažās apakšnozarēs samazinājums notiks ilgāk nekā ražošanā. Valdības reaģēšanas pasākumi ietver publisko garantiju shēmas (IMM Invest) izveidi 15 miljardu Rumānijas leju apmērā, lai piedāvātu valsts garantijas MVU, kuri slēdz līgumus par bezprocentu aizdevumiem investīciju finansēšanai un apgrozāmā kapitāla nodrošināšanai. Šīs garantijas būs izdevīgas arī bankām, kurām arī turpmāk jābūt labi kapitalizētām un likvīdām, lai nodrošinātu nepieciešamo kredītu plūsmu mājsaimniecībām un uzņēmumiem. Turklāt, ņemot vērā banku līdz šim samērā ierobežoto lomu kredītu piešķiršanā uzņēmumiem, jo īpaši inovatīviem MVU, ar aizdevumu garantijām vien varētu nepietikt.

               (23)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Krīze vēl skaidrāk parādīja, ka Rumānijai ir ārkārtīgi svarīgi atsākt publiskās infrastruktūras darbus tādās jomās kā ilgtspējīgs transports, tīra enerģija, vides un digitālo pakalpojumu infrastruktūra. Pilsētu transportu negatīvi ietekmē sektora sliktā organizētība un vietējo pakalpojumu sniedzēju vājā administratīvā kapacitāte. Atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūrai joprojām raksturīgs ļoti neliels sadzīves atkritumu reciklēšanas apjoms un ļoti augsts poligonos apglabāto atkritumu rādītājs. Nacionālā enerģētikas un klimata plāna īstenošanai būs vajadzīgi ieguldījumi tīrā ražošanā un enerģijas izmantošanā, kā arī vienrūpniecisku un oglekļietilpīgu reģionu pārveidošana. Jāpastiprina centieni paplašināt un modernizēt dzeramā ūdens un notekūdeņu infrastruktūru. Nopietnu strukturālu trūkumu dēļ ir nepieciešamas arī investīcijas gaisa satiksmes uzraudzības tīklā. Ir arī jāmodernizē un jānodrošina visu to digitālo publisko pakalpojumu sadarbspēja, kas rada informācijas apmaiņu, tostarp sociālajā, izglītības un veselības jomā. Lielās reģionālās atšķirības un zemais ražīgums dažās nozarēs kaitē ilgtermiņa ilgtspējīgai izaugsmei. Vienlīdz svarīgas ir investīcijas ekonomikas konkurētspējas veicināšanai, atbalstot pētniecības un izstrādes darbības, inovatīvus MVU un integrāciju Savienības stratēģiskajās vērtību ķēdēs. Uzņēmumu ieguldījumi pētniecībā un izstrādē joprojām ir nelieli un aprobežojas ar nelielu skaitu apakšnozaru, kas ir ļoti atkarīgas no ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem. Pētniecības un izstrādes publiskā finansējuma samazināšanās ir novedusi pie zemas zinātniskās un tehnoloģiskās kvalitātes un vājas saiknes starp akadēmiskajām aprindām un uzņēmumiem. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Rumānijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas ziņojuma par valsti D pielikumā
                  8
               . Tas ļautu Rumānijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (24)Valsts pārvaldes reforma ir apstājusies. Nav efektīvas stratēģiskās un budžeta plānošanas sistēmas, kas izraisa ķēdes reakciju attiecībā uz valsts ilgtermiņa attīstības stratēģisko redzējumu, darbību prioritāšu noteikšanu un politikas koordināciju centrālā un vietējā līmenī. Nozaru stratēģiskais regulējums ir sadrumstalots un dažkārt pārklājas, bet pasākumi, kas jāveic nozarēs, nav sarindoti prioritārā secībā. Valdības Ģenerālsekretariāta stratēģiskās pārvaldības loma joprojām nav konsolidēta. Liela kompetenču un resursu sadrumstalotība joprojām ietekmē sabiedrisko pakalpojumu īstenošanu, jo īpaši vietējā līmenī un nabadzīgās kopienās. Birokrātija un nepietiekama spēja sniegt kvalitatīvus pakalpojumus, tostarp digitālajā jomā, negatīvi ietekmē iedzīvotājus un uzņēmumus, jo īpaši krīzes laikā. Turpmāku tirgus attīstību kavē apgrūtinošas administratīvās procedūras uzņēmumu izveidei, kā arī pakalpojumu sniedzējiem, tostarp reglamentētām profesijām, noteiktās regulatīvās prasības. Pastiprināta sadarbība starp Rumānijas tirgus uzraudzības iestādēm un muitas dienestiem var palīdzēt samazināt no valstīm ārpus Savienības importētu neatbilstīgu ražojumu apjomu. Bieža reorganizācija un pārlieka pagaidu pārvaldības izmantošana kavē vadības neatkarību. Valstij piederošu uzņēmumu korporatīvās pārvaldības īstenošana joprojām rada problēmas.

               (25)Lēmumu pieņemšanas paredzamība vēl aizvien ir nopietna problēma. Pirms krīzes tika izpildīta tikai apmēram viena trešdaļa no valdības gada plāna. Pieņemto ārkārtas rīkojumu skaits joprojām bija ļoti liels, radot nenoteiktību un, iespējams, kavējot investīcijas. Piemēram, GEO 114/2018 bija būtiska sociālekonomiskā ietekme uz vairākām nozarēm, tostarp finanšu nozari. Lai gan noteikumi ar negatīvu ietekmi uz banku nozari tika atcelti, joprojām ir spēkā daži pasākumi, kas varētu ietekmēt otrā pensiju līmeņa fondu ilgtermiņa dzīvotspēju. Publiskā iepirkuma tiesību aktu paredzamība un stabilitāte joprojām ir saistīta ar būtiskām problēmām. Publiskā iepirkuma efektivitāte joprojām ir risināma problēma, tāpat kā dažu pasākumu neatgriezeniskums, jo īpaši ex ante kontroles vienkāršošana. Maz ir panākts centienos uzlabot regulējuma ietekmes novērtējumu pārvaldību, kvalitāti un efektīvu izmantošanu. Nav iestāžu sistēmas kvalitātes kontrolei valdības līmenī, un joprojām tiek izvērtētas iespējas izveidot regulējuma ietekmes novērtēšanas padomi. Sociālā dialoga darbība joprojām ir ierobežota, jo īpaši nozaru līmenī, savukārt jēgpilna un pastāvīga sociālo partneru iesaiste ir būtiska, lai, ņemot vērā pašreizējo krīzi, varētu sekmīgi īstenot jebkādu izejas un atveseļošanas stratēģiju. Izveidotā iestāžu sistēma apspriedēm netiek pienācīgi izmantota, lai sniegtu ieguldījumu lēmumu pieņemšanas procesā, un tā pietiekami neiesaista sociālos partnerus reformu izstrādē un īstenošanā. Diskusijas par izmaiņām sociālā dialoga likumā un ekonomikas nozaru pārskatīšana ir apstājusies. Turpmākā rīcība saistībā ar Starptautiskās Darba organizācijas 2018. gada aprīlī izdotajiem ieteikumiem joprojām ir neskaidra. Tas, ka neeksistē pastāvīgs objektīvs mehānisms minimālās algas noteikšanai, var negatīvi ietekmēt uzņēmējdarbības vidi.

               (26)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Rumānijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (27)Pēc vairākiem pēdējo gadu sarežģījumiem spiediens uz banku nozari ir mazinājies, jo 2020. gada sākumā tika atcelti vairāki pasākumi, kas iepriekš radīja bažas, tostarp banku nodoklis. Banku nozare, sākoties pašreizējai Covid-19 krīzei, ir labi kapitalizēta un likvīda, savukārt ienākumus nenesošo aizdevumu īpatsvars samazinājās zem 5 %. Pasākumi, ko valdība pieņēmusi, lai atbalstītu mājsaimniecības un uzņēmumus, jo īpaši MVU, arī ir svarīgi, lai saglabātu banku sektora noturību un banku spēju absorbēt satricinājumus. Arī komercbankas ir veikušas pasākumus, lai atbalstītu klientus, piemēram, atliekot pamatsummas un procentu maksājumus, pagarinot kredīta atmaksu, nodrošinot bankomātu likviditāti un samazinot maksu par tiešsaistes pakalpojumiem. Rumānijas Valsts banka 2020. gada 20. martā pazemināja monetārās politikas likmi un paziņoja, ka tā sāks pirkt Rumānijas lejās denominētus valdības vērtspapīrus sekundārajā tirgū, lai nodrošinātu raitu reālās ekonomikas un publiskā sektora finansēšanu. Neraugoties uz pieņemtajiem pasākumiem, tostarp uzraudzības iestāžu piešķirto prudenciālās uzraudzības elastību, aktīvu kvalitāte turpmākajos mēnešos, visticamāk, pasliktināsies. Šajā sakarā piesardzīgas kreditēšanas standartu saglabāšana un atbalsta noteikšana par prioritāti dzīvotspējīgiem aizņēmējiem palīdzēs aizsargāt aktīvu kvalitāti banku nozarē. Turklāt stabilas un paredzamas normatīvās vides garantēšana bankām ir svarīgs priekšnoteikums, lai saglabātu to aktīvo lomu ekonomikas kreditēšanas nodrošināšanā un ekonomikas atveseļošanas atbalstīšanā.

               (28)Būtiski tiesību aktu grozījumi un politiskais spiediens uz tiesu iestādēm 2017. un 2018. gadā un lielākajā daļā no 2019. gada ir ietekmējuši tiesu sistēmas efektivitāti, kvalitāti un neatkarību, kā arī tās spēju izmeklēt augsta līmeņa korupciju un sodīt par to. Lai gan valdība pašlaik atbalsta korupcijas novēršanas un sodīšanas pasākumus un ir izrādījusi vēlmi atcelt dažus no vispretrunīgākajiem pasākumiem, Rumānija vēl nav veikusi nepieciešamās izmaiņas tiesību aktos. Šiem jautājumiem tiek veltīta uzmanība, veicot uzraudzību saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu. Šā mehānisma ietvaros Komisija turpina uzraudzīt tiesu sistēmas reformu un cīņu pret korupciju Rumānijā. Tādējādi šīs jomas nav iekļautas Rumānijai adresētajos ieteikumos, bet tām ir būtiska nozīme pozitīvas sociālekonomiskās vides izveidei valstī.

               (29)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā, un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Rumānija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (30)2020. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu Rumānijas ekonomikas politikas analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada konverģences programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Rumānijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Rumānijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (31)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada konverģences programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (32)Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Šajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka pandēmijas apkarošana un ekonomiskās atlabšanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. Ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomisko nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 4. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Rumānijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Īstenot fiskālo politiku saskaņā ar Padomes 2020. gada 3. aprīļa ieteikumu
                  10
               , veicot visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Izvairīties no tādu pastāvīgu pasākumu īstenošanas, kas apdraudētu fiskālo stabilitāti. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību, tostarp veselības aprūpes darbinieku un zāļu jomā, un uzlabot piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumiem.

               2.Nodrošināt pienācīgu ienākumu aizstāšanu un paplašināt sociālās aizsardzības pasākumus un piekļuvi pamatpakalpojumiem visiem. Mazināt krīzes ietekmi uz nodarbinātību, izstrādājot elastīgu darba režīmu un aktivizēšanas pasākumus. Stiprināt prasmes un digitālo mācīšanos, ka arī nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi izglītībai.

               3.Nodrošināt likviditātes atbalstu ekonomikai, lai sniegtu labumu uzņēmumiem un mājsaimniecībām, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Ievirzīt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz ilgtspējīgu transportu, digitālo pakalpojumu infrastruktūru, tīru un efektīvu enerģijas un vides infrastruktūras ražošanu un izmantošanu, tostarp ogļu ieguves reģionos.

               4.Uzlabot valsts pārvaldes kvalitāti un efektivitāti un lēmumu pieņemšanas paredzamību, tostarp pienācīgi iesaistot sociālos partnerus.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (4)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (8)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.

                     (10)

                        OV C 116, 8.4.2020., 1.-3. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 526 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Somijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Somijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Somija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Somiju
                  2
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Somija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  3
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Somijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  4
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  5
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības aprūpes nozarē ir vajadzīgi krīzes gatavības plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtisko piegāžu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi, uz kuru pamata tiks izstrādāti plašāki krīzes gatavības plāni.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  6
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Somija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas dažādās nozarēs un reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir atšķirīgi specializācijas modeļi. Tas rada risku, ka Somijā palielināsies atšķirības. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Somija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Somija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu.

               (12)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no deficīta, kas 2019. gadā bija 1,1 % no IKP, līdz deficītam 7,2 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 4,0 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija palielinājusies līdz 59,4 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 69,1 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

               (13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Somija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 1,7 % no IKP. Pasākumi ietver gan ārkārtas izdevumus, kas paredzēti veselības un sabiedriskās kārtības aizsardzībai, gan uzņēmumu un darba ņēmēju atbalsta pasākumus. Turklāt Somija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu; 2020. gada stabilitātes programmā lēsts, ka šo pasākumu apmērs būs 5 % no IKP. Minētie pasākumi cita starpā ir aizdevumu garantijas uzņēmumiem (galvenokārt MVU), kā arī īpašas garantiju shēmas par labu aviosabiedrībai Finnair un kuģošanas sabiedrībām, kas nodrošina piegādes drošību. Turklāt Somijā ir pieņemti citi likviditāti veicinoši pasākumi (par kuriem nav ziņots stabilitātes programmā), tostarp uzņēmumu ienākuma nodokļa atlikšana. Minēto papildu pasākumu aplēstais apmērs ir 15 % no IKP. Kopumā Somijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Somijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta -7,4 % apmērā no IKP 2020. gadā un -3,4 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs 69,4 % 2020. gadā un 69,6 % 2021. gadā.

               (15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo tiek prognozēts, ka Somija 2020. gadā pārkāps deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (16)Reaģējot uz krīzi, Somija ir veikusi visaptverošus pasākumus, lai atbalstītu savu veselības aprūpes sistēmu un ekonomiku. Piemēram, Somijas valdība pieņēma vairākus papildbudžetus un nolēma uzlabot darba ņēmēju darbvietu drošību, vienlaikus atvieglinot nosacījumus bezdarbnieka pabalsta saņemšanai. Ārštata darbiniekiem un uzņēmējiem tika atvieglota piekļuve bezdarbnieka pabalstiem. Sociālā nodrošinājuma pasākumi sasniedz 1,6 miljardus euro. Papildus valsts garantētajiem aizdevumiem 10 miljardu EUR apmērā ir darītas pieejamas uzņēmumiem paredzētas tiešās dotācijas 1 miljarda EUR apmērā. Valdība ir uz laiku samazinājusi darba devēju pensiju iemaksu par 2,6 procentpunktiem un atvēlējusi vismaz 1 miljardu EUR pašvaldību atbalsta pasākumu kopumam. Somijas Finanšu uzraudzības iestāde samazināja Somijas kredītiestādēm piemērojamās kapitāla prasības, atceļot sistēmiskā riska rezervi un pielāgojot kredītiestāžu specifiskās prasības. Valdība iecēla darba grupu Finanšu ministrijas un Sociālo lietu un veselības ministrijas vadībā, lai sagatavotu Somijas stratēģiju Covid-19 krīzes pārvarēšanai. Maija sākumā valdība pieņēma plānu pakāpeniskai krīzes pārvarēšanai; šā plāna pamatā ir darba grupas pirmais ziņojums. Darba grupa arī ierosinās piemērotus pasākumus, lai novērstu krīzes izraisītās sekas veselības, sociālajā un ekonomikas jomā. Tā ir apspriedusies ar sociālajiem partneriem, pašvaldībām, pilsonisko sabiedrību un vides organizācijām.

               (17)Kaut arī Somija ir apliecinājusi vispārēju gatavību pārvarēt Covid-19 krīzi, tomēr tās veselības sistēmai nāktu par labu, ja tā tiktu padarīta noturīgāka. Reģionālās slimnīcas bija spiestas pārcelt medicīnisko personālu koronavīrusa pacientu ārstēšanai un atkāpties no tiesību aktos iepriekš noteiktajiem termiņiem attiecībā uz veselības aprūpi, kas nav neatliekama. Pašreizējā veselības aprūpes pakalpojumu sistēma, saskaņā ar kuru šos pakalpojumus sniedz dažādi pakalpojumu piedāvātāji, ir novedusi pie tā, ka veselības aprūpes darbinieku blīvums visā valstī ir nevienmērīgs. Paredzams, ka sadrumstalotība pakalpojumu sniegšanā un nevienlīdzīgā piekļuve sociālajiem un primārās veselības aprūpes pakalpojumiem būs problēma arī pēc krīzes, jo īpaši attiecībā uz bezdarbniekiem un pensionāriem (arī personām ar invaliditāti). Ņemot vērā Covid-19 krīzes izraisīto bezdarba pieaugumu, gan īstermiņa, gan vidējā termiņa rīcībpolitikas pasākumi būtu jākoncentrē uz to, lai uzlabotu vienlīdzīgu piekļuvi primārajai veselības aprūpei. Vidējā termiņā joprojām būs svarīgi īstenot sociālo un veselības reformu plānus, kas tikuši apspriesti vairākās Somijas valdībās – jo īpaši tādēļ, ka ar šo plānu palīdzību Somija tiek sagatavota tālejošām demogrāfiskām pārmaiņām un tie palīdzētu valstij nākotnē saglabāt savas veselības aprūpes sistēmas kvalitāti, vienlaikus uzlabojot tās pieejamību. Somijas publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēja vēl aizvien ir apdraudēta, jo prognozējams, ka pieaugs izmaksas, ko radīs sabiedrības novecošanās, it īpaši izmaksas par sociālo un veselības aprūpi.

               (18)Saskaņā ar Komisijas prognozi ir paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā pieaugs līdz 8,3 %, savukārt 2021. gadā tas samazināsies līdz 7,7 %. Ir vajadzīgi efektīvi īstermiņa un vidēja termiņa politikas pasākumi, kas izstrādāti ciešā sadarbībā ar sociālajiem partneriem, lai ierobežotu bezdarba līmeņa pieaugumu un no jauna integrētu darba tirgū tos, kuri zaudējuši darbu Covid-19 krīzes dēļ. Ar šiem centieniem būtu jāatbalsta arī nabadzības un sociālās atstumtības riskam pakļautās iedzīvotāju grupas, piemēram, mazkvalificētas personas, personas ar invaliditāti, cilvēki ar daļēju darbspēju, kā arī migrantu izcelsmes personas. Somija ir ieviesusi saīsināta darbalaika shēmas, kuru rezultātā daudzi darba ņēmēji ir dīkstāvē. Aktīva darba tirgus politika, tostarp pārkvalifikācijas un prasmju pilnveides pasākumi, varētu nodrošināt ātru un ilgtspējīgu atgriešanos darba tirgū. Mērķtiecīgi varētu ievirzīt algu subsidēšanu un to apvienot ar apmācību un turpmākiem pasākumiem, kurus piedāvā valsts nodarbinātības dienesti. Pārkvalifikācija un prasmju pilnveide ir būtiski faktori, lai ekonomikā, kas kļūst aizvien digitalizētāka un zaļāka, saglabātu darbaspēka nodarbināmību. Pastāvīga mācību procesa reforma varētu palīdzēt risināt nepieciešamību pilnveidot pieaugušo (tostarp to, kuriem ir zems prasmju līmenis) prasmes tādās darba tirgum nozīmīgās nozarēs kā informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT). Lai nodrošinātu tirgu ar prasmēm, kuras demogrāfisko un tehnoloģisko pārmaiņu laikā tajā ir pieprasītas, būs svarīgi saglabāt izglītības atbilstību darba tirgus vajadzībām, kas panākams, cita starpā radot pietiekami daudz vietu augstskolās atbilstīgi prognozēm par nodarbinātību katrā nozarē un reģionā. Lai nepieļautu visneaizsargātāko grupu sociālekonomiskās situācijas pasliktināšanos pēc Covid-19 krīzes, izšķiroša nozīme būs digitālās plaisas pārvarēšanai, jo īpaši nolūkā nodrošināt to, ka nelabvēlīgā situācijā esošiem izglītojamajiem ir pieejama kvalitatīva izglītība. Sarežģītā pabalstu sistēma rada šķēršļus darba attiecību uzsākšanai. Lai mudinātu sākt strādāt saīsināta darbalaika un nepilna darbalaika režīmā, būtu efektīvi jāievieš ienākumu reģistrs, kurā ietverta reāllaika informācija par algām un pabalstiem, kā arī būtu jāpaātrina pieteikumu par sociālā nodrošinājuma pabalstiem izskatīšanas laiks. Vidējā termiņā Somijai būs svarīgi reformēt sociālo pabalstu sistēmu, lai veicinātu nodarbinātību un sagatavotu valsts labklājības sistēmu nākotnei.

               (19)Palīdzība, kas paredzēta tam, lai uzņēmumi (it īpaši mazie un vidējie uzņēmumi (MVU)) varētu turpināt savu darbību krīzes laikā, ir ļoti svarīga ekonomikas stimulēšanai pēc patlaban spēkā esošo pārvietošanās ierobežojumu atcelšanas. Pagaidu likviditātes atbalsts, ko piešķir aizdevumu, dotāciju un garantiju veidā, varētu palīdzēt uzņēmumiem pārvarēt šo izteiktas nenoteiktības un ievērojami mazāku ieņēmumu periodu. Šo pasākumu izstrādes un īstenošanas procesā jāņem vērā banku nozares noturība.

               (20)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Investīcijas Somijā vēl aizvien ir mazākas par ES vidējo rādītāju tajās kategorijās, kurās visvairāk tiek atbalstīts ražīguma pieaugums, jo īpaši attiecībā uz investīcijām iekārtās un intelektuālā īpašuma jomā. Tas var ierobežot valsts ilgtermiņa izaugsmes potenciālu un negatīvi ietekmēt tās konkurētspēju un atlabšanu. Lielākas investīcijas pētniecībā un izstrādē ir būtisks faktors, kas ļautu panākt strukturālas pārmaiņas ar nolūku atbalstīt zinātnesietilpīgas ekonomikas nozares un stiprināt ilgtermiņa izaugsmes potenciālu. Plānotajai virzībai uz oglekļneitralitāti līdz 2035. gadam, kas atspoguļota arī Somijas nacionālajā enerģētikas un klimata plānā, būs vajadzīgas ievērojamas investīcijas, jo īpaši elektroenerģijas tīklos un ilgtspējīgā transportā. Parlamentā izveidotas koordinācijas grupas vadībā pašlaik tiek izstrādāta jauna valsts transporta sistēma 2021. gadam. Ņemot vērā problēmas veselības, vides, reģionālajā un ražīguma jomā, ir jāturpina centieni izvērst ātrdarbīgu platjoslas tīklu un uzlabot citu digitālo infrastruktūru, lai tādējādi racionalizētu loģistiku un saglabātu saimniecisko darbību attālos apgabalos. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Somijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas ziņojuma par valsti D pielikumā
                  7
               . Tas ļautu Somijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (21)Somijas valsts mēroga riska novērtējums nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas jomā pašlaik ir novecojis un tiks atjaunināts 2020. gadā. Somijas finanšu uzraudzības iestāde nesen ir uzlabojusi savu uzraudzības spēju. Tomēr darbinieku skaits vēl aizvien ir nepietiekams, un uz risku balstīta uzraudzības pieeja vēl netiek pareizi piemērota. Kaut arī ir izmeklēti vairāki iespējamo pārkāpumu gadījumi, vēl viena prioritāra joma joprojām ir atturošas sankciju politikas ieviešana. Pēdējo mēnešu laikā ir strauji palielinājusies ziņošana par aizdomīgiem darījumiem, un šķiet, ka finanšu ziņu vākšanas vienības rīcībā esošie instrumenti nav pietiekami, lai analizētu šo informāciju. Informācijas apmaiņa starp finanšu ziņu vākšanas vienību un finanšu uzraudzības iestādi vēl aizvien ir nepietiekama.

               (22)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Somijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (23)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Somija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (24)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Somijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika joprojām atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (25)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Somijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Somijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Somijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (26)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Somijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Novērst veselības aprūpes darbinieku trūkumu, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas noturību un uzlabotu piekļuvi sociālajiem un veselības aprūpes pakalpojumiem.

               2.Stiprināt pasākumus, kuru mērķis ir atbalstīt nodarbinātību un sekmēt aktīva darba tirgus politiku.

               3.Veikt pasākumus, lai nodrošinātu likviditāti reālajai ekonomikai, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Ievirzīt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, ilgtspējīgu un efektīvu infrastruktūru, kā arī pētniecību un inovāciju.

               4.Nodrošināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas regulējuma efektīvu uzraudzību un izpildi.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (3)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu, (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (7)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 513 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Kipras 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Kipras 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Kipra bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Kipru
                  3
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Kipra īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  4
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Kipras progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Kiprā pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Proti, ļoti augsts ienākumus nenesošu aizdevumu īpatsvars noslogo finanšu sektoru, un liels privātais, valsts un ārējais parāds apgrūtina ekonomiku mērena izaugsmes potenciāla apstākļos.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Pandēmija apdraud iedzīvotāju darbvietas, viņu ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi milzīgu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  5
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)Komisija 2020. gada 20. martā pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  6
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes pakta procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas būtu piemērojamas parastā situācijā, vienlaikus ļaujot Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus saskaņā ar paktu.

               (6)Ir jāturpina rīcība, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu atbilstošus veselības un drošības apstākļus darbavietās ar mērķi atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādi tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu un preču, pakalpojumu un darba ņēmēju brīvu apriti, iespēju robežās ir jāatceļ – tiklīdz tie vairs nav nepieciešami – steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus darbību. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi gatavības krīzei plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi plašāku krīzes gatavības plānu izstrādei.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  7
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Šie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī drīkst 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Kipra tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu problēmu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas valstī izpaudīsies nevienādi, jo pastāv atšķirīgi specializācijas modeļi; sevišķi tas attiecas uz vietām, kuras lielā mērā paļaujas uz tūrismu un plašākā nozīmē – uz uzņēmējdarbību, kurā pastāv tieša saskare ar klientiem. Tas rada risku, ka Kiprā palielināsies teritoriālās atšķirības. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Kipra savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 7. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Kipra šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu.

               (12)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances pasliktināšanos no pārpalikuma, kas bija 1,7 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 4,3 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 0,4 % no IKP. Pēc tam, kad vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā samazinājās līdz aptuveni 95,5 % no IKP, 2020. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 116,8 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ. Turklāt budžeta prognožu pamatā ir valstij specifiski riski, proti, konkrētas iespējamās saistības un potenciālās valsts slimnīcu finansēšanas vajadzības valsts veselības apdrošināšanas sistēmas īstenošanas pirmajos gados.

               (13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Kipra ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 4,4 % no IKP. Pasākumi ietver veselības aprūpes pakalpojumu stiprināšanu ar papildu budžetu līdz 0,5 % no IKP, subsidētas algas darba ņēmēju paturēšanai uzņēmumā uzņēmējdarbības pārtraukšanas gadījumā (2,7 % no IKP) un ienākumu atbalstu mazajiem uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām (0,3 % no IKP). Turklāt Kipra ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, lai gan bez tiešas ietekmes uz budžetu, palīdzēs nodrošināt uzņēmumu likviditāti, kā, piemēram, PVN maksājuma atlikšana uz diviem mēnešiem. Kopumā Kipras veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas izklāstītas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Kipras vispārējās valdības bilance tiek prognozēta -7 % apmērā no IKP 2020. gadā un -1,8 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 115,7 %, bet 2021. gadā – 105 %.

               (15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Kipra 2019. gadā nebija izpildījusi noteikumu par parādu un 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais parāda kritērijs ir izpildīts, savukārt deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (16)Kipra reaģēja uz Covid-19 uzliesmojumu ar virkni pasākumu krīzes ekonomiskās ietekmes mazināšanai. Valdība 2020. gada 15. martā nāca klajā ar finansiālā atbalsta programmu, kuras mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību un nodrošināt uzņēmumu un darba devēju ekonomisko izdzīvošanu. Programmā paredzēti 100 miljoni EUR finansiālam atbalstam veselības aprūpes nozarē pandēmijas apkarošanai, tostarp papildu medicīnas, aprūpes un atbalsta personāla pieņemšanai darbā, kā arī aprīkojumam un infrastruktūrai. Tajā ir izklāstīta virkne pasākumu, kas atbalstītu uzņēmumus, uzlabojot likviditāti, piemēram, atbalsta shēmas uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām un PVN maksājumu pagaidu apturēšana uzņēmumiem. Pasākumu kopums ietver arī īpašu atbalstu 11 miljonu EUR apmērā, kas palīdzēs atgūties tūrisma nozarei.

               (17)Covid-19 krīze liecina par nepieciešamību virzīt investīcijas tā, lai uzlabotu un modernizētu sabiedrības veselības aprūpi, atjaunotu tās spējas un īstenotu veselības aprūpes reformu. Jaunā veselības aprūpes sistēma nodrošina labāku piekļuvi primārās aprūpes pakalpojumiem, atbilstošiem norādījumiem un ārstēšanai, pamatojoties uz klīniskajiem protokoliem. Tā paredz arī vispārējas tiesības uz cenas ziņā pieejamiem veselības aprūpes pakalpojumiem saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu. Kiprai ir izstrādāts ārkārtas plāns rīcībai pandēmijas situācijā, un tā ir piešķīrusi papildu resursus infekcijas izplatīšanās novēršanai un tās ietekmes pārvaldībai. Vidējā termiņā Kiprai ir jāvirza investīcijas tā, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas efektivitāti, pieejamību un vispārējo noturību. Papildu resursi veselības aprūpes sistēmai novērsīs turpmāku medicīniskā personāla, kritiski svarīgu medicīnas preču un infrastruktūras trūkumu. Lai nodrošinātu piekļuvi veselības aprūpei un vispārēju segumu, būtiska nozīme ir veselības aprūpes reformas raitai īstenošanai saskaņā ar plānu. Digitāli veselības aizsardzības risinājumi un jaunas lietojumprogrammas palīdzētu veicināt e-veselības pakalpojumu ieviešanu un uzlabot telekonsultācijas un brīdināšanas mehānismus. Ļoti svarīga ir politika, kas uzlabo slimnīcu kapacitāti, veselības aprūpes darbinieku darba apstākļus un nodrošina individuālo aizsardzības līdzekļu izmantošanu, testēšanu, zāles un medicīniskās ierīces. Ņemot vērā demogrāfiskās pārmaiņas, būtiska nozīme ir ilgtermiņa aprūpes integrācijai ar primāro un ambulatoro aprūpi, kā arī atbalstam visneaizsargātākajiem, tostarp cilvēkiem ar invaliditāti.

               (18)Pēc noturīgām pozitīvām tendencēm darba tirgū pēdējos gados Kipra veselības krīzes dēļ tagad saskarsies ar problēmām nodarbinātības līmeņa ziņā. Nepieciešami turpmāki centieni, lai mazinātu krīzes sociālekonomisko ietekmi. Kipra jau ir pieņēmusi ārkārtas pasākumus, tostarp īstermiņa darbalaika režīmu un bezdarbnieka pabalstu attiecināšanu uz pašnodarbinātām personām. Svarīgi būs saglabāt nodarbinātību un nodrošināt izziņoto pasākumu īstenošanu, rūpīgi konsultējoties ar sociālajiem partneriem. Ļoti svarīgi būs stiprināt valsts nodarbinātības dienestu spējas ar pastāvīgiem darbiniekiem, sevišķi nodrošinot to nodarbinātības konsultantu pakalpojumu nepārtrauktību, kuru pagaidu līgumiem termiņš beidzas 2020. gada otrajā pusē. Tādējādi tiks novērsta turpmāka spriedze šajos dienestos un tiks sniegts efektīvs atbalsts nesenajiem bezdarbniekiem un citām neaizsargātām grupām, piemēram, jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu, ilgtermiņa bezdarbniekiem un personām ar invaliditāti. Papildu uzmanība īpaši jāpievērš tam, lai atbalstītu pāreju no skolas uz darba dzīvi un informētu jauniešus, jo nesenie absolventi var saskarties ar papildu grūtībām darba atrašanā.

               (19)Covid-19 uzliesmojums prasa atbilstošus pasākumus, kas mazinātu sociālo ietekmi, noturētu mājsaimniecību ienākumu līmeni un nodrošinātu ātru ekonomikas atveseļošanos. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 8,6 %, bet 2021. gadā samazināsies līdz 7,5 %. Domājams, ārējais pieprasījums pēc pakalpojumiem ievērojami samazināsies, jo paredzams, ka krīze īpaši smagi skars tūrisma nozari. Būtu jānodrošina pienācīga ienākumu kompensācija visiem skartajiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, ieskaitot tos, kuriem nav piekļuves sociālajai aizsardzībai. Sociālās aizsardzības shēmām ir jāaizsargā nodarbinātie, pašnodarbinātie un bezdarbnieki. Būtu jānostiprina vispārējā sociālās aizsardzības sistēma, lai novērstu nabadzības un nevienlīdzības pieaugumu, it sevišķi vēršoties pie visneaizsargātākajiem, kā bērniem, ekonomiski neaktīvām personām, nedeklarētiem darba ņēmējiem un personām ar migrantu izcelsmi.

               (20)Ļoti svarīgi ir veicināt elastīgu darba režīmu, iesaistot sociālos partnerus, īpaši tāldarba veidā. Īstermiņā tas atbalstīs darba ņēmējus, kuriem ir neparedzēti jāaprūpē bērni un citi apgādājamie, savukārt ilgtermiņā veicinās to sieviešu atgriešanos darba tirgū, kuras ir neaktīvas aprūpes pienākumu dēļ. Tā kā vecāka gadagājuma cilvēkiem un cilvēkiem ar hroniskām slimībām smagas slimības risks vīrusa dēļ ir palielinājies, investīcijas kvalitatīvos ilgtermiņa aprūpes pakalpojumos ir ļoti svarīgas, lai nodrošinātu to nepārtrauktu sniegšanu un efektivitāti īstermiņā un vidējā termiņā.

               (21)Šajā krīzes situācijā ir būtiski uzlabot izglītības un apmācības kvalitāti, efektivitāti un atbilstību darba tirgus prasībām, lai nodrošinātu ātru darba tirgus atveseļošanos. Cilvēku nodrošināšana ar vajadzīgajām prasmēm ir vēl jo svarīgāka laikā, kad arvien lielākam skaitam ir risks zaudēt darbu un pēc tam jābūt gataviem pārejai uz citu darbu. Mobilitātes ierobežojumi padarīja uzskatāmākas problēmas saistībā ar digitālo prasmju zemo līmeni Kiprā. Tas apgrūtina tādas tiešsaistes darbības kā tāldarbs, tālmācība un e-veselības pakalpojumu izmantošana. No kvalitatīvas digitālās izglītības un tālmācības viedokļa ļoti svarīga ir vienlīdzīga piekļuve IT infrastruktūrai un internetam (ieskaitot nelabvēlīgā situācijā esošus izglītojamos), kā arī labi apmācīti skolotāji. Lai tiktu galā ar zemajiem vispārējiem izglītības un apmācības rezultātiem un uzlabotu prasmes plašākā nozīmē, ir būtiski turpināt izglītības reformu, vienlaikus ieguldot digitālās mācīšanās, mācīšanās darbavietā un māceklības apmācības risinājumos, kā arī skolotāju un pasniedzēju prasmēs efektīvi izmantot IT rīkus. Būtu jāmeklē risinājums nepietiekamām pamatprasmēm, kā arī jāpalielina līdzdalība pieaugušo izglītībā. Lai paātrinātu pieteikšanos, pārkvalificēšanās programmas iespēju robežās varētu izstrādāt lietošanai tiešsaistē, bet pēc pandēmijas ierobežošanas tajās pēc nepieciešamības iekļaut klātienes nodarbības.

               (22)Gan krīzes laikā, gan pēc tās ir un būs vajadzīgi ievērojami līdzekļi uzņēmumu atbalstam. Lai uzņēmumi varētu turpināt strādāt, bet darbinieki – saņemt algas, ir būtiski nodrošināt pienācīgu piekļuvi finansējumam un likviditātei, īpaši mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) gadījumā. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku nozares noturība. Kipra ir ieviesusi īpašu mazo uzņēmumu atbalsta shēmu, kas subsidē algu maksājumus uzņēmumiem, kuros ir ne vairāk kā pieci darbinieki. Turklāt tūlītējais spiediens tiks mazināts, apturot palielinātās iemaksas valsts veselības aprūpes sistēmā un atliekot nodokļu (piemēram, PVN) maksājumus. Liela nozīme ir ātrai administratīvai koordinācijai, praktiskam atbalstam un efektīvai saziņai par MVU pieejamo palīdzību sadarbībā ar MVU atbalsta struktūrām un uzņēmējdarbības organizācijām. Arī tas, ka valsts iestādes ātrāk veic savus līgumsaistību maksājumus, var palīdzēt uzlabot MVU naudas plūsmu. Jaundibinātiem jaunuzņēmumiem un augošiem uzņēmumiem var būt vajadzīgs īpašs atbalsts, piemēram, kā valsts struktūru daļas pašu kapitālā un stimuli riska kapitāla fondiem palielināt ieguldījumus šajos uzņēmumos. Joprojām ir svarīgi īstenot kapitāla atbalsta pasākumus, kas sagatavoti pirms krīzes (Kipras Enerģētikas fonds, kolektīvo investīciju kapitāla fonds).

               (23)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Lai nodrošinātu ilgtspējīgu ekonomikas atveseļošanos un turpmāku izaugsmi, ir ārkārtīgi svarīgi efektīvi aizsargāt un izmantot Kipras dabas resursus. Lai saglabātu valsts pievilcību tūristiem, ir jārisina problēmas, kas saistītas ar pāreju uz zaļo enerģiju, efektīvu atkritumu un ūdens apsaimniekošanu, kā arī dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzību. Lai gan ievērojami ieguldījumi jau tiek veikti, ir jāpasteidzina vēl lielākas investīcijas šajās jomās. Kipra saskaras ar nopietnām problēmām sava 2030. gada mērķa izpildē saistībā ar siltumnīcefekta gāzu emisijām, uz kurām neattiecas ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma. Šīs problēmas ir jārisina, savlaicīgi plānojot un pieņemot papildu pasākumus saskaņā ar valsts nacionālo enerģētikas un klimata plānu. Šādiem pasākumiem būs vajadzīgas investīcijas, īpaši tādās jomās kā atjaunojamā enerģija, energoefektivitāte un ilgtspējīgs transports, kuras var arī palīdzēt nodrošināt spēcīgu stimulu zaļajai pārejai. Kiprai arī jāuzlabo atkritumu apsaimniekošanas sistēma un aprites ekonomika. Joprojām tiek saražots ievērojami vairāk atkritumu nekā vidēji ES, savukārt pārstrādes rādītāji joprojām ir ievērojami zemāki par ES vidējiem. Arī atkritumu apglabāšanas līmenis poligonos ir ļoti augsts. Ūdens resursu un notekūdeņu apsaimniekošanas jomā, īpaši pilsētu teritorijās, ir vērojama neefektivitāte. Sausums un ūdens trūkums ir pašas problemātiskākās jomas, un nepietiekama politiskā reakcija varētu ietekmēt valsts lauku ekonomiku un tūrismu. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Kiprai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas valsts ziņojuma D pielikumā. Tas ļautu Kiprai optimāli izmantot minēto fondu.

               (24)Covid-19 radītie pārvietošanās ierobežojumi parādīja, kāda nozīme ir modernai digitālajai infrastruktūrai, vispārējai interneta piekļuvei un digitālo pakalpojumu pieejamībai. Investīcijas digitālajā ekonomikā ir būtiskas, lai stiprinātu ražīgumu un veicinātu ekonomikas atveseļošanos pēc krīzes. Kipras rādītājs Komisijas 2020. gada Digitālās ekonomikas un sabiedrības indeksā ir zems. Tikai 45 % Kipras iedzīvotāju vecumā no 16 līdz 74 gadiem ir vismaz digitālās pamatprasmes, un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju speciālisti, salīdzinot ar ES vidējo rādītāju, joprojām veido mazāku darbaspēka īpatsvaru (2,7 % salīdzinājumā ar 3,9 %), tādējādi kavējot digitālās ekonomikas potenciāla izmantošanu. Tiešsaistes mijiedarbība starp valsts iestādēm un iedzīvotājiem ir zema, un tiešsaistē sazinās tikai 51 % Kipras iedzīvotāju. E-komercijas līmenis (t. i., MVU, kas pārdod tiešsaistē, e-komercijas apgrozījums un pārrobežu tirdzniecība tiešsaistē) uzlabojas (31,8 2019. gadā salīdzinājumā ar 29,4 2018. gadā), taču tas joprojām ir zemāks par ES vidējo rādītāju – 40,1 (no 100).

               (25)Kipra var turpināt uzlabot savu pētniecības un inovācijas sistēmu, lai atbalstītu ražīguma pieaugumu un nepieciešamo digitālo un vides pāreju pēc pandēmijas. Uzņēmumu zemā pētniecības un inovācijas absorbcijas spēja pazemina Kipras konkurētspēju. Sadarbības uzlabošana starp akadēmiskajām aprindām un uzņēmumiem un pētniecības rezultātu komercializācija joprojām ir viena no galvenajām jomām, kur nepieciešama steidzama rīcība. Tomēr nesen ir veikti vairāki daudzsološi pasākumi, piemēram, jaunas pētniecības un inovācijas ministrijas izveide, jauna ministra vietnieka iecelšana pētniecības, inovācijas un digitālās politikas jautājumos, kā arī jaunā valsts pētniecības un inovācijas stratēģija 2019.–2023. gadam, kurā noteikts augstāks pētniecības un inovācijas intensitātes mērķis 1,5 % apmērā no IKP līdz 2023. gadam (salīdzinājumā ar pašreizējo 0,56 %).

               (26)Cīņai pret agresīvu nodokļu plānošanu ir būtiska nozīme nodokļu sistēmu efektivitātes un taisnīguma uzlabošanā, kā atzīts 2020. gada eurozonai adresētajā ieteikumā. Nodokļu maksātāju agresīvo nodokļu plānošanas stratēģiju blakusietekme nozīmē, ka papildus Savienības tiesiskajam regulējumam ir nepieciešama koordinēta politiskā rīcība valsts līmenī. Ekonomiskie pierādījumi liecina, ka Kipras nodokļu noteikumi tiek izmantoti agresīvai nodokļu plānošanai. Kipra ir spērusi soļus šīs problēmas risināšanai, īstenojot starptautiskas un Eiropas iniciatīvas un veicot dažus papildu valsts pasākumus. Tomēr agresīvu nodokļu plānošanu arī turpmāk var veicināt tādas sistēmas iezīmes kā nodokļu neieturēšana par dividendēm, procentu un honorāru maksājumiem, ko Kiprā bāzēti uzņēmumi pārskaita trešo valstu rezidentiem, un noteikumi par uzņēmumu ienākuma nodokļa rezidenci. Ir cieši jāuzrauga fiktīvo procentu samazināšanas shēma. Visbeidzot, shēmu investoru naturalizācijai Kiprā izņēmuma kārtā un investoru uzturēšanās shēmu ESAO ir iekļāvusi sarakstā kā shēmas ar potenciāli augstu ļaunprātīgas izmantošanas risku.

               (27)Efektīva tiesu sistēma joprojām ir svarīga pievilcīgas, investīcijām un uzņēmējdarbībai labvēlīgas ekonomikas sastāvdaļa, un tai būs izšķiroša nozīme ekonomikas atveseļošanas procesā. Nopietns efektivitātes trūkums tieslietu sistēmā joprojām traucē līgumu izpildi, kā arī neļauj ātri izskatīt civillietas un komerclietas. Ir izsludinātas vairākas reformas tādu būtiskāko Kipras tiesvedības sistēmas problēmu risināšanai kā novecojušie civilprocesa noteikumi un tiesu digitalizācija, lielais neizskatīto lietu skaits un tiesnešu mūžizglītības trūkums, taču progress joprojām ir lēns.

               (28)Valsts pārvaldes noturības un efektivitātes stiprināšana ir būtiska, lai nodrošinātu atjaunošanas pasākumu ātru un efektīvu īstenošanu Kiprā pēc Covid-19. Lai novērstu šķēršļus saskaņotai īstenošanai, investīcijām un pakalpojumu sniegšanai valstī, ir jāuzlabo koordinācija starp centrālo un vietējo valdību un jānovērš sadrumstalotība un neefektivitāte vietējā līmenī. Publiskās pārvaldes digitalizācijas paātrināšana ir būtiska, lai nodrošinātu tās darbības nepārtrauktību, kā arī iedzīvotāju un uzņēmumu pastāvīgu un efektīvu piekļuvi sabiedriskajiem pakalpojumiem.

               (29)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Kiprai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (30)Lai pārvarētu Covid-19 krīzi un atbalstītu ekonomiku, ir būtiski aizsargāt banku sistēmas vispārējo stabilitāti un pārvaldīt finanšu stabilitātes riskus. Lai gan banku sektora stabilitāte pēdējos gados ir ievērojami uzlabojusies, pandēmija rada spriedzi bankām, palielinot kredītrisku un radot spiedienu uz rentabilitāti un kapitalizāciju.  Neaizsargātība un problēmas izriet no privātā sektora ar pārmērīgām parādsaistībām un ienākumus nenesošu aizdevumu (INA) lielā apjoma, kas ierobežo kreditēšanas atbalsta apmēru. Kipras banku sektorā ir otrs augstākais INA īpatsvars eurozonā. Tāpēc centieni samazināt INA joprojām ir prioritāte, it sevišķi “atlikušie INA”, kam jau sen bija jābūt atmaksātiem pirms Covid-19 krīzes sākuma. Lai sasniegtu šo mērķi, ir būtiski panākt progresu attiecībā uz valstij piederošo aktīvu pārvaldīšanas uzņēmumu (KEDIPES), tostarp tā organizatorisko modeli un stratēģiju. ESTIA shēmas mērķis atbalstīt un aizsargāt neaizsargātus aizņēmējus ir nozīmīgs, taču joprojām ir svarīgi šo mērķi līdzsvarot ar maksājumu kultūras uzlabošanu. Šajā sakarā prasījumu izpildes stiprināšana un maksātnespējas regulējuma izmantošanas veicināšana palīdzētu nodrošināt slikto kredītu ilgtspējīgu pārstrukturēšanu. Turklāt svarīgs uzdevums joprojām ir īpašumtiesības apliecinošu dokumentu izdošanas kavējumu samazināšana, īstenojot strukturālu risinājumu, lai novērstu nekustamā īpašuma darījumu sistēmas nepilnības (t. i., veicinātu īpašumtiesības apliecinošu dokumentu izdošanu un nodošanu).

               (31)Lai nodrošinātu atveseļošanos pēc Covid-19 krīzes un panāktu līdzekļu un resursu efektīvu, atbildīgu un pārredzamu piešķiršanu un sadali, ir svarīgi turpināt centienus stiprināt korupcijas novēršanas un apkarošanas sistēmu. Lai gan korupcijas apkarošanas rīcības plāns tiek īstenots, joprojām nav pieņemti tādi svarīgi pasākumi un tiesību akti kā likumprojekti par pārredzamības uzlabošanu publiskā lēmumu pieņemšanā, neatkarīgas pretkorupcijas iestādes izveidi, ziņošanu par korupciju un trauksmes cēlēju aizsardzību. Vēl nav pabeigti noteikumi, kas saistīti ar juridiskā biroja budžeta neatkarību, funkciju nodalīšanu un darbā pieņemšanas procedūrām.

               (32)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā, un tas var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) iestrādāšanu savās 2020. gada valsts reformu programmās. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Kipra sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (33)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Kiprai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika joprojām atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (34)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Kipras ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu un 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Kiprai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Kiprā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (35)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (36)Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Šajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka pandēmijas apkarošana un ekonomiskās atlabšanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. Ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomisko nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1., 3. un 4. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Kiprai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Saskaņā ar vispārējo izņēmuma klauzulu veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību un spēju nodrošināt kvalitatīvus pakalpojumus par pieņemamu cenu, tostarp uzlabojot veselības aprūpes darbinieku darba apstākļus.

               2.Nodrošināt pienācīgu ienākumu kompensēšanu un sociālās aizsardzības pieejamību visiem iedzīvotājiem. Stiprināt valsts nodarbinātības pakalpojumus, veicināt elastīgus darbalaika režīmus un uzlabot izglītības un apmācības atbilstību darba tirgus vajadzībām.

               3.Nodrošināt pienācīgu piekļuvi finansējumam un likviditātei, sevišķi maziem un vidējiem uzņēmumiem. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Ievirzīt investīcijas tā, lai tās veicinātu zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi, jo īpaši tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, atkritumu un ūdens apsaimniekošanu, ilgtspējīgu transportu, digitalizāciju, kā arī pētniecību un inovāciju.

               4.Pastiprināt pasākumus tādu nodokļu sistēmas iezīmju novēršanai, kas privātpersonām un daudznacionāliem uzņēmumiem atvieglo agresīvu nodokļu plānošanu. Uzlabot tiesu sistēmas un publiskā sektora efektivitāti un digitalizāciju.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        SWD(2020) 512 final.

                     (4)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis) ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.)

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.