title: Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Maltas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2014. gada stabilitātes programmu_x000b_

text:
				|

		52014DC0419

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Maltas 2014. gada valsts reformu programmu_x000b__x000b_un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2014. gada stabilitātes programmu_x000b_ /* COM/2014/0419 final - 2014/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Maltas 2014. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Maltas 2014. gada stabilitātes
programmu

EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā
Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā
121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā
Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo
īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas
Komisijas ieteikumu[2],
ņemot vērā
Eiropas Parlamenta rezolūcijas[3],
ņemot vērā
Eiropadomes secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā
Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –,
kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
kas tiks vērsta uz galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)
Padome, pamatojoties uz
Komisijas priekšlikumiem, 2010. gada 13. jūlijā
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām
ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un
2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes
savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.
(3)
Dalībvalstu valsts vai
valdības vadītāji 2012. gada 29. jūnijā
pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu,
kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī,
izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku.
Viņi pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic
dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņemšanos
sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot
konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada
9. jūlijā pieņēma ieteikumu par Maltas valsts reformu
programmu 2013. gadam un sniedza atzinumu par atjaunināto Maltas
stabilitātes programmu 2012.-2016. gadam. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 473/2013[4] 2013. gada 15. novembrī Komisija
iesniedza savu atzinumu par Maltas 2014. gada budžeta plāna projektu[5].
(5)
Komisija 2013. gada
13. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu[6],
tādējādi uzsākot 2014. gada ekonomikas politikas
koordinēšanas Eiropas pusgadu. Tajā pašā datumā,
pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, Komisija pieņēma
Brīdinājuma mehānisma ziņojumu[7], kurā
Malta tika norādīta kā viena no dalībvalstīm, par
kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)
Eiropadome 2013. gada 20.
decembrī apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes
sekmēšanai. Tā uzsvēra, ka jāpanāk diferencēta,
izaugsmei labvēlīga fiskālā konsolidācija,
jāatjauno parastie kreditēšanas nosacījumi, jāveicina izaugsme
un konkurētspēja, jārisina bezdarba problēma un krīzes
sociālās sekas un jāmodernizē valsts pārvalde.
(7)
Komisija, pamatojoties uz
Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, 2014. gada
5. martā publicēja padziļinātā pārskata
rezultātus par Maltu[8].
Komisijas izvērtējums liek tai secināt, ka Malta vairs
nesaskaras ar makroekonomikas nelīdzsvarotību makroekonomikas
nelīdzsvarotības novēršanas procedūras nozīmē.
Lai gan parādu apjoms saglabājas liels, riski saistībā ar
privātā un publiskā sektora parāda ilgtspēju un
finanšu nozares stabilitāti, šķiet, ir ierobežoti, kaut gan to
uzraudzību vajadzētu turpināt. It īpaši
finansiālās stabilitātes rādītāji saglabājas
stabili. Taču, ņemot vērā šā sektora risku
strukturālo raksturu, ir svarīgi turpināt pašreizējo piesardzīgo
uzraudzības un riska uzņemšanās praksi. Mājokļu tirgus
ir stabilizējies, tādējādi ierobežojot apdraudējumu,
ko rada pārmērīgi riski nekustamā īpašuma
sektorā. Privātais parāds samazinās; sviras
samazināšanās korporatīvajā sektorā notiek
organizētā veidā, un kredītu tirgus spiediens ir
ierobežots.
(8)
Malta 2014. gada
16. aprīlī iesniedza savu 2014. gada reformu programmu,
kura tika atjaunināta 2014. gada 8. maijā, un
2014. gada 30. aprīlī tā iesniedza savu
2014. gada stabilitātes programmu. Abas programmas
izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
savstarpējo saistību.
(9)
Budžeta stratēģijas
mērķis, kas izklāstīts 2014. gada stabilitātes
programmā, ir koriģēt pārmērīgo deficītu
līdz 2014. gadam un pakāpeniski virzīties uz
vidējā termiņa mērķi, proti, panākt
līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē;
tas ir stingrāks par Stabilitātes un izaugsmes paktā
prasīto. Tomēr vidējā termiņa mērķa
sasniegšana programmas periodā nav plānota. Plānotā
(pārrēķinātā) strukturālā korekcija
2014. gadā ir nedaudz mazāka nekā ieteiktais apjoms.
Pēc plānotās pārmērīgā deficīta
korekcijas, 2015. gadā ir plānota neliela atkāpe no
korekcijas, kas nepieciešama vidējā termiņa mērķa
sasniegšanai. Pēc tam plānotais ikgadējais progress
virzībā uz vidējā termiņa mērķa sasniegšanu
kopumā atbilst prasībai – vismaz 0,5 % no IKP. Programmā
prognozēts, ka no 2014. gada tiks sākta valdības
parāda, kas 2013. gadā bija 73 % no IKP, samazināšana
atbilstoši parāda samazināšanas atsauces vērtībai.
Kopumā programmas mērķi lielā mērā atbilst Stabilitātes
un izaugsmes pakta prasībām. Makroekonomikas scenārijs, kas ir
pamatā programmā iekļautajām budžeta prognozēm, ko
apstiprinājusi neatkarīga struktūra (Valsts revīzijas
palāta), attiecībā uz 2014. un 2015. gadu ir ticams, jo
prognozētā ekonomikas izaugsme ir nedaudz mazāka,
salīdzinot ar Komisijas 2014. gada pavasara prognozi par šiem gadiem.
Tomēr ar budžeta mērķiem saistītie riski ir
lejupvērsti, jo strukturālo ieņēmumu palielinājumu,
kas plānots programmas periodā, veicamie pasākumi
pilnībā nepamato, un izdevumi, kas lielāki par plānoto, var
radīt nepieciešamību pēc izmaksām, kas lielākas par
budžetā paredzētajām. Saskaņā ar Komisijas prognozi,
ir gaidāms, ka Malta 2014. gadā ilgtspējīgā
veidā koriģēs savu pārmērīgo deficītu.
Vienlaikus, pamatojoties uz Komisijas prognozi, fiskālie centieni
laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam ir par 1,6 % no IKP
mazāki nekā nepieciešams strukturālās bilances
(koriģēto) izmaiņu izteiksmē un par 1,25 % no IKP
mazāki nekā nepieciešams veicamo pasākumu izteiksmē, kuri
tika uzskatīti par vajadzīgiem pārmērīga deficīta
novēršanas procedūras ietvaros pieņemtā ieteikuma
pieņemšanas brīdī. Lai gan 2014. gadā nav
rīcības telpas attiecībā uz parāda samazināšanas
robežvērtības ievērošanu, ar parāda scenāriju
saistītie riski ir nosvērti pozitīvā virzienā.
Pastāv risks, ka 2015. gadā notiks būtiska atkāpe no
nepieciešamā progresa virzībā uz vidējā termiņa
mērķi. Pamatojoties uz programmas novērtējumu un Komisijas
prognozēm saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97,
Padome uzskata, ka, lai gan Maltas plānotais nominālais deficīts
un vispārējās valdības parāds atbildīs
ieteikumiem, kas pieņemti pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūras ietvaros, ir nepieciešami papildu centieni, lai
pieskaņotu strukturālās korekcijas apmēram, kas ieteikts
attiecībā uz 2014. gadu, un lai no 2015. gada
nodrošinātu atbilstošu virzību uz vidējā termiņa
mērķi.
(10)
Maltas fiskālās
sistēmas nesaistošais raksturs un fiskālās plānošanas
īsais termiņš nepalīdz nodrošināt stabilu fiskālo
stāvokli. Ir notikusi kavēšanās ar normatīvo aktu pieņemšanu,
kuriem bija jāstājas spēkā līdz 2013. gada beigām
un ar kuriem bija paredzēts izpildīt Direktīvas 85/2011/ES
prasības par budžeta struktūrām un fiskālo paktu. Taču
saskaņā ar stabilitātes programmu Maltas valdība nesen ir
atbalstījusi Fiskālās atbildības aktu, kas tiks iesniegts
parlamentam apstiprināšanai. Akta projektā ir paredzēts
noteikums par strukturālā izteiksmē līdzsvarotu budžetu,
parāda noteikums, uz trim gadiem piemērojama budžeta struktūra
un fiskālās padomes pakāpeniska izveide – tās uzdevums
būtu apstiprināt valdības oficiālās makroekonomikas un
fiskālās prognozes, kā arī veikt ex ante un ex
post uzraudzību pār to, kā tiek ievēroti fiskālie
noteikumi.
(11)
Maltas ieņēmumu
iestādes tiks apvienotas vienā iestādē, kas
palīdzētu vienkāršot nodokļu iekasēšanas procesu un
cīnīties pret nodokļu nemaksāšanu. Lai uzlabotu
nodokļu iekasēšanu un palīdzētu piedzīt
maksājamās summas, ir pārskatīti sodi, kas paredzēti
PVN regulējošos tiesību aktos, un procentu likme, kas
piemērojama nenomaksātiem nodokļiem. Ir ieviesta virkne citu
pasākumu, ar kuriem, gaidāms, tiks konsolidēta Maltas
nodokļu sistēma. Šie pasākumi ir solis pareizā
virzienā, taču to ietekme vēl nav kļuvusi redzama.
(12)
Kaut arī Malta vēl
joprojām saskaras ar problēmām saistībā ar tās
publisko finanšu ilgtspēju, līdz šim ir vērojams tikai neliels progress
pensiju sistēmas reformā un veselības aprūpes pakalpojumu
ilgtspējas nodrošināšanā. Kaut arī ir izveidota Pensiju
stratēģijas grupa, kuras uzdevums ir izvērtēt visas
iespējas pensiju sistēmas reformēšanai, Maltas iestādes ir
izteikušas apņemšanos nepalielināt normatīvajos aktos noteikto
pensijas vecumu lielākā apmērā nekā paredzēts
2006. gada pensiju reformā. Tādējādi normatīvajos
aktos paredzētais pensijas vecums paliek atsaistīts no
gaidāmā dzīves ilguma; tas rada problēmas
saistībā ar pensiju ilgtspēju un atbilstību. Lai gan Malta
plāno risināt šos trūkumus ar darba tirgus pasākumiem un it
īpaši ar nesen pieņemto aktīvu vecumdienu stratēģiju,
maz ticams, ka tas atrisinās problēmu. Veselības aprūpes
sistēmas ilgtspēja padara šo problēmu vēl sarežģītāku,
ņemot vērā ar vecumu saistīto izdevumu prognozēto
pieaugumu. Valsts veselības sistēmu stratēģijas projekts ir
uzsākts, taču nav skaidrs, kā tas tiks īstenots un
kādus ieguvumus tas sniegs saistībā ar izmaksu efektivitāti
un ilgtspēju. Ir nepieciešams nostiprināt publisko primāro
aprūpi.
(13)
Mācību
priekšlaicīgas pārtraukšanas īpatsvars Maltā vēl
joprojām ir liels, taču tiek veikti pasākumi, lai to
samazinātu, un ir izveidota visaptveroša pārraudzības
sistēma. Tomēr pamatprasmju apguve saglabājas zemā
līmenī, tādējādi tas ir viens no cēloņiem
sliktajai lasītprasmei un mācību priekšlaicīgajai
pārtraukšanai. Ir gaidāms, ka nesen pieņemtās Valsts
lasītprasmes stratēģijas pareiza īstenošana
palīdzēs risināt šīs problēmas. To papildinās
turpmāki pasākumi, ar kuriem ir iecerēts palielināt
apmācības un izglītības atbilstību darba tirgus
vajadzībām. To skaitā ir māceklības sistēmas
reforma, mūžizglītības stratēģijas izveide,
darbapmācības ieviešana profesionālajā
izglītībā un apmācībā un īpaša programma, ko
finansē no Eiropas Sociālā fonda.
(14)
Malta pašlaik īsteno
vairākus būtiskus pasākumus, kuru mērķis ir
palielināt sieviešu līdzdalību darba tirgū, jo īpaši
nodrošinot bezmaksas bērnu aprūpes pakalpojumus mājsaimniecībām, kurās
vecāki ir nodarbināti vai iesaistīti
tālākapmācībā. Sekmīga īstenošana būs
būtiska. Maltas iestādes arī palīdz nodrošināt
ārpusskolas uzraudzību un nodrošina iespējas bērniem
ierasties skolā pirms noteiktā mācību sākšanās
laika, lai vecāku pienākumus varētu labāk apvienot ar darba
dzīvi. Ir paredzēti arī nodokļu stimuli, lai
iedrošinātu vecākus sūtīt bērnus uz bērnu aprūpes
iestādēm, kas darbojas saskaņā ar iepriekšējām
shēmām. Taču tiek darīts maz, lai nodrošinātu un
veicinātu elastīgu nodarbinātības kārtību,
piemēram, tāldarbu un elastīgu darba laiku, kas
palīdzētu sievietēm no jauna iesaistīties darba tirgū.
(15)
Lai uzlabotu tās
starptautisko konkurētspēju, papildus vajadzībai
izvairīties no potenciāli negatīvās ietekmes, ko rada
neatbilstība starp algām un produktivitāti, Maltai vēl
joprojām ir nepieciešams risināt infrastruktūras trūkumus
enerģētikas un transporta nozarē, kuri kavē tās
potenciāla īstenošanu, jo īpaši saistībā ar
augstajām energoizmaksām. Elektroenerģijas starpsavienojums ar
Itāliju tiks pabeigts šogad; tas palīdzēs uzlabot piegāžu
drošumu un var palīdzēt dažādot piegādes avotus un
palielināt ārēju atjaunojamu energoresursu izmantošanu.
Plānotais savienojums ar Eiropas gāzes tīklu arī uzlabos
Maltas energoresursu struktūru, padarot to mazāk atkarīgu no
viena galvenā enerģijas avota un tādējādi palielinot
tās pievilcīgumu darījumdarbības veikšanai. Vietējie
atjaunojamie energoresursi, izņemot dažus panākumus
saistībā ar fotoelementu enerģijas izmantošanu, ir
potenciāls, kas vēl netiek izmantots.
(16)
Noteiktas ar efektivitāti
saistītas problēmas publiskajā administrācijā ierobežo
Maltas darījumdarbības vides turpmāko attīstību. Lai
gan publiskā iepirkuma reforma ir solis pareizā virzienā,
iepirkuma procedūras vēl joprojām ir pārmērīgi
ilgas, un rezultātā publiskie izdevumi nav efektīvi. Šos
pasākumus nepapildina mērķi, tādējādi ir
grūti novērtēt to efektivitāti. Tā kā trūkst
alternatīvu finansējuma iegūšanai aizņēmumu
veidā, tas rada lielas finansējuma izmaksas uzņēmumiem, kas
savukārt rada spiedienu uz to saimniecisko darbību. Šie stimuli uzņēmumu
parādu veidošanai var arī radīt situāciju, kurā
uzņēmumu aizņemto līdzekļu īpatsvars ir
pārlieku liels un kapitāla sadalījums ir nepietiekams.
Tādēļ ir jārada iespējas iegūt finansējumu
citā veidā, nevis aizņemoties. Vēl joprojām ir
vērojams tieslietu sistēmas efektivitātes trūkums, kas tika
uzsvērts 2013. gadā Maltai adresētajos ieteikumos. Lai gan
ir gaidāms, ka daudzie reformu priekšlikumi, ko Tieslietu reformu padome
ir iesniegusi 2013. gada novembrī, tiks īstenoti līdz
2014. gada beigām, ir jāpaziņo skaidrs laika grafiks un
tas, kuri pasākumi ir prioritāri. Vēl nav skaidrs, kā šie
pasākumi ietekmēs neizskatīto lietu apjomu, jo īpaši
ņemot vērā iepriekš izklāstītos trūkumus.
(17)
Malta ir nostiprinājusi
regulatīvo uzraudzību, lai nodrošinātu finanšu nozares
stabilitāti. Maltas Centrālās bankas uzdevumos ir iekļauta
arī makroprudenciālā uzraudzība, un īpaša
uzmanība tiek pievērsta finanšu stabilitātes jautājumiem;
savukārt Kopējā finanšu stabilitātes padome pašlaik ir
nostiprināta normatīvajos aktos. Ir veikti apmierinoši pasākumi,
lai uzlabotu uzkrājumu veidošanu saistībā ar zaudējumus
nesošiem kredītiem, galvenokārt pārskatot Banku noteikumu
Nr. 9 (Banking Rule 9).
(18)
Eiropas pusgada kontekstā
Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Maltas ekonomikas politiku.
Tā ir novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu
programmu. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to
lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Maltā, bet arī to
atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā
vajadzību nostiprināt Eiropas Savienības vispārējo
ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu
lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas
ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir
atspoguļoti 1. līdz 5. ieteikumā.
(19)
Ņemot vērā šo
izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Maltas stabilitātes
programmu, un tās atzinums[9]
ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.
(20)
Eiropas pusgada kontekstā
Komisija ir veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku.
Pamatojoties uz Padomes analīzi, tā ir sniegusi konkrētus
ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība
ir euro. Maltai būtu jānodrošina šo ieteikumu pilnīga un laikus
veikta īstenošana.
AR ŠO IESAKA Maltai
laikposmā no 2014. līdz 2015. gadam rīkoties šādi.
1.           Līdz 2014. gadam ilgtspējīgā veidā
koriģēt pārmērīgo deficītu. 2015. gadā
būtiski nostiprināt budžeta stratēģiju, lai
nodrošinātu nepieciešamo strukturālo korekciju 0,6 %
apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa
mērķi. Pēc tam veikt strukturālo korekciju vismaz
0,5 % apmērā no IKP katru gadu un lielākā
apmērā, ja ekonomikas stāvoklis ir labs vai ja nepieciešams nodrošināt
parāda noteikuma izpildi, lai turpinātu ilgtspējīgi
samazināt vispārējās valdības parāda
attiecību. Pabeigt Fiskālās atbildības akta
pieņemšanas procesu, lai radītu saistošu, uz noteikumiem
balstītu daudzgadu finanšu shēmu un izveidotu neatkarīgu institūciju,
kuras uzdevums ir uzraudzīt, kā tiek ievēroti fiskālie
noteikumi, un apstiprināt makroekonomikas prognozes, kuras ir
fiskālās plānošanas pamatā. Turpināt uzlabot
nodokļu iekasēšanu un cīņu pret nodokļu
nemaksāšanu, nodrošinot līdz šim veikto pasākumu turpmāku
īstenošanu un novērtēšanu, vienlaikus veicot arī papildu
pasākumus, it īpaši veicinot elektronisko maksāšanas
līdzekļu izmantošanu.
2.           Paātrināt
īstenošanas procesā esošo pensiju reformu, it īpaši būtiski
paātrinot normatīvajos aktos noteiktā pensijas vecuma
palielināšanu un secīgi to pieskaņojot izmaiņām
gaidāmajā dzīves ilgumā. Nodrošināt, ka ar
visaptverošu publiskās veselības aprūpes sistēmas reformu
tiek panākta izmaksu ziņā efektīva un ilgtspējīga
pieejamo resursu izmantošana, piemēram, primārās veselības
aprūpes nostiprināšana.
3.           Turpināt
rīcībpolitikas pasākumus, ar kuriem tiek palielināta
izglītības un apmācības atbilstība darba tirgus
vajadzībām un uzlabotas apgūtās pamatprasmes, pastiprinot
centienus veikt jau sen nepieciešamo māceklības sistēmas
reformu. Turpināt samazināt mācību priekšlaicīgu
pārtraukšanu, it īpaši pabeidzot paziņotās valsts
lasītprasmes stratēģijas izstrādi un to īstenojot. Veicināt
elastīgu nodarbināšanas kārtību, palielināt sieviešu
līdzdalību darba tirgū, jo īpaši to, kuras vēlas
tajā atgriezties.
4.           Dažādot
energoresursu struktūru ekonomikā, tostarp palielinot no
atjaunojamiem avotiem iegūtas enerģijas īpatsvaru.
5.           Turpināt
centienus palielināt publiskā iepirkuma procedūru
efektivitāti un samazināt to ilgumu; veicināt alternatīvas
finansējuma iegūšanai aizņēmumu veidā, uzlabojot
piekļuvi kapitāla tirgiem un attīstot riska kapitāla
fondus; un palielināt tiesu sistēmas efektivitāti, nodrošinot
laikus veiktu un efektīvu plānotās tiesu reformas
īstenošanu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2014) 419 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 un P7_TA(2014)0129.
[4]               OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.
[5]               C(2013) 8007 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               COM(2014) 150 final.
[9]               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97
5. panta 2. punktu.


title: 2011/645/ES: Padomes Ieteikums ( 2011. gada 15. februāris ) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (astotais EAF) darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/13

         PADOMES IETEIKUMS
   (2011. gada 15. februāris)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (astotais EAF) darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā
   (2011/645/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Ceturto ĀKK un EEK konvenciju, kas parakstīta 1989. gada 15. decembrī Lomē (1) un grozīta ar 1995. gada 4. novembrī Maurīcijā parakstīto nolīgumu (2),
   ņemot vērā dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu Padomes sanāksmē par Kopienas atbalsta, ko piešķir saskaņā ar Ceturtās ĀKK un EK konvencijas Otro finanšu protokolu, finansēšanu un pārvaldību (3) (“Iekšējais nolīgums”), ar ko izveido, cita starpā, astoto Eiropas Attīstības fondu (astotais EAF), un jo īpaši tā 33. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu regulu (1998. gada 16. jūnijs), kas attiecas uz sadarbību attīstības finansēšanas jomā atbilstīgi Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai (4), un jo īpaši tās 66. līdz 74. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar astotā EAF darbībām laikposmā līdz 2009. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no astotā, devītā un desmitā Eiropas Attīstības fonda (EAF) (5), attiecībā uz 2009. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 33. panta 3. punktu Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par astotā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Astotā EAF darbības 2009. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par astotā EAF darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā.

      Briselē, 2011. gada 15. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OV L 229, 17.8.1991., 3. lpp.

      (2)  OV L 156, 29.5.1998., 3. lpp.

      (3)  OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp.

      (4)  OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp.

      (5)  OV C 303, 9.11.2010., 243. lpp.


title: Komisijas Ieteikums ( 2010. gada 5. jūlijs ) par saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/30/EK veicamajās (komerciālo transportlīdzekļu) tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem konstatēto trūkumu radītās bīstamības risku novērtēšanu

text:
               8.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 173/97

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2010. gada 5. jūlijs)
   par saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/30/EK veicamajās (komerciālo transportlīdzekļu) tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem konstatēto trūkumu radītās bīstamības risku novērtēšanu
   (2010/379/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ceļu satiksmes drošības, vides aizsardzības un taisnīgas konkurences interesēs ir svarīgi nodrošināt, lai ekspluatācijā esošos komerciālos transportlīdzekļus uzturētu labā tehniskā stāvoklī un to pārbaudītu, tādējādi nodrošinot to kustībai Savienībā nepieciešamos satiksmes drošības raksturlielumus.

               (2)

               Papildus standartiem un metodēm, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 6. jūnija Direktīvā 2000/30/EK par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem (1), labāk saskaņotas sistēmas izveidošanai un nevienlīdzīgas attieksmes novēršanai tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem ir jāpieņem pamatnostādnes par minētās direktīvas II pielikumā minēto trūkumu novērtēšanu.

               (3)

               Defektu nopietnības raksturošanai tie iedalāmi trijās kategorijās.

               (4)

               Katrai defektu kategorijai jāraksturo transportlīdzekļa ekspluatācijas iespējamās sekas attiecīgajā tehniskajā stāvoklī,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Transportlīdzekļu tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem konstatētos trūkumus dalībvalstis novērtē saskaņā ar vadlīnijām šā ieteikuma pielikumā.

      Briselē, 2010. gada 5. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Siim KALLAS

      (1)  OV L 203, 10.8.2000., 1. lpp.

      PIELIKUMS

         Vadlīnijas defektu un trūkumu novērtēšanai

      Saistībā ar Direktīvas 2000/30/EK īstenošanu šajā dokumentā ir iekļautas vadlīnijas, kuras dalībvalstīm iesaka piemērot, lai novērtētu defektus (gan tehniskus defektus, gan citas neatbilstības), kas atklāti, veicot transportlīdzekļu tehniskās pārbaudes uz ceļiem.
      Defektus klasificē šādi:

                  SĪKI DEFEKTI (MiD)

                  BŪTISKI DEFEKTI (MaD)

                  BĪSTAMI DEFEKTI (DD)

            Katra defektu kategorija definējama, atsaucoties uz transportlīdzekļa stāvokļi, kā norādīts turpmāk:
      SĪKI DEFEKTI
      Tehniski defekti, kam nav būtiskas ietekmes uz transportlīdzekļa drošību, un citas sīkas neatbilstības. Transportlīdzeklis nav jāpārbauda atkārtoti, jo ir pamatoti sagaidāms, ka atklātie defekti tiks bez kavēšanās novērsti.
      BŪTISKI DEFEKTI
      Defekti, kas var mazināt transportlīdzekļa drošību un/vai pakļaut riskam citus satiksmes dalībniekus, un citas būtiskākas neatbilstības. Transportlīdzeklim pēc iespējas drīzāk jāveic remonts, un tā turpmākai izmantošanai var piemērot ierobežojumus un nosacījumus, piemēram, nosūtot to uz tehniskā stāvokļa papildu pārbaudi.
      BĪSTAMI DEFEKTI
      Defekti, kas rada tiešus un tūlītējus draudus ceļu satiksmes drošībai. Transportlīdzekļa turpmāka izmantošana ceļu satiksmē ir aizliegta, lai gan dažos gadījumos noteiktos apstākļos to var atļaut vadīt uz konkrētu vietu, piemēram, tūlītēja remonta veikšanai vai konfiscēšanai.
      Transportlīdzekli, kuram konstatē vairāku kategoriju defektus, klasificē atbilstīgi nopietnākajam defektam. Transportlīdzekli ar vairākiem vienas kategorijas defektiem var klasificēt nākamajā augstākajā defektu grupā, ja šādu defektu kombinācija padara transportlīdzekli bīstamāku.
      Ja defektus var klasificēt vairākās kategorijās, inspektors, kas veic pārbaudi, ir atbildīgs par to, lai atbilstīgi valsts tiesību aktiem klasificētu defektus atkarībā no to smaguma.
      Novērtējot defektus, jāņem vērā tipa apstiprinājuma prasības transportlīdzekļa pirmās reģistrācijas datumā vai pirmās nodošanas ekspluatācijā datumā. Tomēr uz dažām pozīcijām attiecas modernizācijas prasības.

         Novērtēšanas prasības

      Trūkumi ir atklājamu tehnisku defektu vai citu neatbilstību piemēri.

                  Pozīcija

                  Trūkumi

                  Vadlīnijas defekta novērtēšanai

                     MiD

                     MaD

                     DD

                  1.   BREMŽU IEKĀRTA

                              1.1.

                              Mehāniskais stāvoklis un darbība

                              1.1.1.

                              Darba bremzes pedālis/rokas sviras šarnīrs

                              a)

                              Šarnīrs pārāk stingrs.

                  X

                              b)

                              Pārmērīgs nodilums vai brīvgājiens.

                  X

                              1.1.2.

                              Pedāļa/rokas sviras stāvoklis un bremzes darbināšanas ierīces gājiens

                              a)

                              Pārmērīgs gājiens vai nepietiekama gājiena rezerve.

                  X

                              b)

                              Nepietiekami brīva bremzes darbināšanas ierīces atgriešanās sākumstāvoklī.

                  X

                  X

                              c)

                              Nav pretslīdēšanas pārklājuma uz bremzes pedāļa, vai arī tas ir vaļīgs vai nodilis gluds.

                  X

                              1.1.3.

                              Vakuumsūknis vai kompresors un gaisa cilindri

                              a)

                              Spiediens/vakuums nav pietiekams bremžu darbināšanai vismaz divas reizes pēc tam, kad ieslēgusies signālierīce (vai kad mērinstruments rāda nedrošu līmeni).

                  X

                  X

                              b)

                              Laiks, kas nepieciešams, lai gaisa spiediens/vakuums sasniegtu drošu darba vērtību, neatbilst prasībām (8).

                  X

                              c)

                              Nedarbojas daudzkontūru aizsargvārsts vai spiediena izlīdzināšanas vārsts.

                  X

                              d)

                              Gaisa noplūde rada būtisku spiediena pazemināšanos, vai gaisa noplūdes ir dzirdamas.

                  X

                              e)

                              Ārēji bojājumi, kas, iespējams, ietekmēs bremžu sistēmas darbību.

                  X

                  X

                              1.1.4.

                              Zema spiediena brīdinājuma mēraparāts vai indikators

                  Indikatora vai mēraparāta atteice vai bojājums.

                  X

                  X

                              1.1.5.

                              Ar roku darbināms bremžu vadības vārsts

                              a)

                              Ieplaisājusi, bojāta vai pārmērīgi nodilusi vadības ierīce.

                  X

                              b)

                              Vaļīgs vadības ierīces stiprinājums uz vārsta vai vaļīgs vārsta stiprinājums.

                  X

                              c)

                              Vaļīgi savienojumi vai noplūdes sistēmā.

                  X

                              d)

                              Neapmierinoša darbība.

                  X

                              1.1.6.

                              Stāvbremzes aktivators, vadības svira, stāvbremzes sprūdrats, elektroniskā stāvbremze

                              a)

                              Sprūdrats nenodrošina pietiekamu noturēšanu.

                  X

                              b)

                              Pārmērīgs nodilums pie sviras šarnīra vai sprūdrata mehānismā.

                  X

                  X

                              c)

                              Sviras pārvietošanās pārāk lielā diapazonā, kas liecina par nepareizu regulējumu.

                  X

                              d)

                              Aktivatora nav, tas ir bojāts vai nedarbojas.

                  X

                              e)

                              Nepareiza darbība, brīdinājuma indikators rāda atteici.

                  X

                              1.1.7.

                              Bremžu vārsti (kājas vārsti, atslogošanas vārsti, regulatori)

                              a)

                              Bojāts vārsts vai gaisa pārmērīga noplūde.

                  X

                  X

                              b)

                              Pārmērīga eļļas noplūde no kompresora.

                  X

                              c)

                              Vaļīgs vai nepareizs vārsta stiprinājums.

                  X

                              d)

                              Hidrauliskā šķidruma izplūde vai noplūde.

                  X

                  X

                              1.1.8.

                              Sakabes ierīces piekabes bremzēm (elektriskās un pneimatiskās)

                              a)

                              Bojāts krāns vai hermetizējošais vārsts.

                  X

                  X

                              b)

                              Vaļīgs krāna vai vārsta stiprinājums vai nepareizs stiprinājums.

                  X

                  X

                              c)

                              Pārmērīgas noplūdes.

                  X

                  X

                              d)

                              Nepareiza darbība.

                  X

                  X

                              1.1.9.

                              Energoakumulatora spiedtvertne

                              a)

                              Tvertnes bojājums, korozija vai noplūde no tās.

                  X

                  X

                              b)

                              Nedarbojas drenāžas ierīce.

                  X

                  X

                              c)

                              Vaļīgs tvertnes stiprinājums vai nepareizs stiprinājums.

                  X

                              1.1.10.

                              Bremžu pastiprinātāji, galvenais cilindrs (hidrauliskās sistēmas)

                              a)

                              Bojāts vai neefektīvs pastiprinātājs.

                  X

                              b)

                              Bojājums vai noplūde galvenajā cilindrā.

                  X

                  X

                              c)

                              Nepietiekami nostiprināts galvenais cilindrs.

                  X

                  X

                              d)

                              Nepietiekams bremžu šķidruma daudzums.

                  X

                  X

                              e)

                              Nav galvenā cilindra tvertnes vāciņa.

                  X

                              f)

                              Iedegusies vai bojāta bremžu šķidruma līmeņa signāllampiņa.

                  X

                              g)

                              Bremžu šķidruma līmeņa signālierīces nepareiza darbība.

                  X

                              1.1.11.

                              Nelokanās bremžu caurulītes

                              a)

                              Nenovēršams atteices vai plīsuma risks.

                  X

                  X

                              b)

                              Noplūde no caurulītēm vai savienojumiem.

                  X

                  X

                              c)

                              Caurulīšu bojājums vai pārmērīga korozija.

                  X

                  X

                              d)

                              Nepareizs caurulīšu novietojums.

                  X

                  X

                              1.1.12.

                              Lokanās bremžu šļūtenes

                              a)

                              Nenovēršams atteices vai plīsuma risks.

                  X

                  X

                              b)

                              Šļūtenes bojātas, noberztas, savērpušās vai pārāk īsas.

                  X

                  X

                              c)

                              Noplūde no šļūtenēm vai savienojumiem.

                  X

                  X

                              d)

                              Šļūtenes spiediena ietekmē deformējas.

                  X

                  X

                              e)

                              Šļūtenes porainas.

                  X

                              1.1.13.

                              Bremžu uzlikas

                              a)

                              Uzlika pārmērīgi nodilusi.

                  X

                  X

                              b)

                              Uzlika netīra (eļļa, smērvielas u. tml.).

                  X

                  X

                              c)

                              Nav uzlikas.

                  X

                              1.1.14.

                              Bremžu trumuļi, bremžu diski

                              a)

                              Trumulis vai disks pārmērīgi nodilis, pārmērīgi robots, saplaisājis, nepietiekami nostiprināts vai salūzis.

                  X

                  X

                              b)

                              Trumulis vai disks netīrs (eļļa, smērvielas u. tml.).

                  X

                  X

                              c)

                              Nav trumuļa vai diska.

                  X

                              d)

                              Nepietiekami nostiprināts atbalsta paliktnis.

                  X

                              1.1.15.

                              Bremžu troses, stieņi, sviras, savienojumi

                              a)

                              Trose bojāta vai samezglota.

                  X

                  X

                              b)

                              Komponents pārmērīgi nodilis vai sarūsējis.

                  X

                  X

                              c)

                              Vaļīga trose, stienis vai savienojums.

                  X

                              d)

                              Troses vadīklas bojājums.

                  X

                              e)

                              Ierobežo bremžu sistēmas komponentu brīvu kustību.

                  X

                              f)

                              Pārmērīga sviru/savienojumu kustība, kas liecina par nepareizu regulējumu vai pārmērīgu nodilumu.

                  X

                              1.1.16.

                              Bremžu spēka pievads (ieskaitot bremžu energoakumulatorus vai hidrauliskos cilindrus)

                              a)

                              Plaisas vai bojājumi servomehānismā.

                  X

                  X

                              b)

                              Noplūde no spēka pievada.

                  X

                  X

                              c)

                              Nenostiprināts vai nepareizi uzstādīts spēka pievads.

                  X

                  X

                              d)

                              Spēka pievada pārmērīga korozija.

                  X

                  X

                              e)

                              Nepietiekams vai pārmērīgs darba virzuļa vai membrānas mehānisma gājiens.

                  X

                  X

                              f)

                              Nav putekļusarga, vai arī tas ir pārmērīgi bojāts.

                  X

                  X

                              1.1.17.

                              Bremžu spēka regulators

                              a)

                              Bojāts savienojums.

                  X

                              b)

                              Nepareizs savienojuma regulējums.

                  X

                              c)

                              Regulators ieķīlējies vai nedarbojas.

                  X

                  X

                              d)

                              Regulatora nav.

                  X

                              e)

                              Nav datu plāksnītes.

                  X

                              f)

                              Plāksnīte nav salasāma vai neatbilst prasībām (8).

                  X

                              1.1.18.

                              Pašegulēšanas mehānismi un indikatori

                              a)

                              Pašregulēšanas mehānisms bojāts, ieķīlējies vai tam ir pārmērīgs gājiens, pārmērīgs nolietojums vai nepareizs regulējums.

                  X

                              b)

                              Pašregulēšanas mehānisms bojāts.

                  X

                              c)

                              Nepareizi uzstādīts vai nomainīts.

                  X

                              1.1.19.

                              Papildbremžu sistēma (ja tādas ir vai tādām jābūt)

                              a)

                              Nenostiprināti savienojumi vai stiprinājumi.

                  X

                  X

                              b)

                              Sistēmai ir redzami bojājumi, vai tās nav.

                  X

                              1.1.20.

                              Automātiska piekabes bremžu darbība

                  Piekabes bremzes pēc sakabes ierīces atvienošanas neieslēdzas automātiski.

                  X

                              1.1.21.

                              Visa bremžu sistēma

                              a)

                              Citu sistēmas ierīču (piem., antifrīza sūkņa, sausinātāja u. tml.) ārējs bojājums vai pārmērīga korozija, kas negatīvi ietekmē bremžu sistēmu.

                  X

                  X

                              b)

                              Gaisa vai antifrīza noplūde.

                  X

                  X

                              c)

                              Vaļīgs jebkuras detaļas stiprinājums vai nepareizs stiprinājums.

                  X

                              d)

                              Neatbilstošs jebkuras detaļas remonts vai modifikācija (1).

                  X

                  X

                              1.1.22.

                              Pārbaudes iekārtas pieslēgvietas (ja tādas ir vai tādām jābūt)

                              a)

                              Nav.

                  X

                              b)

                              Bojātas, nelietojamas, vai konstatēta noplūde.

                  X

                  X

                              1.2.

                              Darba bremzes darbības rādītāji un efektivitāte

                              1.2.1.

                              Darbība

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Nepietiekams bremzēšanas spēks uz vienu vai vairākiem riteņiem.

                  X

                  X

                              b)

                              Bremzēšanas spēks uz kāda no riteņiem ir mazāks par 70 % no lielākā bremzēšanas spēka, kāds reģistrēts citam ritenim uz tās pašas ass. Testējot uz ceļa, transportlīdzeklis pārmērīgi novirzās no taisnas līnijas.

                  X

                  X

                              c)

                              Bremzēšanu nav iespējams veikt plūstoši (iesprūšana).

                  X

                              d)

                              Bremzēšanas pārmērīga aizkavēšanās jebkuram no riteņiem.

                  X

                              e)

                              Bremzēšanas spēka pārmērīgas svārstības riteņa pilna apgrieziena laikā.

                  X

                              1.2.2.

                              Efektivitāte

                                 (E)
                                  (9)

                  Netiek sasniegtas vismaz šādas minimālas vērtības:

                              N1 kategorija: 45 %

                              M1, M2 un M3 kategorija: 50 % (2)

                              N2 un N3 kategorija: 43 % (3)

                              O2, O3 un O4 kategorija: 40 % (4)

                  X

                  X

                              1.3.

                              Papildu (avārijas) bremžu darbība un efektivitāte (ja to nodrošina atsevišķa sistēma)

                              1.3.1.

                              Darbība

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Nepietiekams bremzēšanas spēks uz vienu vai vairākiem riteņiem.

                  X

                  X

                              b)

                              Bremzēšanas spēks uz kāda no riteņiem ir mazāks par 70 % no lielākā bremzēšanas spēka, kāds reģistrēts citam ritenim uz tās pašas norādītās ass. Testējot uz ceļa, transportlīdzeklis pārmērīgi novirzās no taisnas līnijas.

                  X

                  X

                              c)

                              Bremzēšanu nav iespējams veikt plūstoši (iesprūšana).

                  X

                  X

                              1.3.2.

                              Efektivitāte

                  Bremzēšanas spēks ir mazāks par 50 % (5) no darba bremzes efektivitātes rādītājiem, kas noteikti 1.2.2. punktā attiecībā pret maksimāli pieļaujamo pilno masu, vai – puspiekabēm – attiecībā pret atļauto slodžu uz asi summu. (Izņemot L1e un L3e).

                  X

                  X

                              1.4.

                              Stāvbremzes darbības rādītāji un efektivitāte

                              1.4.1.

                              Darbība

                                 (E)
                                  (9)

                  Bremze nedarbojas vienā pusē, vai, testējot uz ceļa, transportlīdzeklis pārāk novirzās no taisnas līnijas.

                  X

                  X

                              1.4.2.

                              Efektivitāte

                                 (E)
                                  (9)

                  Visiem transportlīdzekļiem bremzēšanas koeficients ir mazāks par 16 % attiecībā pret transportlīdzekļa pilnu masu vai mehāniskajiem transportlīdzekļiem – mazāks par 12 % attiecībā pret transportlīdzekļa sastāva pilnu masu, ņemot vērā lielāko no minētajām vērtībām.

                  X

                  X

                              1.5.

                              Papildbremzes darbības rādītāji

                              a)

                              Efektivitāte nav variējama pakāpeniski (neattiecas uz motorbremzes sistēmām).

                  X

                              b)

                              Sistēma nedarbojas.

                  X

                              1.6.

                              Bremžu pretbloķēšanas sistēma (ABS)

                              a)

                              Signālierīces atteice.

                  X

                              b)

                              Signālierīce norāda uz sistēmas atteici.

                  X

                              c)

                              Riteņu ātruma sensoru nav, vai tie ir bojāti.

                  X

                              d)

                              Bojāta elektroinstalācija.

                  X

                              e)

                              Nav citu sastāvdaļu, vai tās ir bojātas.

                  X

                              1.7.

                              Elektroniskā bremžu sistēma (EBS)

                              a)

                              Signālierīces atteice.

                  X

                              b)

                              Signālierīce rāda, ka notikusi sistēmas atteice.

                  X

                  8.   IETEKME UZ VIDI

                              8.1.

                              Troksnis

                              8.1.1.

                              Trokšņa slāpēšanas sistēma

                              a)

                              Trokšņa līmeņi pārsniedz prasībās atļauto līmeni (8).

                  X

                              b)

                              Jebkādas trokšņa slāpēšanas sistēmas daļas ir vaļīgas, nenostiprinātas, bojātas, nepareizi uzstādītas, trūkstošas vai redzami pārveidotas tā, ka tas varētu negatīvi ietekmēt trokšņa līmeni.

                  X

                  X

                              8.2.

                              Izplūdes gāzu emisijas

                              8.2.1.

                              Benzīna dzinēju emisijas

                              8.2.1.1.

                              Izplūdes gāzu emisiju kontroles aprīkojums

                              a)

                              Ražotāja uzstādītā emisiju kontroles ierīces nav, vai tas ir pārveidots vai acīmredzami bojāts.

                  X

                  X

                              b)

                              Noplūdes, kas ietekmē emisiju mērījumus.

                  X

                              8.2.1.2.

                              Gāzveida emisijas

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Vai nu gāzu emisijas pārsniedz ražotāja norādītos līmeņus,

                  X

                              b)

                              vai, ja šī informācija nav pieejama, ir pārsniegta CO emisija

                                          i)

                                          transportlīdzekļiem bez modernas emisiju kontroles sistēmas

                                                      —

                                                      4,5 %, vai

                                                      —

                                                      3,5 %,

                                                saskaņā ar pirmās reģistrācijas vai ekspluatācijas uzsākšanas datumu, kas norādīts prasībās (8);

                                          ii)

                                          transportlīdzekļiem ar modernu emisiju kontroles sistēmu

                                                      —

                                                      tukšgaitā: 0,5 %,

                                                      —

                                                      pie lieliem tukšgaitas apgriezieniem: 0,3 %
                                                      vai

                                                      —

                                                      tukšgaitā: 0,3 %, (6)

                                                      —

                                                      pie lieliem tukšgaitas apgriezieniem: 0,2 %

                                                saskaņā ar pirmās reģistrācijas vai ekspluatācijas uzsākšanas datumu, kas norādīts prasībās (8).

                  X

                              c)

                              Lambda ārpus diapazona 1 ± 0,03 vai neatbilst ražotāja specifikācijai.

                  X

                              d)

                                 OBD rādījumi norāda uz būtisku atteici.

                  X

                              e)

                              Distanciālie mērījumi uzrāda ievērojamu neatbilstību

                  X

                              8.2.2.

                              Dīzeļdzinēja emisijas

                              8.2.2.1.

                              Izplūdes gāzu emisijas kontroles aprīkojums

                              a)

                              Ražotāja uzstādītā emisijas kontroles aprīkojuma nav, vai tas ir acīmredzami bojāts.

                  X

                  X

                              b)

                              Noplūdes, kas ietekmē emisiju mērījumus.

                  X

                              8.2.2.2.

                              Dūmainība

                                 (E)
                                  (9)

                              Šī prasība neattiecas uz transportlīdzekļiem, kas reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā pirms 1980. gada 1. janvāra.

                              a)

                              Transportlīdzekļiem, kas reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc datuma, kas norādīts prasībās (8),
                              dūmainība pārsniedz transportlīdzekļa ražotāja plāksnītē norādīto līmeni.

                  X

                              b)

                              Ja šī informācija nav pieejama vai ja prasības (8) neļauj izmantot atsauces vērtības
                              motoriem bez turbopūtes: 2,5 m-1,
                              motoriem ar turbopūti: 3,0 m-1,
                              vai transportlīdzekļiem, kas noteikti prasībās (8) vai pirmoreiz reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā pēc prasībās (8) norādītā datuma,
                              1,5 m-1
                                  (7).

                  X

                              c)

                              Distanciālie mērījumi uzrāda ievērojamu neatbilstību.

                  X

                              8.4.

                              Citas ar vidi saistītas pozīcijas

                              8.4.1.

                              Šķidrumu noplūdes

                  Jebkādas pārmērīgas šķidrumu noplūdes, kas var piesārņot vidi vai radīt draudus citu ceļu satiksmes dalībnieku drošībai.

                  X

                  X

         (1)  Neatbilstošs detaļas remonts vai modifikācija ir remonts vai modifikācija, kas negatīvi ietekmē transportlīdzekļa drošību uz ceļa vai negatīvi ietekmē apkārtējo vidi.

         (2)  48 % transportlīdzekļiem, kuriem nav ABS vai kuru tips apstiprināts pirms 1991. gada 1. oktobra.

         (3)  45 % transportlīdzekļiem, kas reģistrēti pēc 1988. gada vai datumā, kurš noteikts noteikumos, neatkarīgi no tā, kas iestājas pēdējais.

         (4)  43 % puspiekabēm un puspiekabēm ar regulējama augstuma piekabes iekārtu, kas reģistrētas pēc 1988. gada vai no datuma, kas paredzēts prasībās, neatkarīgi no tā, kas iestājas pēdējais.

         (5)  2,2 m/s2 N1, N2 un N3 transportlīdzekļiem.

         (6)  Tips ir apstiprināts atbilstoši robežvērtībām, kas minētas I pielikuma 5.3.1.4. iedaļas A vai B rindā Padomes Direktīvā 70/220/EEK (OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.), vai ar tajā vēlāk izdarītajiem grozījumiem vai pirmoreiz reģistrējot vai nododot ekspluatācijā pēc 2002. gada 1. jūlija.

         (7)  Tips ir apstiprināts atbilstoši robežvērtībām, kuras norādītas I pielikuma 5.3.1.4. iedaļas B rindā Direktīvā 70/220/EEK, vai ar tajā vēlāk izdarītajiem grozījumiem; I pielikuma 6.2.1. iedaļas B1, B2 vai C rindā Padomes Direktīvā 88/77/EEK (OV L 36, 9.2.1988., 33. lpp.), vai ar tajā vēlāk izdarītiem grozījumiem vai pirmoreiz reģistrējot vai nododot ekspluatācijā pēc 2008. gada 1. jūlija.

         (8)  “Prasības” noteiktas tipa apstiprinājuma prasībās apstiprinājuma datumā, pirmās reģistrācijas datumā vai pirmo reizi nododot ekspluatācijā, kā arī modernizēšanas pienākumos vai tās valsts tiesību aktos, kurās tiek veikta reģistrācija.

         (9)  (E) Šā punkta pārbaudei ir nepieciešams aprīkojums.


title: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 10. jūlijs ) par Nīderlandes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/88

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 10. jūlijs)
   par Nīderlandes 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam
   2012/C 219/26
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu (3) par Nīderlandes 2011. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Nīderlandes atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (4), 2012. gada 14. februārī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā neidentificēja Nīderlandi kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma secinājumus, kuros aicināja Sociālās aizsardzības komiteju sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju un citām komitejām izklāstīt savus uzskatus par darbībām, kas ieteiktas stratēģijas “Eiropa 2020” politikas ciklā. Šie uzskati ir Nodarbinātības komitejas atzinuma daļa.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2012. gada 15. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti un fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu un uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā arī aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā “Euro plus”, savlaicīgi paziņot par savām saistībām, lai tās varētu iekļaut minēto valstu stabilitātes vai konverģences programmās un valsts reformu programmās.

               (9)

               Nīderlande 2012. gada 27. aprīlī iesniedza savu stabilitātes programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2015. gadam, un 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir optimistisks. Stabilitātes programmā 2013. gadam ir plānota ekonomikas izaugsme par 1¼ %, neņemot vērā papildu konsolidācijas pasākumu negatīvo ietekmi uz izaugsmi, kamēr Komisija, balstoties uz to pašu scenāriju, kurā nav paredzētas politikas izmaiņas, ir prognozējusi zemāku izaugsmes rādītāju 0,7 % apmērā. Stabilitātes programmā noteiktais mērķis ir izpildīt Padomes ieteikumus par pārmērīga deficīta novēršanu un censties turpmāk uzlabot budžeta stāvokli, lai to tuvinātu vidēja termiņa budžeta mērķim (VTM), piemērojot strukturālos pasākumus vismaz 0,5 % apmērā gadā. Stabilitātes programma ir vērsta uz nominālā vispārējās valdības budžeta deficītu 3 % apmērā no IKP 2013. gadā, un tajā ir apstiprināts iepriekšējais strukturālā deficīta VTM 0,5 % apmērā no IKP, kas pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Gada vidējie fiskālie pasākumi 0,75 % apmērā no IKP laikposmā no 2010. līdz 2013. gadam, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), atbilst Padomes ieteiktajiem strukturālajiem pasākumiem ¾ % apmērā no IKP. Tā kā stabilitātes programmā nav paredzēti budžeta mērķi laikposmam pēc 2013. gada, nav iespējams izvērtēt budžeta korekcijas ilgtspējību 2013. gadā un virzību uz VTM attālākos gados, tostarp atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu kritērijam.
               Programmas darbības laikā budžeta prognozes ir pakļautas riskiem saistībā ar to īstenošanu. Tas attiecas ne tikai uz nesen paziņotajiem konsolidācijas pasākumiem, bet arī uz dažu tādu pasākumu īstenošanu, par kuriem iepriekš bija vienojusies aizejošā valdība. Valdības 2012. gada aprīlī ierosinātie papildu pasākumi 2013. gadam un to ietekme uz budžetu 25. maijā pēc izvērtējuma pabeigšanas termiņa tika sīkāk precizēti un izteikti skaitļos. Budžeta korekciju pamatā līdz šim ir bijuši galvenokārt izdevumu samazinājumi, kas arī atstāj ietekmi uz izaugsmi veicinošiem izdevumiem. Saskaņā ar 2012. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP 2012. gadā vēl ievērojami paaugstināties, sasniedzot 70,2 % no IKP, un 2013. gadā mazliet pieaugs – līdz 70,7 %, ņemot vērā papildu konsolidācijas pasākumu ietekmi. Tādējādi ir plānots, ka parāda attiecība paliks ievērojami virs 60 % atsauces vērtības. Stabilitātes programmā nav precizēti mērķi attiecībā uz parādu 2014. un 2015. gadā, tādēļ nav iespējams sniegt izvērtējumu tam, kā pēc 2013. gada tiks ievērots Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais parāda samazināšanas kritērijs.

               (11)

               Valdība izklāstīja plānus pakāpeniski paaugstināt likumā noteikto pensijas vecumu līdz 66 gadiem vēlākais 2019. gadā un līdz 67 gadiem 2024. gadā. Pēc tam likumā noteiktais pensijas vecums tiks sasaistīts ar paredzamo dzīves ilgumu. Darba tirgus pasākumi atbalstītu atbilstošo faktiskā pensionēšanās vecuma palielinājumu. Saskaņā ar valdības vienošanos pensiju reformas mērķis ir nodrošināt, ka izmaksas un risks otrajā pensiju līmenī piemēroti un ilgtspējīgi tiek sadalīts paaudžu vidū un starp tām. Ilgtermiņa aprūpes jomā valdība ir iesniegusi reformas projektu. Būs nepieciešami turpmāki konkrēti pasākumi, lai palīdzētu samazināt finansiālo slogu, ko izraisa sabiedrības novecošanās Nīderlandē.

               (12)

               Ir samazināti fiskālie šķēršļi personām, kuras ir otrie pelnītāji mājsaimniecībā, tomēr tas vēl nav izdarīts pietiekamā apmērā. Atlikušo šķēršļu likvidēšana vēl vairāk palielinātu darbaspēka piedāvājumu un padarītu efektīvāku cilvēkkapitāla sadali. Būtu jāuzlabo mazaizsargāto iedzīvotāju integrācija darba tirgū.

               (13)

               Uzņēmumu politikas jomā ir apstiprinātas svarīgāko nozaru darba kārtības, un starp valdību un nozaru pārstāvjiem ir parakstīti nozaru “inovācijas līgumi”. Atbalsts privāti finansētai pētniecībai ir palielināts, ieviešot pētniecības un izstrādes (RDA+) nodokļu atskaitīšanas shēmu, kas veido daļu no stimuliem, kuru nolūks ir vēl vairāk veicināt inovāciju, privāto pētniecību un izstrādi un ciešākas saites starp zinātni un uzņēmējdarbību. Tomēr koncentrēšanās uz svarīgākajām nozarēm nevajadzētu nedz notikt uz fundamentālo pētījumu rēķina, nedz izslēgt inovatīvus uzņēmumus, kas nepieder šīm svarīgākajām nozarēm.

               (14)

               Pēdējos četrdesmit gados Nīderlandes mājokļu tirgū ir izveidojušies strukturāli kropļojumi. Būtiski piedāvājuma ierobežojumi un nodokļu atvieglojumi mājokļu iegādei (jo īpaši hipotēkas procentu atskaitīšanas tiesības, kas ir labvēlīgas mājsaimniecībām ar lielākiem ienākumiem) ir izraisījuši neefektīvu kapitāla sadali nekustamā īpašuma tirgū. Īres tirgū, kur ir ļoti liels sociālo mājokļu segments, sociālā politika un īres līmeņa un īres paaugstinājumu ierobežojumi ir izraisījuši ļoti neelastīgu īres mājokļu piedāvājumu. Veicot grozījumus labvēlīgajā nodokļu režīmā, ko piemēro mājokļu iegādei, tiktu veicināta strukturālo kropļojumu mazināšana Nīderlandes mājokļu tirgū.

               (15)

               Nīderlande ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gadā izklāstīto saistību īstenošana attiecas uz nodarbinātības sekmēšanu, konkurētspējas uzlabošanu, finanšu stabilitātes stiprināšanu un publisko finanšu ilgtspējības veicināšanu. Komisija ir izvērtējusi pakta “Euro plus” saistību īstenošanu. Šā izvērtējuma rezultāti ir ņemti vērā ieteikumos.

               (16)

               Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi visaptverošu Nīderlandes ekonomikas politikas analīzi. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Nīderlandē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi Eiropas pusgada kontekstā ir sniegti 1. līdz 5. ieteikumā turpmāk.

               (17)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk.

         AR ŠO IESAKA Nīderlandei laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Nodrošināt savlaicīgi īstenotu un noturīgu pārmērīga deficīta novēršanu. Šajā nolūkā, kā paredzēts, pilnībā īstenot budžeta stratēģiju 2012. gadam. Precizēt pasākumus, kas nepieciešami 2013. gada budžeta īstenošanai, lai nodrošinātu strukturālās korekcijas centienus, kas precizēti Padomes ieteikumos saskaņā ar pārmērīga deficīta procedūru. Pēc tam nodrošināt pienācīgus strukturālās korekcijas centienus, lai panāktu pietiekamu virzību uz VTM, tostarp izdevumu kritērija izpildi, un nodrošināt pietiekamu virzību uz atbilstību parāda samazināšanas kritērijam, vienlaicīgi saudzējot izdevumus jomās, kas tieši attiecas uz izaugsmi, kā, piemēram, pētniecība un inovācija, izglītība un apmācība. Tālab pēc jaunas valdības izveides iesniegt 2012. gada stabilitātes programmas atjauninājumu ar pamatotiem mērķiem un pasākumiem laikposmam pēc 2013. gada.

               2.

               Īstenot pasākumus, lai palielinātu likumā noteikto pensionēšanās vecumu, tostarp piesaistot to paredzamajam dzīves ilgumam, un atbalstīt šos pasākumus ar darba tirgus pasākumiem, lai atbalstītu faktiskā pensionēšanās vecuma paaugstināšanu, vienlaicīgi uzlabojot publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā. Pielāgot otro pensiju līmeni, lai atspoguļotu likumā noteiktā pensijas vecuma paaugstinājumu, vienlaikus nodrošinot, ka izmaksas un risku piemēroti sadala paaudžu vidū un starp tām. Īstenot plānoto ilgtermiņa aprūpes reformu un papildināt to ar turpmākiem pasākumiem, lai apturētu izmaksu paaugstināšanos, ņemot vērā iedzīvotāju novecošanos.

               3.

               Palielināt jo īpaši gados vecāku cilvēku, sieviešu, invalīdu un migrantu līdzdalību darba tirgū, tostarp vēl samazinot nodokļu šķēršļus personām, kuras ir otrie pelnītāji mājsaimniecībā, sekmējot darbavietas maiņu darba tirgū un mīkstinot pārāk stingrus noteikumus.

               4.

               Veicināt inovāciju, privātos ieguldījumus pētniecībā un izstrādē, ciešākas saites starp zinātni un uzņēmējdarbību, kā arī sekmēt rūpniecisko atjaunošanu, nodrošinot atbilstīgus stimulus uzņēmumu politikā, vienlaicīgi nodrošinot piekļuvi finansējumam arī ārpus stingrās “svarīgāko nozaru” definīcijas un saglabājot pamatpētījumus.

               5.

               Veikt darbības, lai pakāpeniski reformētu mājokļu tirgu, tostarp īstenojot šādus pasākumus: i) veicot grozījumus labvēlīgajā nodokļu režīmā, ko piemēro mājokļu iegādei, tostarp pakāpeniski atceļot hipotēkas procentu atskaitīšanas tiesības un/vai izmantojot nosacītās īres maksas sistēmu; ii) nodrošinot cenu noteikšanas mehānismu īres tirgū, kas ir vairāk orientēts uz tirgu; un iii) attiecībā uz sociālajiem mājokļiem – pielāgojot īres maksu mājsaimniecības ienākumiem.

      Briselē, 2012. gada 10. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. SHIARLY

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Saglabātas 2012. gadam ar Padomes Lēmumu 2012/238/ES (2012. gada 26. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 119, 4.5.2012., 47. lpp.).

      (3)  OV C 212, 19.7.2011., 13. lpp.

      (4)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (5)  Cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, ko Komisijas dienesti atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


				|

		52013PC0778

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS, ar ko apstiprina, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā var noslēgt protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai /* COM/2013/0778 final */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Padome 2012. gada
24. septembrī pilnvaroja Komisiju Eiropas Savienības, tās
dalībvalstu un Horvātijas Republikas vārdā uzsākt
sarunas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku nolūkā
noslēgt protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam
(SAN) starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas
puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras
puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos
Eiropas Savienībai.
Šīs sarunas sākās
2012. gada 18. decembrī pēc iepriekšējas
lietišķas apspriešanās ar bijušo Dienvidslāvijas
Maķedonijas Republiku šā jautājuma sakarā. Turpmākas
sarunu kārtas notika 2013. gada 25. janvārī un 2013. gada
10. aprīlī. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas
Republikas valdība apstiprināja savu piekrišanu protokolam
2013. gada 25. oktobrī. Protokols ir atjaunināts, lai
atspoguļotu 2013. gada ES muitas tarifu un pakāpenisku muitas
nodokļu atcelšanu saskaņā ar SAN. Protokola teksts ir
pievienots.
Komisija ierosina Padomei
Eiropas Savienības vārdā lemt par protokola parakstīšanu un
provizorisku piemērošanu un Eiropas Savienības un tās
dalībvalstu vārdā noslēgt protokolu. Eiropas
Atomenerģijas kopiena (EAEK) arī ir puse Stabilizācijas un
asociācijas nolīgumā. Lai Eiropas Atomenerģijas kopienas
vārdā noslēgtu protokolu, Komisija ierosina Padomei piekrist
tā noslēgšanai saskaņā ar EAEK dibināšanas līguma
101. panta otro daļu.
Saskaņā ar EAEK
līguma 101. pantu lēmumu parakstīt nolīgumu
pieņem Komisija un lēmumu noslēgt nolīgumu pieņem
Komisija ar Padomes piekrišanu. Tādēļ attiecībā uz
protokola parakstīšanu un noslēgšanu ES un EAEK ir jāpieņem
atsevišķi lēmumi.
Lai noslēgtu protokolu
Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā, Komisija ierosina Padomei:

–
piekrist tā noslēgšanai saskaņā
ar EAEK dibināšanas līguma 101. panta otro daļu.
Ieteikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko apstiprina, ka Komisija Eiropas
Atomenerģijas kopienas vārdā var noslēgt protokolu
Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas
Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo
Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu
vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas
kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2012. gada 24. septembrī
pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar bijušo Dienvidslāvijas
Maķedonijas Republiku nolūkā noslēgt protokolu Stabilizācijas
un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to
dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas
Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā
Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.
(2)
Šīs sarunas ir veiksmīgi noslēgtas.
(3)
Par jautājumiem, kas attiecas uz Eiropas
Atomenerģijas kopienas darbības jomu, būtu jāapstiprina, ka
Komisija noslēdz Protokolu.
(4)
Par jautājumiem, kas attiecas uz Eiropas
Savienības darbības jomu, protokola parakstīšanai un
noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
Vienīgais pants
Ar šo apstiprina, ka Komisija Eiropas
Atomenerģijas kopienas vārdā var noslēgt protokolu
Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas
Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo
Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu
vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
(“protokols”).
Protokolu pievieno Padomes lēmumam par
protokola Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas
Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo
Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses,
parakstīšanu un provizorisku piemērošanu, lai ņemtu
vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas
Savienībai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs


title: Padomes Ieteikums ( 2011 gada 12. jūlijs ) par Lietuvas 2011. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par atjaunināto Lietuvas konverģences programmu 2011.–2014. gadam

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 210/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2011 gada 12. jūlijs)
   par Lietuvas 2011. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par atjaunināto Lietuvas konverģences programmu 2011.–2014. gadam
   2011/C 210/01
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kurai par pamatu ņemta ciešāka ekonomikas politikas koordinācija un kura pievērsīs uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) (2), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”.

               (4)

               Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālo reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Tā uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai, bezdarba samazināšanai, izmantojot darbaspēka tirgus reformas, un jauniem centieniem, lai stiprinātu izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos pasākumos, ko paredzēts iekļaut to stabilitātes vai konverģences programmās un valsts reformu programmās.

               (5)

               Eiropadome 2011. gada 25. martā arī aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā “Euro plus”, savlaicīgi iesniegt savas saistības, lai tās varētu iekļaut šo valstu stabilitātes un konverģences programmās un valstu reformu programmās.

               (6)

               Lietuva 2011. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2011. gada konverģences programmas atjauninājumu, kas attiecas uz laikposmu no 2011. līdz 2014. gadam, un 2011. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (7)

               Lietuvas ekonomika atgūstas no smagas ekonomikas krīzes, kuras laikā IKP krasi samazinājās par 17 %, tā kā iekšējā pieprasījuma sabrukumu pastiprināja lejupslīde pasaules tirdzniecībā. Darba tirgus uz krīzi reaģēja ātri, un bezdarbs pieauga līdz rekordaugstam līmenim, līdz 2010. gada vidum sasniedzot 18,3 % salīdzinājumā ar 4,2 % 2008. gada sākumā. Ekonomiku palīdzēja stabilizēt stingra apņemšanās ievērot valūtas nodrošinājuma sistēmu, kurai pamatā ir vērā ņemama fiskālā konsolidācija līdztekus privātā sektora algu korekcijām un finanšu sistēmas stabilitātes stiprināšanai. Pasaules ekonomikai atveseļojoties un ekonomikai gūstot labumu no atgūtas konkurētspējas, 2010. gadā pieauga eksports un atsākās ekonomiskā izaugsme. Palielinoties iekšējam pieprasījumam, 2011. gadā paātrinājās atveseļošanās. Tomēr, kaut arī paredzams, ka bezdarbs strauji samazināsies, tas saglabāsies divciparu līmenī.

               (8)

               Pamatojoties uz atjauninātās konverģences programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas scenārijs, kas veido pamatu 2011. gada konverģences programmai, ir ticams, lai gan ekonomikas izaugsme un inflācija var izrādīties augstākas, nekā šobrīd prognozēts. Kaut arī tas ir balstīts uz mazliet labvēlīgākiem pieņēmumiem par izaugsmi 2011. gadā, tas kopumā atbilst Komisijas jaunākajai prognozei 2012. gadam. Konverģences programmā plānots līdz Padomes noteiktajam termiņam – 2012. gadam – samazināt deficītu zem 3 % atsauces vērtības, bet tas nav pietiekami pamatots ar pasākumiem 2012. gadam. Pieaugošā ekonomikas impulsa dēļ 2011. gadā var būt labāki budžeta rezultāti nekā konverģences programmā plānots. Tomēr, ja pagaidu konsolidācijas pasākumi, kuru darbība beigsies 2011. gada beigās, netiks atjaunoti un papildināti ar būtiskiem pastāvīgiem pasākumiem, pastāv risks, ka konverģences programmas 2012. gada budžeta mērķi netiks izpildīti, neskatoties uz to, ka uzlabojas makroekonomiskās izredzes. Vidējie fiskālie pasākumi gadā laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam ir krietni zem 2,25 % no IKP, ko Padome ir ieteikusi saskaņā ar 2010. gada 16. februārī pieņemto pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (EDP). Tā kā ekonomiskā izaugsme un nodokļu ieņēmumi ir krietni lielāki, nekā tika prognozēts Padomes Ieteikuma (2010. gada 16. februāris) (EDP) laikā, prasīto fiskālo pasākumu īstenošanas rezultātā būtu jāpaātrinās deficīta samazināšanai un virzībai uz vidēja termiņa mērķi (VTM). Netiek prognozēts, ka VTM – strukturāls pārpalikums 0,5 % apmērā no IKP – tiks sasniegts konverģences programmas laikposmā.

               (9)

               Ņemot vērā apjomīgo korekciju, kas vajadzīga, lai izpildītu 2012. gada EDP mērķi un panāktu progresu VTM īstenošanā, un nepieciešamību nodrošināt vajadzīgo līdzfinansējumu, lai varētu ieplānot ES struktūrfondu apgūšanu un palielinātu produktīvus ieguldījumus ekonomikā, tālāko konsolidācijas pasākumu noteikšana būs problemātiska. Valsts sektora efektivitātes uzlabojumi varētu radīt papildu iespējas izdevumu korekcijām, nekaitējot sabiedrisko pakalpojumu kvalitātei. Bez tālākām reformām ar vecumu saistītie izdevumi tuvākajās desmitgadēs palielināsies ātrāk nekā ES vidējais rādītājs. Valdība 2010. gada jūnijā apstiprināja vispārēju uzmetumu visaptverošai sociālā nodrošinājuma un pensiju sistēmas reformai. Priekšlikums ietvēra būtisku pensionēšanās vecuma palielinājumu, izmaiņas pensiju aprēķināšanas veidā un valsts pensiju integrēšanu sociālās apdrošināšanas vispārējā shēmā. Šo priekšlikumu visu aspektu apstiprināšana un sekmīga īstenošana būs izšķiroša attiecībā uz ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju un var palīdzēt palielināt darbaspēka piedāvājumu, paredzot gados vecākiem darba ņēmējiem spēcīgākus stimulus strādāt, vienlaikus nodrošinot adekvātas pensijas. Turklāt ilgtermiņa fiskālajai ilgtspējai būtu vajadzīga arī spēcīgāka fiskālā sistēma. Konkrēti, īsi pirms krīzes sākuma fiskālā sistēma neliedza veikt izdevumu mērķu periodisku un apjomīgu pārskatīšanu un prociklisku izdevumu pieaugumu, ko finansēja neparedzētie ieņēmumi. Pārmērīgs izdevumu pieaugums, ko finansēja ar straujas attīstības radītiem ieņēmumiem, bija krīzes laikā atklāto lielo fiskālo atšķirību izcelsmes pamatā. Tie arī veicināja ekonomikas pārkaršanu.

               (10)

               Bezdarba līmenis Lietuvā ir viens no augstākajiem ES. Nekavējoties ir jānodrošina, ka šis straujais palielinājums nekļūst strukturāls. Ļoti stingrie darba tiesību noteikumi un stimulu trūkums darba veicināšanai sociālās palīdzības sistēmā kaitē darba tirgus funkcionēšanai. Tas prasa Darba kodeksa un citu atbilstīgo tiesību aktu, jo īpaši Likuma par sociālo palīdzību skaidrā naudā pārskatīšanu. Apvienojumā ar pietiekami finansētu aktīva darba tirgus politiku pasākumi, kas veikti šajās jomās, palīdzētu samazināt risku, ka augsts bezdarba līmenis kļūst strukturāls, un samazināt apjomīgo ēnu ekonomiku.

               (11)

               Lietuvas valsts uzņēmumi veido aptuveni 18 % no IKP. Tiem joprojām ir tendence darboties neefektīvi un ar neapmierinošu finansiālo atdevi. Sekmīga valsts uzņēmumu reforma arī uzlabotu konkurenci un uzņēmējdarbības vidi. Lietuva 2010. gadā uzsāka reformu piecās būtiskās nozarēs. Reformā tika izklāstītas pārredzamības pamatnostādnes valsts uzņēmumiem, nodrošinot pamatu valdības atbildībai. Valdības rezolūcija par efektivitātes uzlabošanu 2010. gada decembrī reformai deva vēl ticamāku satvaru. Tomēr tie ir tikai satvari un pamatnostādnes, un rezolūcijā nav iekļauti vairāki sākotnēji ierosinātie būtiskie pasākumi, kas būtu nodrošinājuši normatīvo un īpašumtiesību funkciju nodalīšanu.

               (12)

               Lietuvas ekonomikas energointensitāte ir viena no augstākajām ES. Tas lielā mērā ir saistīts ar mājsaimniecību apsildīšanu, kur slikti uzturētas daudzdzīvokļu ēkas rada lielāko daļu problēmu. Neskatoties uz stratēģijas ieviešanu šo problēmu risināšanai jau 2004. gadā, ieguldījumu ir bijis maz. Turklāt īpašumā esošo automašīnu skaits ir strauji pieaudzis, kamēr ieņēmumi no enerģētikas un transporta nodokļiem ir samazinājušies attiecībā pret IKP un darba nodokļiem (būtiski lielāki par ES vidējo rādītāju). Uzmanības pievēršana zemajām enerģētikas nodokļu likmēm, tostarp nodokļu likmēm par transportlīdzekļu reģistrāciju un īpašumtiesībām uz tiem, atbalstītu fiskālo konsolidāciju īstermiņā, vienlaikus stimulējot lietderīgāku enerģētikas izmantošanu.

               (13)

               Lai arī Lietuvas uzņēmējdarbības normatīvais regulējums ir kopumā labvēlīgs, tas ir salīdzinoši slikts attiecībā uz darbības uzsākšanas nosacījumiem, laiku un izmaksām, kas vajadzīgas būvdarbu atļauju izsniegšanai, kā arī ieguldītāju aizsardzību. Noteikumu uzlabojumi šajās jomās palīdzētu stimulēt darbavietu radīšanu un izaugsmi. Konkurences politikas reforma vēl vairāk uzlabotu vidi, tomēr progress ir lēns, īpaši enerģētikas un pārtikas mazumtirdzniecības nozarēs. Pārskatītās valsts energoneatkarības stratēģijas pabeigšana palīdzēs mazināt bažas par piegāžu drošību un atbalstīs lielāku konkurenci elektroenerģijas ražošanā. ES elektroenerģijas un gāzes tirgus tiesību aktu trešās paketes īstenošana uzlabotu enerģētikas mazumtirdzniecības tirgus konkurenci. Pārtikas mazumtirdzniecības nozarē Lietuva 2009. gadā pieņēma likumu par mazumtirdzniecības uzņēmumu negodīgu darbību aizliegumu. Tomēr pārtikas mazumtirdzniecības nozarē joprojām ir vērojams nepietiekams konkurences līmenis, kam pamatā galvenokārt ir nozares struktūra un tirgus regulējuma nepilnības. Koncentrācija ir pieaugoša tendence pārtikas mazumtirdzniecības ķēdēs, četru lielāko mazumtirgotāju apgrozījumam sasniedzot 72 % no kopējiem pārdošanas apjomiem 2008. gadā.

               (14)

               Lietuva saskaņā ar paktu “Euro plus” ir uzņēmusies vairākas saistības. Lai stiprinātu fiskālo ilgtspēju, Lietuva pieņems tiesību aktus nolūkā veicināt līdzekļu uzkrāšanu Valsts kases rezervē grūtiem laikposmiem ekonomikā un sekmēt atbildīgu un inflācijas novēršanai paredzētu budžeta politiku. Ir paziņoti arī vairāki svarīgi pasākumi, lai reformētu pensiju un sociālā nodrošinājuma sistēmu. Pasākumi nodarbinātības jomā ir vērsti uz nodarbinātības veicināšanu, nelegāla un nereģistrēta darba apkarošanu, kā arī elastīgu darba līgumu veicināšanu. Lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, ir pieņemtas vairākas saistības nolūkā stiprināt uzņēmējdarbības lietu pārvaldes, palielinātu pārredzamību un samazinātu uzņēmumu administratīvo slogu. Šīs saistības ir saistītas ar visām četrām pakta jomām. Kopumā tās atspoguļo konverģences programmā un valsts reformu programmā izklāstīto reformu darba kārtību. Ja tiks īstenoti vairāki pasākumi nodarbinātības jomā, tas būs vēlamais ieguldījums darbaspēka pieprasījuma radīšanā. Šīs saistības ir izvērtētas un ņemtas vērā ieteikumos.

               (15)

               Komisija ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, tostarp pakta “Euro plus” saistības. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai minēto programmu lietderību ilgtspējīgai fiskālajai un sociālekonomiskajai politikai Lietuvā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomiskā pārvaldība, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka būs jānorāda pasākumi, lai nodrošinātu budžeta mērķu ievērošanu 2012. gadam. Būtu jāveic arī tālāki pasākumi pensiju sistēmas reformēšanā, lai uzlabotu fiskālo ilgtspēju un rosinātu ilgāku darba mūžu, uzlabotu darba tirgus funkcionēšanu, īstenotu valsts uzņēmumu reformu paketi, uzlabotu energoefektivitāti un risinātu jautājumu par zemajiem nodokļiem enerģētikas jomā, kā arī stiprinātu konkurenci konkrētās nozarēs.

               (16)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, kā arī ievērojot Padomes Ieteikumu (2010. gada 16. februāris) saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 7. punktu, Padome ir izskatījusi Lietuvas konverģences programmas 2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums (3) ir jo īpaši atspoguļots turpmāk sniegto ieteikumu 1. un 2. punktā. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 25. marta secinājumus, Padome ir izskatījusi Lietuvas valsts reformu programmu,

         AR ŠO IESAKA Lietuvai laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi:

               1.

               Līdz 2012. gada budžeta izskatīšanai pieņemt papildu pastāvīgus fiskālos pasākumus, lai novērstu pārmērīgo deficītu. Pastiprināt nodokļu iekasēšanu un pilnībā izmantot ekonomikas atveseļošanos, lai vēl vairāk paātrinātu deficīta samazināšanu un nodrošinātu progresu attiecībā uz vidēja termiņa mērķi vismaz par 0,5 % no IKP gadā. Stiprināt fiskālo sistēmu, jo īpaši, vidēja termiņa budžeta projektā ieviešot izpildāmus un saistošus izdevumu griestus.

               2.

               Pieņemt ierosinātos īstenošanas tiesību aktus par pensiju sistēmas reformu. Lai uzlabotu līdzdalību darba tirgū, likvidēt tos fiskālos faktorus, kas mazina pensijas vai pirmspensijas vecuma cilvēku vēlmi strādāt.

               3.

               Uzlabot darba tirgus elastību, grozot tiesību aktus darba tiesību jomā, lai padarītu to elastīgāku un ļautu labāk izmantot noteikta termiņa līgumus. Grozīt attiecīgos tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka sociālās palīdzības sistēmā nav faktoru, kas mazina vēlmi strādāt.

               4.

               Līdz 2011. gada beigām īstenot visus valsts uzņēmumu reformas paketes aspektus, nodrošinot īpašumtiesību un normatīvo funkciju nodalīšanu, skaidrus uzņēmumu mērķus, uzlabotu pārredzamību un komerciālo un nekomerciālo darbību nodalīšanu.

               5.

               Uzlabot ēku energoefektivitāti, ātri ieviešot līdzdalības fondu, un veikt pasākumus, lai vērstu nodokļus uz enerģijas izmantošanu.

               6.

               Veikt pasākumus, lai uzlabotu darbības uzsākšanas nosacījumus, būvdarbu atļauju izsniegšanu un stiprinātu konkurenci enerģētikas un mazumtirdzniecības nozarēs.

      Briselē, 2011. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Saglabātas 2011. gadam ar Padomes Lēmumu 2011/308/ES (2011. gada 19. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 138, 26.5.2011., 56. lpp.).

      (3)  Paredzēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktā.


				|

		52013PC0914

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Horvātijā /* COM/2013/0914 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valdības
budžeta deficīta situācijas novēršanu Horvātijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā
Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126.
panta 7. punktu,
ņemot vērā
Komisijas ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga
valdības budžeta deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt
priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai,
ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu
radīšanai.
(3)       2014. gada X. janvārī Padome saskaņā
ar LESD 126. panta 6. punktu pieņēma lēmumu par to, ka
Horvātijā ir pārmērīgs budžeta deficīts.
(4)       Saskaņā ar LESD 126. panta
7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par
to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[1], Padome sniedz
ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij, lai noteiktā
termiņā novērstu pārmērīgu budžeta deficītu.
Ieteikumā jānosaka maksimāli sešu mēnešu termiņš,
kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi
jārīkojas, lai novērstu pārmērīgu budžeta
deficītu. Turklāt ieteikumā novērst
pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu jāpieprasa
sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz ieteikuma
pamatā esošo prognozi, atbilstu strukturālās bilances,
t. i., cikliski koriģētās bilances, neskaitot
vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam
ikgadējam uzlabojumam vismaz 0,5 % apmērā no IKP.
Turklāt saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. pantu,
kurā precizēta parāda kritērija prasība, budžeta
mērķim, kas ieteikts korekcijas laikposma pēdējam gadam, ir
jānodrošina, ka nepieciešamais atšķirības samazinājums
starp parāda attiecību pret IKP un Līgumā noteikto atsauces
vērtību — 60% no IKP notiks divos gados pēc
pārmērīga budžeta deficīta korekcijas, pamatojoties uz
Komisijas prognozēm.
(5)       Saskaņā ar
Komisijas 2013. gada rudens prognozi paredzams, ka
vispārējās valdības budžeta deficīts 2013.– 2015. gada
periodā joprojām pārsniegs atsauces vērtību 3 %
no IKP, un tiek prognozēts, ka strukturālā bilance turpinās
pasliktināties visā attiecīgajā laikposmā (par kuru ir
šī prognoze), sasniedzot aptuveni 4 % no IKP 2013. gadā un
gandrīz 6 % no IKP 2015. gadā. Šīs pārmaiņas
galvenokārt ir saistītas ar izdevumu palielinājumu,
piemēram, procentu maksājumiem kopā ar ieņēmumu
samazinājumu. Komisijas 2013. gada rudens prognozē netika
iekļauta budžeta konsolidācijas programma, par kuru tika paziņots
2013. gada septembrī — vienlaikus ar ekonomiskās un
fiskālās politikas pamatnostādnēm, jo informācija par
pasākumiem, kas ir pamatā šim konsolidācijas pasākumu
kopumam, bija ļoti ierobežota. Pasākumi, kas paredzēti 2013. gada
budžeta otrajā grozījumā un 2014. gada budžeta
projektā, ko valdība pieņēma 2013. gada 14. novembrī
un nosūtīja Parlamentam, būtiski neietekmē budžeta
tendences. Ir vērojamas ļoti nenozīmīgas izmaiņas
prognozēs, kas iekļautas Komisijas 2013. gada rudens
prognozē attiecībā uz valdības ieņēmumiem,
izdevumiem un vispārējās valdības parādu, un kas
atjauninātas, lai atspoguļotu jauno informāciju, kas ir pieejama
kopš to publiskošanas. Pārskatītās prognozes ir Komisijas jaunā
sākumpozīcija.
(6)       Attiecībā uz
vispārējās valdības parāda attīstību
paredzams, ka saskaņā ar 2013. gada budžeta un 2014. gada
budžeta projekta pārskatu plānotā vispārējās
valdības parāda attiecība pret IKP 2014. gada beigās
sasniegs 62 % un pieaugs vēl līdz aptuveni 64 % un 64¾%
attiecīgi 2015. gadā un 2016. gadā. Komisijas 2013. gada
rudens prognozē lēsts, ka vispārējās valdības
parāda attiecība 2014. gadā pārsniegs Līgumā
noteikto atsauces vērtību, sasniedzot gandrīz 65 % un
turpinās pieaugt arī pēc prognozē aptvertā laikposma. 2013. gada
rudens prognozē, kas atjaunota, lai iekļautu papildu
informāciju, kura ir pieejama pēc šīs prognozes publiskošanas
(jo īpaši pēc jaunas ASV dolāros izteikto obligāciju
emisijas 2013. gada novembrī), paredzēts, ka
vispārējās valdības parāda attiecība
pārsniegs 60 % no IKP slieksni jau 2013. gadā.
(7)       Ņemot vērā
lielo nenoteiktību par ekonomikas un budžeta attīstību, budžeta
mērķis, kuru ieteicams sasniegt korekcijas perioda
pēdējā gadā, būtu jānosaka tādā
līmenī, kas ir skaidri zem atsauces vērtības, lai
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
piemērošanas pēdējā gadā garantētu
atbilstību parāda samazināšanas kritērijam.
(8)       Saskaņā ar Regulu
Nr. 1467/97 pārmērīga budžeta deficīta novēršana
būtu jāpabeidz nākamajā gadā pēc tā
konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Lai
novērstu pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2015. gada
beigām (saskaņā ar iepriekš minēto pieeju) un
nodrošinātu kopīgu atbilstību parāda samazināšanas
kritērijam, nepieciešamajiem strukturālajiem pasākumiem
vajadzētu būt vismaz 1,3 % apmērā no IKP gan 2014. gadā,
gan 2015. gadā. Tas varētu būtiski samazināt ražošanas
apjomu un saasināt jau ieilgušo un dziļo lejupslīdi. It
īpaši attiecībā uz pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūrām, pamatojoties uz parāda
kritēriju, varētu noteikt ilgākus termiņus, ja parāda
kritērija izpildei nepieciešamā valdības budžeta deficīta
līmenis ir ievērojami zemāks par 3 % no IKP.
(9)       Ievērojot minēto,
ir pamatoti par beigu termiņu pārmērīga budžeta
deficīta novēršanai noteikt 2016. gadu. Jo īpaši, lai
veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, ievērojot šo
pagarināto termiņu, Horvātijai būtu jāsasniedz
kopējais vispārējās valdības budžeta deficīta
mērķis — 4,6 % no IKP 2014. gadā, 3,5 % no IKP 2015. gadā
un 2,7 % no IKP 2016. gadā, kas atbilst strukturālās
bilances gada uzlabojumam par 0,5 % no IKP 2014. gadā, 0,9 %
no IKP 2015. gadā un 0,7 % no IKP 2016. gadā,
pamatojoties uz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūras scenāriju. Šā korekciju scenārija pamatā ir
Komisijas 2013. gada rudens prognoze, kas atjaunināta, lai
atspoguļotu jaunu informāciju, tostarp no 2013. gada budžeta grozījuma
un 2014. gada budžeta projekta, un kura paplašināta līdz 2018. gadam,
paļaujoties uz standarta pieņēmumiem par potenciālā un
faktiskā ražošanas apjoma starpības likvidēšanu un budžeta
jutīgumu attiecībā pret ciklu. Minētās korekcijas
ļautu līdz 2016. gadam samazināt valdības kopējo
budžeta deficītu līdz apmēram, kas ir zemāks par atsauces
vērtību 3 % no IKP, vienlaikus nodrošinot, ka parāda
attiecība pret IKP pietiekami strauji sasniegs 60 % atsauces
vērtību, tādējādi izpildot valdības parāda
kritēriju. Pamatojoties uz pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūras scenāriju, Horvātijai, lai sasniegtu
iepriekš minētos strukturālos mērķus, būtu
jāpieņem konsolidācijas pasākumi 2,3 %
apmērā no IKP 2014. gadā, 1 % apmērā no IKP 2015.
un 2016. gadā. Šajos mērķos ņem vērā
vajadzību kompensēt fiskālās konsolidācijas otrās
kārtas negatīvo ietekmi uz valsts finansēm, ietekmējot
ekonomisko aktivitāti.
(10)     Budžeta konsolidācijas
pasākumiem būtu jānodrošina vispārējās
valdības budžeta bilances noturīga uzlabošanās, kas tiktu
virzīta uz publisko finanšu kvalitātes vairošanu. Konkrēti,
šajā ziņā pozitīva ietekme varētu būt
pasākumiem, kas paredzēti, lai noteiktu prioritāti izaugsmi
veicinošiem izdevumiem un ieguldījumiem, tostarp izmantojot ES
Kohēzijas un struktūrfondus, uzlabotu nodokļu saistību
izpildi un stiprinātu fiskālo sistēmu.
(11)     Lai nodrošinātu tādu
iznākumu, kas visvairāk sekmē ekonomikas izaugsmi
vidējā termiņā un ilgtermiņā, līdz ar
pārmērīga budžeta deficīta novēršanu būtu
jāveic makrostrukturālās reformas. Šiem pasākumiem
būtu jāstiprina ekonomikas izaugsmes potenciāls, izveidojot
elastīgāku darba tirgu, uzlabojot uzņēmējdarbības
vides kvalitāti un palielinot valsts pārvaldes efektivitāti,
IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
(1)
Horvātijai būtu jānovērš pašreizējais
pārmērīga budžeta deficīts līdz 2016. gadam.
(2)
Horvātijai būtu jāsasniedz
kopējie vispārējās valdības budžeta deficīta
mērķi — 4,6 % no IKP 2014. gadā, 3,5 % no IKP 2015. gadā
un 2,7 % no IKP 2016. gadā, kas atbilst strukturālās
bilances gada uzlabojumam par 0,5 % no IKP 2014. gadā, 0,9 %
no IKP 2015. gadā un 0,7 % no IKP 2016. gadā.
(3)
Horvātijai būtu jāprecizē un
rūpīgi jāīsteno pasākumi, kas vajadzīgi
pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2016. gadam,
kā arī jāizmanto visu veidu neparedzēti ieņēmumi
budžeta deficīta samazināšanai.
(4)
Padome nosaka beigu termiņu — 2014. gada 30. aprīlis,
līdz kuram Horvātijai ir jāveic efektīva rīcība,
un saskaņā ar 3. panta 4.a punktu Padomes Regulā (EK)
Nr. 1467/97 detalizēti jāinformē par paredzēto
konsolidācijas stratēģiju nosprausto mērķu
sasniegšanai; pēc tam iestādēm vismaz reizi sešos mēnešos
jāziņo par gūtajiem panākumiem, īstenojot šos
ieteikumus, — līdz pārmērīga budžeta deficīts ir
pilnībā novērsts.
Turklāt Padome aicina Horvātijas
iestādes (i) veikt rūpīgu izdevumu pārbaudi ar
mērķi racionalizēt algu, sociālā nodrošinājuma un
subsīdiju izmaksas un nodrošināt pietiekamu fiskālo telpu, lai
īstenotu izaugsmi veicinošus izdevumus, tostarp līdzfinansējumu
ES finansētiem projektiem; ii) vēl vairāk uzlabot nodokļu
saistību izpildi un palielināt nodokļu administrācijas
efektivitāti un iii) uzlabot publisko finanšu institucionālo
struktūru, tostarp uzlabojot daudzgadu budžeta plānošanu, stiprinot
fiskālās politikas komitejas lomu un neatkarību, kā
arī nodrošinot atbilstību fiskālajiem noteikumiem. Turklāt
Padome aicina Horvātijas iestādes īstenot strukturālās
reformas, jo īpaši ar mērķi novērst darba tirgus
neelastību un nelabvēlīgu uzņēmējdarbības
vidi, kā arī uzlabot valsts pārvaldes kvalitāti, lai
palielinātu IKP izaugsmes potenciālu.
Šis ieteikums
ir adresēts Horvātijas Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.