title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Portugāles 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2020. gada stabilitātes programmu 2020/C 282/22

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/142

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Portugāles 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Portugāles 2020. gada stabilitātes programmu
      (2020/C 282/22)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Portugāle bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku.

                  (2)

                  2020. gada ziņojums par Portugāli tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Portugāle īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (3) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Portugāles progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Portugālē pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, lielais neto ārējo saistību apjoms, privātā un publiskā sektora parāds un ienākumus nenesošo aizdevumu (INA) lielais īpatsvars rada neaizsargātību zema ražīguma pieauguma kontekstā.

                  (3)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (4)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (5)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (4) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (6)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu adekvātus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, citstarp, integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (7)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ tie ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (8)

                  Savienības likumdevējs ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 (5) un (ES) 2020/558 (6) jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai dalībvalstīm ļautu mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis 2020.–2021. grāmatvedības gadā var arī izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Portugāle tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

                  (9)

                  Paredzams, ka Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas dažādos Portugāles reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir atšķirīgi specializācijas modeļi, jo īpaši reģionos, kuri ir ļoti atkarīgi no tūrisma, piemēram, Algarvē un tālākajos reģionos – Madeirā un Azoru salās. Tas rada būtisku risku, ka reģionālās un teritoriālās atšķirības Portugālē palielināsies. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Portugāle savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 16. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Portugāli šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu. Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Portugālei nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums (7) nepārsniedz 0,7 % 2019. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP). Komisijas kopējais novērtējums apstiprina būtisku novirzi no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2019. gadā un 2018. un 2019. gadā, aplūkojot abus kopā. Tomēr, ņemot vērā vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu, Portugālei nav jāveic papildu pasākumi saskaņā ar būtiskas novirzes procedūru.

                  (12)

                  Savā 2020. gada stabilitātes programmā valdība neiekļāva makroekonomisko scenāriju un plānus par vispārējās valdības bilanci un parāda attiecību pret IKP 2020. gadā. Tomēr 2020. gada stabilitātes programmā lēsts, ka ik pēc 30 darba dienām, t. i., aptuveni 1,5 pilna mēneša, pārvietošanās ierobežojums var vidēji radīt negatīvu ietekmi uz gada IKP 6,5 procentpunktu apmērā. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība. Pastāv riski, kas ir budžeta prognožu pamatā un ir saistīti ar iespējamo publiskā sektora saistību pieaugumu, ko izraisījusi daži valsts uzņēmumi un ar Covid-19 saistīti pasākumi, kuri vērsti uz privāto sektoru. Tas papildina iepriekš uzņemtās iespējamās saistības.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Portugāle ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. 2020. gada stabilitātes programmā ir sniegtas aplēses par minēto pasākumu ietekmi uz budžetu vai nu reizi mēnesī, vai reizi gadā, nesniedzot prognozēto kopējo gada rādītāju par 2020. gadu. Šie pasākumi cita starpā ietver vienreizēju īpašu atbalstu uzņēmumiem uzņēmējdarbības atsākšanai (508,0 miljoni EUR jeb 0,3 % no IKP), vienkāršotu shēmu pagaidu darba pārtraukšanai vai parastā darba laika samazināšanai (“atlaišanu”, 373,3 miljoni EUR jeb 0,2 % no IKP mēnesī, kad tie tika piemēroti) un individuālo aizsardzības līdzekļu iegādi veselības aprūpes sistēmā (0,1 % no IKP mēnesī, kad tie tika piemēroti) (8). Komisija lēš, ka šie pasākumi 2020. gadā varētu radīt kopējās tiešās budžeta izmaksas aptuveni 2,5 % apmērā no IKP. Turklāt Portugāle ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem un mājsaimniecībām, principā neradot tiešu ietekmi uz budžetu, un saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmas aplēsi tie sasniegs gandrīz 25,1 miljardu EUR jeb 12,5 % no IKP. Šie pasākumi ietver maksājumu atlikšanu pievienotās vērtības nodoklim, iedzīvotāju ienākuma nodoklim un uzņēmumu ienākuma nodoklim, kā arī sociālajām iemaksām (7,9 miljardi EUR jeb 3,9 % no IKP), valsts garantētām kredītlīnijām un citām līdzīgām iniciatīvām (4,0 miljardi EUR jeb 2,0 % no IKP). Kopumā Portugāles veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (14)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Portugāles vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta 6,5 % apmērā no IKP 2020. gadā un 1,8 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs maksimumu 131,6 % apmērā, pirms 2021. gadā tā samazināsies līdz 124,4 %.

                  (15)

                  Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas attiecībā uz Portugāli sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo sagaidāms, ka Portugāle 2020. gadā pārkāps deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā Komisijas analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

                  (16)

                  Portugāli Covid-19 pandēmija skāra 2020. gada marta sākumā, pakļaujot tās veselības aprūpes sistēmu lielam spiedienam. Valdība ātri īstenoja vairākus stingrus ierobežošanas pasākumus, no 2020. gada 18. marta līdz 2020. gada 2. maijam ieviešot konstitucionālu ārkārtas stāvokli, lai pēc iespējas ierobežotu slimības izplatīšanos un cilvēku bojāeju. Portugāle veica pasākumus ar mērķi stiprināt veselības aprūpes sistēmas reaģēšanas spēju un izlīdzināt infekciju līkni, lai nepārslogotu slimnīcas. Valsts un pasaules mēroga ierobežošanas pasākumi ir ievērojami traucējuši saimniecisko darbību lielākajā daļā nozaru, īpaši smagi skarot tūrismu un ar to saistītās darbības, un mazinājuši Portugāles, jo īpaši mikrouzņēmumu un mazo un vidējo uzņēmumu (MVU), sociālās un ekonomiskās attīstības perspektīvas. Tiek prognozēts, ka 2020. gadā ekonomika samazināsies par 6,8 %, bet 2021. gadā atgriezīsies pie izaugsmes 5,8 % apmērā.

                  (17)

                  Lai mazinātu Covid-19 pandēmijas tiešo ietekmi uz cilvēku veselību, veselības aprūpes sistēma plašā mērogā saskaras ar lieliem izdevumiem. Ir vajadzīgas investīcijas, lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmas noturību, nodrošinātu aprīkojumu, produktus un infrastruktūru, kas vajadzīgi, lai stiprinātu spējas reaģēt uz krīzi, tostarp intensīvo aprūpi, testēšanu, tehnoloģisko un lietišķo medicīnisko pētniecību, kā arī vispārēju piekļuvi, tostarp teritorijās ārpus pilsētām un tālākajos reģionos – Madeirā un Azoru salās. Covid-19 uzliesmojuma sākumā pakāpeniski tika izstrādāts plāns ieviest jaunu valsts slimnīcu pārvaldības modeli, būtiski palielinot gada budžetu. Tā stabila īstenošana pašreizējos apstākļos varētu palīdzēt stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību. Covid-19 ir pierādījis nestabilitāti Portugāles ilgtermiņa aprūpes iestādēs, kurās ir novērojami augstāki inficēšanās rādītāji. Neraugoties uz uzlabojumiem ilgtermiņa aprūpes teritoriālajā aptvērumā pēdējo desmit gadu laikā, vispārējais piekļuves līmenis visos valsts reģionos ir zems. Tajā pašā laikā jau pirms Covid-19 uzliesmojuma tika prognozēts, ka veselības aprūpes izdevumu īpatsvars – procentos no IKP – ilgtermiņā būtiski pieaugs. Ir jāturpina centieni uzlabot veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes efektivitāti un kapacitāti, lai pārvarētu pašreizējo krīzi un risinātu ar novecošanu saistītās problēmas.

                  (18)

                  Pēc ilgstoši pozitīvas darba tirgus attīstības kopš 2014. gada Portugāle tagad pandēmijas rezultātā saskarsies ar ārkārtējām nodarbinātības problēmām. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā palielināsies līdz 9,7 % no ekonomiski aktīvajiem iedzīvotājiem, pirms 2021. gadā tas samazināsies līdz 7,4 %, salīdzinot ar 6,5 % 2019. gadā. Lai atbalstītu nodarbinātību un mazinātu darbvietu zaudēšanas risku, Portugāle ir vienkāršojusi un pielāgojusi pašreizējās shēmas izmantošanu pagaidu darba pārtraukšanai vai parastā darba laika samazināšanai. Mērķtiecīgi izmantojot Savienības un valstu programmas, būtu iespējams saglabāt darbvietas un saimniecisko darbību, jo īpaši attiecībā uz MVU. Ekonomikas atveseļošanas posmā izšķiroša nozīme būs personalizētai un mērķtiecīgai aktīvai darba tirgus politikai, jo īpaši prasmju pilnveidei un pārkvalifikācijai, lai saglabātu darbaspēka gatavību darbam. Lai radītu darbā pieņemto cilvēku skaita pieaugumu, izšķiroša nozīme būs sadarbībai starp darba devējiem, izglītības un apmācības iestādēm un valsts nodarbinātības dienestiem.

                  (19)

                  Covid-19 pandēmijas dēļ ir vajadzīgi pasākumi sociālās ietekmes mazināšanai un neaizsargātu cilvēku aizsardzībai, lai nesaasinātu nevienlīdzību. To starpā ir bezdarbnieku pabalstu shēmas un ienākumu atbalsts visvairāk skartajiem darba ņēmējiem, tostarp pašnodarbinātām personām un nestandarta darba ņēmējiem, piekļuve pakalpojumiem un pasākumi, kas palīdz no jauna iekļauties darba tirgū. Valsts sociālās jomas ārkārtas rīcības plāna īstenošana sadarbībā ar sociālajiem partneriem un pilsonisko sabiedrību varētu palīdzēt nekavējoties un koordinēti reaģēt, lai mazinātu krīzes sociālās sekas. Politikas izmaiņas, lai apturētu sociālo pārvedumu efektivitātes samazināšanos pēdējos gados, piemēram, minimālo ienākumu palielināšana, solidaritātes piemaksa vecāka gadagājuma cilvēkiem, pensijas un ģimenes pabalsti, ir pozitīvi ietekmējuši ienākumu sadali. Tomēr sociālie pārvedumi (izņemot pensijas) Portugālē 2018. gadā samazināja nabadzības riskam pakļauto iedzīvotāju īpatsvaru tikai par 23,8 %, kas ir ievērojami mazāk par Savienības vidējo rādītāju 34 % apmērā. Turklāt minimālā ienākuma shēmas adekvātums ir viens no zemākajiem Savienībā, nodrošinot ienākumus tikai 40 % apmērā no valsts nabadzības sliekšņa.

                  (20)

                  Covid-19 pandēmija rada būtisku pieprasījumu attiecībā uz digitālo tehnoloģiju izmantošanu, lai nodrošinātu nepārtrauktu piekļuvi izglītībai, apmācībai un komercdarbībai, ņemot vērā, ka bija jāpieņem sociālās distancēšanās pasākumi. Portugāles skolas un mācību centri ir slēgti, un ir traucēta tradicionālā mācīšanās klātienē, kuras vietā tiek piedāvātas attālinātas mācības. Aptuveni 6 % mājsaimniecību joprojām nav piekļuves internetam, kas ietekmē aptuveni 50 000 skolēnu, un piekļuve internetam un telesakaru tīkla pārklājums pilsētās un lauku apvidos ir ļoti atšķirīgs. Studentiem no sociālekonomiski labākos apstākļos esošām ģimenēm ir labākas iespējas risināt attālinātu mācību radītās problēmas. Turklāt Portugālē ir liels digitālo prasmju deficīts. 2019. gadā 48 % iedzīvotāju trūka digitālo pamatprasmju, tostarp aptuveni 26 % iedzīvotāju vispār nebija digitālo prasmju, un to iedzīvotāju īpatsvars, kuri nekad nav izmantojuši internetu, bija divreiz lielāks par Savienības vidējo rādītāju. Pašreizējos apstākļos ir intensīvi jāīsteno e-apmācības kursi un jācenšas palīdzēt cilvēkiem, kurus skārusi digitālā atstumtība, pārvarēt šķēršļus, kas kavē piekļuvi attālinātām mācībām. Digitālo tehnoloģiju ieviešana uzņēmumos, lai piedāvātu alternatīvus darba režīmus un digitālos pakalpojumus, nodrošinātu darbības nepārtrauktību uzņēmumiem, kuru pakalpojumus var sniegt tiešsaistē, tādējādi mazinot ierobežojumu ietekmi dažās nozarēs. Tas ir īpaši svarīgi Portugālē, kuras ekonomiku galvenokārt raksturo mikrouzņēmumi, kas koncentrēti tradicionālajās nozarēs. Viens no galvenajiem faktoriem, kas kavē MVU digitalizāciju, ir digitālo zināšanu trūkums, kura cēlonis ir vadītāju un darbinieku zems vispārējais digitālās pratības līmenis.

                  (21)

                  Lai novērstu bankrotus, no kuriem iespējams izvairīties, un palīdzētu uzņēmumiem pārdzīvot satricinājumu un saglabāt konkurētspēju, Portugāle pieņēma pasākumu kopumu, kuru mērķis ir atbalstīt dzīvotspējīgus uzņēmumus, jo īpaši MVU, kurus skārusi sociālās distancēšanās pasākumu noteikšana, kas nozīmē darbības ierobežojumus un vietējā un globālā pieprasījuma samazināšanos. Šie pasākumi galvenokārt vērsti uz to, lai nodrošinātu likviditātes atbalstu, tostarp, izmantojot garantijas, ko finansē valsts un publiskas finanšu iestādes, tiešās subsīdijas, nodokļu atlikšanu, sociālo iemaksu samazinājumu un atlikšanu, kā arī mājokļa īres maksājumu atlikšanu un leģislatīvu maksājumu moratoriju mājsaimniecībām un uzņēmumiem attiecībā uz banku aizdevumiem. Tie ir jo īpaši koncentrēti uz vissmagāk skartajām nozarēm, tostarp tūrismu, viesmīlību un saistītajām saimnieciskajām darbībām, kā arī ražošanas un eksporta uzņēmumiem. Ir svarīgi, ka publiskās iestādes un privātie starpnieki šādus pasākumus īsteno savlaicīgi un efektīvi. Šajā kontekstā Portugāles valdība vienkāršoja piekļuves kredītlīnijām procesu, jo īpaši dokumentāciju, kas uzņēmumiem jāiesniedz. Izstrādājot un īstenojot minētos pasākumus, līdzās ekonomikas finansēšanas nosacījumiem ir jāņem vērā banku sektora noturība. Papildu politikas rīcības mērķis ir atbalstīt uzņēmējdarbību un pašnodarbinātās personas.

                  (22)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Izaugsmi veicinošas investīcijas pētniecības un inovācijas, digitalizācijas, savienojamības un zaļās pārejas atbalstam veicinās Portugāles ekonomikas atveseļošanu un novirzīs to uz ilgtermiņa ilgtspējīgu izaugsmi. Investīcijas transporta infrastruktūrā varētu risināt Portugāles perifēro situāciju, jo īpaši novēršot pārrāvumus dzelzceļa savienojumā ar Spāniju un ļaujot izmantot Portugāles ostu nepietiekami izmantoto potenciālu. Portugāles nacionālajā enerģētikas un klimata plānā tiek ziņots par būtiskām investīcijām, kas vajadzīgas, lai veiktu klimatisko pārkārtošanos un enerģētikas pārkārtošanu. Joprojām pastāv plašas iespējas uzlabot ēku energoefektivitāti un samazināt enerģijas patēriņu komercdarbībā. Labāka energotīklu savienojamība Ibērijas pussalā varētu veicināt lielāku konkurenci un sekmēt atjaunojamo energoresursu enerģijas izmantošanu. Investīcijas var arī palīdzēt prognozēt klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi, piemēram, plūdus un mežu ugunsgrēkus, kā arī uzlabot ūdens un atkritumu apsaimniekošanu un attīstīt aprites ekonomikas potenciālu. 2021.–2027. gadam paredzēto līdzekļu plānošana Taisnīgas pārkārtošanās fondam, kas aplūkots Komisijas priekšlikumā, varētu palīdzēt Portugālei risināt dažas no problēmām, ko rada pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku, jo īpaši teritorijās, kas ietvertas 2020. gada ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Portugālei optimāli izmantot minēto fondu.

                  (23)

                  Portugāles tiesu sistēma pēdējo gadu laikā ir kļuvusi efektīvāka, pateicoties vairākiem pasākumiem, kas joprojām tiek īstenoti. Tomēr pandēmija un no tās izrietošā recesija var izraisīt tiesvedības pieaugumu, kas varētu saasināt atlikušos trūkumus, jo īpaši ieilgušo tiesvedību un lielu neizskatīto lietu skaitu administratīvajās un nodokļu tiesās. Lielāka tiesu sistēmas efektivitāte un noturība varētu uzlabot uzņēmējdarbības vidi, no kā īpašu labumu gūtu vietējie MVU un investori.

                  (24)

                  Portugālei adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgadā. Tas ietver 2019. gada valstij adresētos ieteikumus, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Visi 2019. gada valstij adresētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, tostarp pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

                  (25)

                  Pēdējo gadu laikā Portugāles banku sistēmā ir vērojami vairāki kopējie uzlabojumi. Rentabilitātes rādītāji uzlabojās, pateicoties centieniem palielināt nozares efektivitāti un samazināt uzkrājumus un vērtības samazinājumu. Ņemot vērā uzlaboto rentabilitāti, banku sistēma virzījās uz kapitāla rādītāju stiprināšanu. Tomēr pašu kapitāla līmenis joprojām ir zemāks par Savienības vidējo. INA īpatsvaram vairāku gadu garumā bija tendence samazināties, taču tas joprojām ir divreiz lielāks par Savienības īpatsvaru. Ienākumu radīšanas spēja joprojām ir problemātiska, ņemot vērā zemās procentu likmes un ekonomiku ar joprojām augstu parādsaistību līmeni. Covid-19 krīze, zemo procentu likmju vide un arī zināma to valstu ietekme, kuras ir atkarīgas no naftas, radīs problēmas banku nozarei, un tas atspoguļosies piešķirto aizdevumu kredītkvalitātē.

                  (26)

                  Ir konstatēts, ka ilgstošas maksātnespējas procedūras ir viens no galvenajiem faktoriem, kas liedz bankām ātri mazināt esošos INA uzkrājumus. Tām ir arī būtiska ietekme uz šo aktīvu cenu noteikšanu sekundārajā tirgū, jo rezultāti, kurus mēra kā maksājumus kreditoriem, nav pietiekami. INA sadalījums joprojām uzrāda pastāvīgi augstu korporatīvo aizdevumu īpatsvaru (apmēram divas trešdaļas), ko ir visgrūtāk uzlabot ar ātru un standartizētu pieeju. Pēdējo gadu laikā ir veikti vairāki grozījumi gan maksātnespējas, gan civiltiesiskās izpildes procedūrās. Turpmāki pielāgojumi, jo īpaši attiecībā uz nepamatotu kavēšanos, palīdzētu gan kreditoriem, gan aizņēmējiem, jo aizņēmēji gūtu labumu no iespējas sākt visu no jauna.

                  (27)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Portugāle sekmēs progresu IAM sasniegšanā un dos ieguldījumu kopīgos pūliņos nodrošināt konkurētspējīgu ilgtspēju Savienībā.

                  (28)

                  Cieša ekonomiku koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai panāktu strauju atveseļošanos no Covid-19 pandēmijas ekonomiskās ietekmes. Portugālei kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, būtu jānodrošina, ka tās politika turpina atbilst 2020. gada ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar politiku, ko īsteno pārējās dalībvalstis, kuru valūta ir euro, vienlaikus ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes.

                  (29)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Portugāles ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Portugālei adresēti iepriekšējos gados. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Portugālē, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (30)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (9) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

                  (31)

                  Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. 2020. gada valstij adresētajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka Covid-19 pandēmijas apkarošana un ekonomikas atveseļošanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. 2020. gada valstij adresētie ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomikas nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1., 2., 3. un 4. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Portugālei 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju, vienlaikus veicinot investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību un nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai veselības aprūpei un ilgtermiņa aprūpei.

                  2.

                  Atbalstīt nodarbinātību un noteikt prioritātes pasākumiem darbvietu saglabāšanai. Garantēt pietiekamu un efektīvu sociālo aizsardzību un ienākumu atbalstu. Atbalstīt digitālo tehnoloģiju izmantošanu, lai nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai izglītībai un apmācībai un palielinātu uzņēmumu konkurētspēju.

                  3.

                  Īstenot pagaidu pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt uzņēmumu, jo īpaši MVU, piekļuvi likviditātei. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, dzelzceļa infrastruktūru un inovāciju.

                  4.

                  Palielināt administratīvo un nodokļu tiesu efektivitāti.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 301, 5.9.2019., 129. lpp.

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

         (7)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (8)  Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi (200,4 miljardi EUR) ietekme uz budžetu ir izteikta procentos no IKP 2020. gadā.

         (9)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Rumānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2020. gada konverģences programmu 2020/C 282/23

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/149

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Rumānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2020. gada konverģences programmu
      (2020/C 282/23)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Rumānija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

                  (2)

                  2020. gada ziņojums par Rumāniju tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Rumānija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (3) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Rumānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Rumānijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Vājie punkti jo īpaši ir saistīti ar izmaksu konkurētspēju un tekošā konta deficīta palielināšanos ekspansīvas fiskālās politikas un neprognozējamas uzņēmējdarbības vides apstākļos.

                  (3)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (4)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (5)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (4) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (6)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (7)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ tie ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (8)

                  Savienības likumdevējs ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 (5) un (ES) 2020/558 (6) jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai dalībvalstīm ļautu mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis 2020.–2021. grāmatvedības gadā var arī izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Rumānija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

                  (9)

                  Paredzams, ka Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas dažādos Rumānijas reģionos izpaudīsies nevienmērīgi, tāpēc ka tajos ir būtiskas investīciju un darba ražīguma atšķirības un atšķirīgi specializācijas modeļi. Tas rada būtisku risku, ka Rumānijā palielināsies reģionālās atšķirības un zudīs novērotā tendence – neliela atšķirības mazināšanās starp galvaspilsētu un pārējo valsti vai starp pilsētu un lauku apgabaliem. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Rumānija 2020. gada valsts reformu programmu iesniedza 2020. gada 8. maijā un 2020. gada konverģences programmu – 2020. gada 14. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Rumāniju šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa.

                  (12)

                  Padome 2020. gada 3. aprīlī pieņēma Lēmumu (ES) 2020/509 (7), kurā tā konstatēja, ka Rumānijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, tāpēc ka 2019. gadā netika ievērots deficīta kritērijs. Konstatējuma pamatā bija valdības atjauninātie fiskālie mērķi, kas atspoguļoja budžeta izpildes datus no gada sākuma. 2019. gada vispārējās valdības budžeta deficīts 4,3 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) apstiprināja šo pārkāpumu. Pārkāpumu izraisīja pastāvīga fiskālās nelīdzsvarotības palielināšanās ekspansīvas fiskālās politikas dēļ kopš 2016. gada – laikposmā, kad bija vērojama spēcīga ekonomikas izaugsme. Ņemot vērā, ka minētajā laikposmā notika sistemātiska un atkārtota atkāpšanās no valsts fiskālajiem noteikumiem, šiem noteikumiem lielākoties nebija rezultātu. Turklāt Rumānija vairākas reizes nav efektīvi reaģējusi uz Padomes ieteikumiem, kas tai sniegti saistībā ar būtiskas novirzes procedūru. Padome 2020. gada 3. aprīlī nāca klajā arī ar ieteikumu (8) vēlākais līdz 2022. gadam izbeigt pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Rumānijā.

                  (13)

                  Rumānijas publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāte bija apdraudēta jau pirms Covid-19 uzliesmojuma, tāpēc ka valstij ir liels budžeta deficīts un tiek prognozēts ievērojams ar novecošanu saistīto izmaksu, jo īpaši pensiju, pieaugums. Vecuma pensijas 2019. gada septembrī tika palielinātas par 15 %, un, pamatojoties uz 2019. gada vasarā pieņemto pensiju likumu, 2020. gada septembrī tām būtu jāpalielinās par 40 %, un vēlreiz augšupējs pārrēķins būtu jāveic 2021. gada septembrī. Tādējādi laikposmā no 2020. līdz 2022. gadam pensiju izdevumi ievērojami palielinātos. Fiskālās stabilitātes riskus vēl vairāk palielina Covid-19 pandēmijas ietekme uz saimniecisko darbību un fiskālie pasākumi tās mazināšanai. Agrāko fiskālās politikas lēmumu rezultātā Rumānijai ir mazas fiskālās rezerves Covid-19 uzliesmojuma seku novēršanai.

                  (14)

                  Valdība savā 2020. gada konverģences programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies, proti, deficīts palielināsies no 4,3 % no IKP 2019. gadā līdz 6,7 % no IKP 2020. gadā, savukārt vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 35,2 % 2019. gadā līdz 40,9 % 2020. gadā. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība. Turklāt budžeta prognozes ir saistītas ar riskiem, proti, daži ieņēmumu posteņi, šķiet, nav aplēsti saskaņā ar pamatā esošajām makroekonomikas prognozēm, savukārt dažu kārtējo izdevumu posteņu samazinājums, šķiet, ir balstīts uz tādiem fiskālās konsolidācijas pasākumiem, kas nav precizēti programmā.

                  (15)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Rumānija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 1,2 % no IKP. Pasākumi ietver tehnisku bezdarbnieka pabalstu darbiniekiem un līdzīgus pabalstus citām darba ņēmēju kategorijām, medicīnisko aprīkojumu un citus izdevumus Covid-19 apkarošanai, un piemaksas veselības nozares darbiniekiem, kas strādā ar pacientiem, kuri inficēti ar Covid-19. Turklāt valdība ir paziņojusi par pasākumiem, kuri palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Minētie pasākumi ietver nodokļu nomaksas atlikšanu, pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atmaksas paātrināšanu, aizdevumu garantijas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), pagaidu moratoriju banku aizdevumu maksājumiem, kas jāveic mājsaimniecībām un MVU, un MVU īres un komunālo pakalpojumu rēķinu apmaksas atlikšanu. Kopumā Rumānijas valdības veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā.

                  (16)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Rumānijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta –9,2 % apmērā no IKP 2020. gadā un –11,4 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 46,2 %.

                  (17)

                  Rumānija ārkārtas stāvokli izsludināja 2020. gada 16. martā. Tika uzdots no 2020. gada 25. marta slēgt visas skolas un veikalus, izņemot tos, kas pārdod pirmās nepieciešamības preces, un stājās spēkā robežas šķērsošanas ierobežojumi. Pārvietošanās sabiedriskās vietās bija atļauta tikai atsevišķos gadījumos, un stingrāki pasākumi attiecās uz personām, kas vecākas par 65 gadiem. Rumānija arī ieviesa aizliegumu starptautiskiem ceļojumiem uz konkrētām valstīm un noteica stingru karantīnu vairākās pilsētās. Šī situācija ir smagi skārusi ekonomikas ražošanas sektoru, jo pārvietošanās ierobežojumi ir ļoti negatīvi ietekmējuši saimniecisko darbību. Vairāki rūpniecības sektora ražotāji marta otrajā pusē pārtrauca ražošanu, un tas spēcīgi ietekmēja svarīgākās nozares, piemēram, autobūves nozari. Līdzīgas tendences ir vērojamas mazumtirdzniecības un viesmīlības nozarēs. Kopējā ietekme 2020. gadā izraisīs ekonomikas lejupslīdi. Ārkārtas stāvoklis tika atcelts 2020. gada 14. maijā, un Rumānija paziņoja, ka tā pakāpeniski atcels pārvietošanās ierobežojumus. No 2020. gada 15. maija tika atvieglota pārvietošanās pilsētās, daļēji atsākās komerciālā mazumtirdzniecība un tika noteikts, ka slēgtās sabiedriskās vietās un komerctelpās, sabiedriskajā transportā un darba vietās ir obligāti jānēsā sejas aizsargmaskas. 2020. gada aprīļa beigās un maija sākumā darbu pakāpeniski atsāka daži automobiļu nozares ražotāji. Valdība gatavo turpmākus pasākumus, kuru mērķis ir ekonomikas restartēšana.

                  (18)

                  Pandēmija ir radījusi vēl nepieredzētu spiedienu uz veselības aprūpes sistēmu. Jau pirms krīzes tai bija raksturīgas strukturālas nepilnības, piemēram, mazs finansējums un nevienlīdzīga piekļuve veselības aprūpei. Šajā kontekstā nozīmīgs uzdevums ir uzlabot veselības aprūpes sistēmas noturību un spēju reaģēt uz satricinājumiem. Reaģējot uz krīzi, Rumānija vispirms nekavējoties iegādājās kritiski svarīgus medicīniskos izstrādājumus un neapdrošināto personu minimālo pabalstu paketē iekļāva ar Covid-19 saistītās medicīniskās izmaksas. Veselības sistēmas noturību vājina ievērojams veselības aprūpes darbinieku, tostarp ģimenes ārstu, trūkums, kā arī novecojušas medicīniskās iestādes, medicīnisko izstrādājumu trūkums, nepietiekama veselības aprūpes darbinieku apmācība un tas, ka nav pietiekami nodrošināta nepārtrauktība un integrācija starp dažādiem aprūpes līmeņiem. Jau pirms Covid-19 krīzes bija zināms, ka palielinās neapmierinātās medicīniskās vajadzības, un piekļuve veselības aprūpei, iespējams, ir pasliktinājusies. Pandēmija vēl vairāk atklāja reģionālās atšķirības un to, ka attiecībā uz grupām ar zemiem ienākumiem un vecāka gadagājuma cilvēkiem veselības aprūpes tvērums nav pietiekams. Ilgtermiņā sabiedrības novecošana un migrācija ir problēmas, kas rada arvien lielāku spiedienu uz veselības aprūpes sistēmas ilgtspēju. Ņemot vērā Covid-19, vienlīdz svarīgi ir risināt strukturālus jautājumus, tostarp izstrādāt profilaktisku, ambulatoru un kopienā balstītu aprūpi, izmantojot mērķtiecīgus sabiedriskās politikas pasākumus. Būs vajadzīgas ilgtermiņa investīcijas, lai stiprinātu Rumānijas veselības aprūpes sistēmu, nodrošinot veselības aprūpes darbiniekus un aprīkojumu, uzlabojot tehnoloģiskos un lietišķos pētījumus un visiem iedzīvotājiem, arī ārpus pilsētām, nodrošinot labāku veselības aprūpes pakalpojumu tvērumu un piekļūstamību, tostarp, izmantojot e-veselības pakalpojumus.

                  (19)

                  Pēdējo gadu straujās ekonomiskās izaugsmes iespaidā uzlabojās sociālie apstākļi. Mājsaimniecību izmantojamie bruto ienākumi 2019. gadā palielinājās par 5,7 %. Nabadzības un sociālās atstumtības risks (31,2 % apmērā 2019. gadā) bija viens no augstākajiem Savienībā, taču tam bija tendence pastāvīgi samazināties. Tomēr pandēmijas ietekme uz ekonomiku var izraisīt sociālo apstākļu pasliktināšanos. Paredzams, ka pieaugs nabadzība un sociālā atstumtība, tostarp bērnu nabadzība, nodarbinātu personu nabadzība un ienākumu nevienlīdzība, un tam visvairāk pakļautas ir visneaizsargātākās iedzīvotāju grupas, piemēram, nestandarta darba ņēmēji, nedeklarēti darba ņēmēji, pašnodarbinātas personas, romi, cilvēki ar invaliditāti, vecāka gadagājuma cilvēki un bezpajumtnieki. Sociālās aizsardzības pasākumu tvērums un piemērotība un nodokļu un pabalstu sistēmas efektivitāte ienākumu pārdalē joprojām ir ierobežota. Bērniem lauku apvidos un neoficiālās apmetnēs ir ierobežota piekļuve kvalitatīvai pirmsskolas izglītībai un aprūpei, pienācīgam uzturam, veselības aprūpei un mājokļiem. Sociālajiem pārvedumiem ir ļoti ierobežota ietekme uz nabadzības samazināšanu, un kopš 2008. gada nav atjaunināts sociālais atsauces indekss, ko izmanto kā pamatu lielākajai daļai sociālo pabalstu. Rādītājs, kas raksturo minimālo ienākumu atbalsta adekvātumu, joprojām ir viens no zemākajiem Savienībā. Lai gan minimālo iekļaušanas ienākumu reforma tika pieņemta 2016. gadā, tā ir atlikta uz 2021. gadu. Sociālie pakalpojumi un pamatpakalpojumi joprojām ir lielā mērā nepietiekami, tostarp tādās jomās kā ūdensapgāde un sanitārija, enerģētika un mājokļi. Turklāt teritoriālais sadalījums ir nevienmērīgs, un to raksturo būtiskas atšķirības starp laukiem un pilsētām un reģioniem. Tas var ierobežot spēju pretoties pandēmijas ietekmei. Sociālās ekonomikas potenciāls uzlabot sociālos apstākļus joprojām netiek izmantots.

                  (20)

                  2019. gadā darba tirgus attīstība joprojām bija pozitīva, taču vēl aizvien pastāv atšķirības starp reģioniem, lauku un pilsētu teritorijām un sociālekonomiskajām grupām. Ir reģistrēts augsts neaktivitātes līmenis, jo īpaši tādās grupās kā sievietes, jaunieši, mazkvalificēti darbinieki, cilvēki ar invaliditāti un vecāka gadagājuma cilvēki. Saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu pašreizējās problēmas, iespējams, padziļināsies, un vienlaikus strauji pieaugs bezdarbs un neaktivitāte. Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 6,5 %, bet 2021. gadā mazināsies – līdz 5,4 %. Joprojām problēma ir nedeklarēts darbs, un pašreizējā situācijā tā negatīvā ietekme varētu kļūt vēl lielāka, kas skaidri liecina par nepieciešamību atbalstīt pāreju uz deklarētu darbu. Tādēļ ir ļoti svarīgi nodrošināt savlaicīgus un konkrētajām vajadzībām pielāgotus pakalpojumus, lai apmierinātu krīzes skarto neaizsargāto grupu un darba ņēmēju vajadzības. Lai īstermiņā un ilgtermiņā stiprinātu darba tirgus noturību, papildus nesen uzsāktajai tehniskā bezdarba shēmai ir ļoti būtiski, iesaistot sociālos partnerus, attīstīt piekļuvi saīsināta darbalaika shēmām, veicināt ienākumu atbalsta pasākumus un krīzes skartajiem darba ņēmējiem dot iespēju strādāt saskaņā ar elastīgu darba režīmu un tāldarbā.

                  (21)

                  Ilgstoši pastāvoša prasmju neatbilstība un prasmju trūkums, kam pamatā ir demogrāfiskās tendences un izglītības un apmācības nepietiekama atbilstība darba tirgus prasībām, ierobežoja Rumānijas ekonomikas izaugsmes potenciālu jau pirms pandēmijas. Pieaugušo īpatsvars, kuri 2019. gadā piedalījās mācību pasākumos (1,3 %), ir viens no zemākajiem Savienībā. Maza dalība pirmsskolas izglītībā un aprūpē palielina iespēju nevienlīdzību skolēnu vidū. Būtiskas problēmas joprojām pastāv taisnīguma, iekļautības un izglītības kvalitātes ziņā, un šajā jomā ir vajadzīgas stratēģiskas reformas. Neraugoties uz pēdējos gados gūtajiem panākumiem, Rumānijā ir liels to personu īpatsvars, kas priekšlaicīgi pamet izglītību un apmācību (15,3 % 2019. gadā), un to jauniešu īpatsvars, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (14,7 %, kas ir neliels pieaugums salīdzinājumā ar 2018. gadu). Joprojām nav izveidots integrēts valsts mēroga mehānisms priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas novēršanai. Izglītības rezultāti, jo īpaši lauku un ekonomiski atpalikušajos reģionos, neuzlabojas. Dalība augstākajā izglītībā ir zema, un tā joprojām nav pietiekami pielāgota darba tirgus vajadzībām. Absolventu skaits zinātnē, tehnoloģijās, inženierzinātnēs un matemātikā (STEM) joprojām ir mazs. Rumānijai ir slikti rezultāti daudzos digitālās ekonomikas un sabiedrības indeksa rādītājos, tostarp tādos kā digitālie sabiedriskie pakalpojumi, iedzīvotāju digitālās prasmes un uzņēmumu digitalizācija. Digitālo pamatprasmju un programmatūras pamatprasmju līmenis ir viens no zemākajiem Savienībā. Nevienmērīgas digitālās infrastruktūras un nepietiekamu digitālo prasmju dēļ Covid-19 uzliesmojuma izraisītā pāreja uz attālinātu mācīšanos rada problēmas izglītības un apmācības iestādēm, pedagogiem un studentiem, jo īpaši nelabvēlīgā situācijā esošiem studentiem un romiem.

                  (22)

                  Covid-19 pandēmijas un no tās izrietošo pārvietošanās ierobežojumu dēļ piegādes ķēdes visā valstī ir pārtrauktas, uzņēmumiem ir nācies samazināt vai pat pārtraukt darbību, un cilvēki nav varējuši strādāt. Visus uzņēmumus, jo īpaši MVU, spēcīgi ietekmē tirdzniecības pārtraukšana un pārvietošanās ierobežojumi, un tie saskaras ar likviditātes ierobežojumiem un bankrota risku. Valdība pieņēma pasākumu kopumu, kas apvieno pielāgotu palīdzību uzņēmumiem un ienākumu aizsardzību visiem skartajiem darba ņēmējiem. Lai atgūtos no krīzes, būs vajadzīgi papildu līdzekļi uzņēmumu un mājsaimniecību turpmākai atbalstīšanai. Īpaša uzmanība būs jāpievērš pakalpojumu nozarei, jo tā ir cietusi vissmagāk un paredzams, ka dažās tās apakšnozarēs lejupslīde būs ilgāka nekā ražošanas nozarē. Valdības reaģēšanas pasākumi ietver publisko garantiju shēmas (IMM Invest) izveidi: tās apmērs ir 15 miljardi Rumānijas leju un tā piedāvā valsts garantijas MVU, kuri slēdz līgumus par bezprocentu aizdevumiem investīciju finansēšanai un apgrozāmā kapitāla nodrošināšanai. Šīs garantijas būs izdevīgas arī bankām, kurām arī turpmāk jābūt labi kapitalizētām un likvīdām, lai nodrošinātu nepieciešamo kredītu plūsmu mājsaimniecībām un uzņēmumiem. Turklāt, ņemot vērā banku līdz šim samērā ierobežoto lomu kredītu piešķiršanā uzņēmumiem, jo īpaši inovatīviem MVU, ar aizdevumu garantijām vien varētu nepietikt.

                  (23)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp,veicot attiecīgas reformas. Krīze vēl skaidrāk parādīja, ka Rumānijai ir ārkārtīgi svarīgi atsākt publiskās infrastruktūras darbus tādās jomās kā ilgtspējīgs transports, tīra enerģija un vides un digitālo pakalpojumu infrastruktūra. Pilsētu transportu negatīvi ietekmē sektora sliktā organizētība un vietējo pakalpojumu sniedzēju vājā administratīvā kapacitāte. Atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūrai joprojām raksturīgs ļoti neliels sadzīves atkritumu reciklēšanas apjoms un ļoti augsts poligonos apglabāto atkritumu rādītājs. Nacionālā enerģētikas un klimata plāna īstenošanai būs vajadzīgi ieguldījumi tīrā enerģijas ražošanā un izmantošanā, kā arī pārveidojumi reģionos, kur dominē viena rūpniecības nozare un kas ir oglekļietilpīgi. Jāpastiprina centieni paplašināt un modernizēt dzeramā ūdens un notekūdeņu infrastruktūru. Ieguldījumi ir jāveic gaisa monitoringa tīklā, jo tajā pastāv nopietnas strukturālas nepilnības. Tāpat ir jāmodernizē visi digitālie sabiedriskie pakalpojumi, kas rada informācijas apmaiņu, tostarp sociālajā, izglītības un veselības jomā, un jānodrošina to sadarbspēja. Lielās reģionālās atšķirības un zemais ražīgums dažās nozarēs ir šķērslis ilgtspējīgai izaugsmei ilgtermiņā. Vienlīdz svarīgi ir investēt ekonomikas konkurētspējas veicināšanā, atbalstot pētniecības un izstrādes darbības, inovatīvus MVU un integrāciju Savienības stratēģiskajās vērtību ķēdēs. Uzņēmumu ieguldījumi pētniecībā un izstrādē joprojām ir nelieli un aprobežojas ar nelielu skaitu apakšnozaru, kas ir ļoti atkarīgas no ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem. Pētniecības un izstrādes publiskā finansējuma samazināšanās ir novedusi pie zemas zinātniskās un tehnoloģiskās kvalitātes un vājas saiknes starp akadēmiskajām aprindām un uzņēmumiem. 2021.–2027. gadam paredzēto līdzekļu plānošana Taisnīgas pārkārtošanās fondam, kas aplūkots Komisijas priekšlikumā, varētu palīdzēt Rumānijai risināt dažas no problēmām, ko rada pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku, jo īpaši teritorijās, kas ietvertas 2020. gada ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Rumānijai optimāli izmantot minēto fondu.

                  (24)

                  Valsts pārvaldes reforma ir apstājusies. Nav izveidota efektīva stratēģiskā un budžeta plānošanas sistēma, kas iespaido valsts ilgtermiņa attīstības stratēģisko redzējumu, darbību prioritāšu noteikšanu un politikas koordināciju centrālā un vietējā līmenī. Nozaru stratēģiskais satvars ir sadrumstalots un dažkārt pārklājas, bet pasākumi, kas jāveic nozarēs, nav sarindoti prioritārā secībā. Valdības Ģenerālsekretariāta stratēģiskās pārvaldības loma joprojām nav konsolidēta. Kompetences un resursi ir ļoti sadrumstaloti, un tas joprojām ietekmē sabiedrisko pakalpojumu īstenošanu, jo īpaši vietējā līmenī un nabadzīgās kopienās. Birokrātija un nepietiekama spēja sniegt kvalitatīvus pakalpojumus, tostarp digitālos, negatīvi ietekmē iedzīvotājus un uzņēmumus, jo īpaši krīzes laikā. Tirgus attīstību kavē arī apgrūtinošas administratīvās procedūras, kas saistītas ar uzņēmumu izveidi, kā arī regulatīvās prasības, kas attiecas uz pakalpojumu sniedzējiem, tostarp reglamentētām profesijām. Pastiprināta sadarbība starp Rumānijas tirgus uzraudzības iestādēm un muitas dienestiem var palīdzēt samazināt no trešām valstīm importētu neatbilstīgu ražojumu apjomu. Bieža reorganizācija un pārlieka pagaidu pārvaldības izmantošana apgrūtina vadības neatkarību. Joprojām problemātiski ir īstenot valstij piederošu uzņēmumu korporatīvu pārvaldību.

                  (25)

                  Vēl aizvien nopietna problēma ir lēmumu pieņemšanas paredzamība. Pirms krīzes tika izpildīta tikai apmēram viena trešdaļa no valdības gada plāna. Pieņemto ārkārtas rīkojumu skaits joprojām bija ļoti liels, un tas radīja nenoteiktību un, iespējams, kavēja investīcijas. Piemēram, GEO 114/2018 sociālekonomiskā ziņā būtiski ietekmēja vairākas nozares, tostarp finanšu nozari. Lai gan tika atcelti noteikumi, kam bija negatīva ietekme uz banku nozari, joprojām ir spēkā daži pasākumi, kas varētu ietekmēt otrā pensiju līmeņa fondu ilgtermiņa dzīvotspēju. Būtiskas problēmas vēl aizvien ir saistītas ar publiskā iepirkuma tiesību aktu paredzamību un stabilitāti. Publiskā iepirkuma efektivitāte joprojām ir problēma, tāpat kā dažu pasākumu neatgriezeniskums, jo īpaši ex ante kontroles vienkāršošana. Nav izdevies būtiski uzlabot regulējuma ietekmes novērtējumu pārvaldību, kvalitāti un efektīvu izmantošanu. Nav izveidota iestāžu sistēma kvalitātes kontrolēšanai valdības līmenī, un joprojām tiek izvērtētas iespējas izveidot regulējuma ietekmes novērtēšanas padomi. Vēl aizvien maz tiek izmantots sociālais dialogs, jo īpaši nozaru līmenī, savukārt jēgpilna un pastāvīga sociālo partneru iesaiste ir būtisks priekšnoteikums tam, lai jebkāda ar esošo krīzi saistīta izejas un atveseļošanas stratēģija būtu sekmīga. Konsultācijām izveidotā iestāžu sistēma netiek pienācīgi izmantota lēmumu pieņemšanas procesā, un tā pietiekami neiesaista sociālos partnerus reformu izstrādē un īstenošanā. Diskusijas par izmaiņām sociālā dialoga likumā un ekonomikas nozaru pārskatīšana ir apstājusies. Vēl aizvien nav skaidrs, kāda būs turpmākā rīcība saistībā ar Starptautiskās Darba organizācijas 2018. gada aprīlī izdotajiem ieteikumiem. Tas, ka neeksistē pastāvīgs objektīvs mehānisms minimālās algas noteikšanai, var negatīvi ietekmēt uzņēmējdarbības vidi.

                  (26)

                  Rumānijai adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgadā. Tas ietver 2019. gada valstij adresētos ieteikumus, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Visi 2019. gada valstij adresētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, tostarp pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

                  (27)

                  Pēc vairākiem pēdējo gadu sarežģījumiem spiediens uz banku nozari ir mazinājies, jo 2020. gada sākumā tika atcelti vairāki pasākumi, kas iepriekš radīja bažas, tostarp banku nodoklis. Banku nozare pašreizējās Covid-19 krīzes sākumā bija labi kapitalizēta un likvīda, un ienākumus nenesošo aizdevumu īpatsvars samazinājās zem 5 %. Lai banku sektors saglabātu noturību un bankas – spēju absorbēt satricinājumus, svarīgi ir arī valdības pieņemtie pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt mājsaimniecības un uzņēmumus, jo īpaši MVU. Arī komercbankas ir veikušas pasākumus klientu atbalstam, piemēram, atlikušas pamatsummas un procentu maksājumus, pagarinājušas kredīta atmaksu, nodrošinājušas skaidru naudu bankomātos un samazinājušas maksu par tiešsaistes pakalpojumiem. Rumānijas valsts banka 2020. gada 20. martā pazemināja monetārās politikas likmi un ir sākusi pirkt Rumānijas lejās denominētus valdības vērtspapīrus sekundārajā tirgū, lai nodrošinātu raitu reālās ekonomikas un publiskā sektora finansēšanu. Neraugoties uz pieņemtajiem pasākumiem, tostarp uzraudzības iestāžu atļauto prudenciālās uzraudzības elastību, aktīvu kvalitāte turpmākajos mēnešos, iespējams, pasliktināsies. Šādos apstākļos aktīvu kvalitāti banku nozarē palīdzēs aizsargāt tas, ka tiks saglabāti piesardzīgas kreditēšanas standarti un par prioritāti noteikts atbalsts ekonomiski dzīvotspējīgiem aizņēmējiem. Turklāt stabilas un paredzamas regulatīvās vides garantēšana bankām ir svarīgs priekšnoteikums, lai tās joprojām aktīvi darbotos ekonomikas kreditēšanā un sniegtu atbalstu ekonomikas atveseļošanai.

                  (28)

                  Būtiski tiesību aktu grozījumi un politisks spiediens uz tiesu iestādēm 2017. un 2018. gadā un lielākajā daļā 2019. gada ir ietekmējuši tiesu sistēmas efektivitāti, kvalitāti un neatkarību, kā arī tās spēju izmeklēt augsta līmeņa korupciju un sodīt par to. Lai gan valdība pašlaik atbalsta korupcijas novēršanas un sodīšanas pasākumus un ir izrādījusi vēlmi atcelt dažus no vispretrunīgākajiem pasākumiem, Rumānija vēl nav veikusi nepieciešamās izmaiņas tiesību aktos. Šie jautājumi tiek uzraudzīti ar sadarbības un pārbaudes mehānisma palīdzību. Komisija šo mehānismu izmanto, lai uzraudzītu tiesu reformu un cīņu pret korupciju Rumānijā. Tāpēc šīs jomas Rumānijai adresētajos ieteikumos 2020. gadā nav aptvertas, bet tām ir liela nozīme pozitīvas sociālekonomiskās vides veidošanā šajā valstī.

                  (29)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Rumānija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un dos ieguldījumu kopīgos pūliņos nodrošināt konkurētspējīgu ilgtspēju Savienībā.

                  (30)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Rumānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada konverģences programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Rumānijai adresēti iepriekšējos gados. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Rumānijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (31)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada konverģences programmu, un tās atzinums (9) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

                  (32)

                  Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu. 2020. gada valstij adresētajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka Covid-19 pandēmijas apkarošana un ekonomikas atveseļošanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. 2020. gada valstij adresētie ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomisko nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 4. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Rumānijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Īstenot fiskālo politiku saskaņā ar Padomes 2020. gada 3. aprīļa ieteikumu un vienlaikus veikt visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai efektīvi novērstu pandēmiju, uzturētu ekonomiku un atbalstītu tās atveseļošanu nākotnē. Neīstenot tādus pastāvīgus pasākumus, kas varētu apdraudēt fiskālo stabilitāti. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību, jo īpaši tādos aspektos kā veselības aprūpes darbinieki un medicīniskie izstrādājumi, un uzlabot piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumiem.

                  2.

                  Nodrošināt adekvātu ienākumu aizstāšanu un paplašināt sociālās aizsardzības pasākumus un piekļuvi pamatpakalpojumiem visiem. Mazināt Covid-19 krīzes ietekmi uz nodarbinātību, izstrādājot elastīga darba režīma un aktivizēšanas pasākumus. Stiprināt prasmes un digitālo mācīšanos un nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi izglītībai.

                  3.

                  Nodrošināt likviditātes atbalstu ekonomikai, kas labvēlīgi ietekmētu uzņēmumus un mājsaimniecības, jo īpaši MVU un pašnodarbinātos. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz ilgtspējīgu transportu, digitālo pakalpojumu infrastruktūru, tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu un vides infrastruktūru, tostarp ogļu ieguves reģionos.

                  4.

                  Uzlabot valsts pārvaldes kvalitāti un efektivitāti un lēmumu pieņemšanas paredzamību, tostarp, pienācīgi iesaistot sociālos partnerus.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 301, 5.9.2019., 135. lpp.

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

         (7)  Padomes Lēmums (ES) 2020/509 (2020. gada 3. aprīlis) par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Rumānijā (OV L 110, 8.4.2020., 58. lpp.).

         (8)  Padomes Ieteikums (2020. gada 3. aprīlis) par pārmērīga valdības budžeta deficīta situācijas novēršanu Rumānijā (OV C 116, 8.4.2020., 1. lpp.).

         (9)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.