               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 332 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Itālijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Itālijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Eiropadome 2016. gada 17. un 18. martā apstiprināja gada izaugsmes pētījumā noteiktās prioritātes. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā tā identificēja Itāliju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  7
               . Eiropadome 2016. gada 18. un 19. februārī apstiprināja minēto ieteikumu, un Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Ņemot vērā to, ka Itālijas valūta ir euro un ka ekonomiskās un monetārās savienības dalībvalstu ekonomika ir savstarpēji cieši saistīta, Itālijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga šā ieteikuma īstenošana.

               (2)2016. gada ziņojums par Itāliju tika publicēts 2016. gada 26. februārī.
                  8
                Tajā ir novērtēts progress, ko Itālija panākusi, īstenojot tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2015. gada 14. jūlijā, un Itālijas panāktais progress stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanā. Ziņojumā ir ietverts arī padziļināts pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā darīja zināmus padziļinātā pārskata rezultātus.
                  9
                Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Itālija saskaras ar pārmērīgu makroekonomikas nelīdzsvarotību. Konkrētāk, lēnais produktivitātes pieaugums traucē atgūt konkurētspēju, un tādēļ ir daudz grūtāk samazināt lielo valsts parāda īpatsvaru. Īpaši svarīgs ir risks saistībā ar nelabvēlīgu ietekmi uz Itālijas ekonomiku un, ņemot vērā tās lielumu, nelabvēlīgu ietekmi uz ekonomikas un monetāro savienību.

               (3)Itālija 2016. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus. Komisija papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu, ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  10
               .

               (5)Uz Itāliju attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un laikā no 2013. līdz 2015. gadam – arī pārejas noteikums par parādu . Stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2015. gadā sasniegs maksimumu 132,7 % apmērā un pakāpeniski samazināsies līdz 123,8 % 2019. gadā. Saskaņā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi ir sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP 2016. gadā stabilizēsies un sāks nedaudz samazināties tikai 2017. gadā. Itālijas iestādes ir informējušas par vērienīgām privatizācijas programmām, kuru īstenošana ir svarīgs uzdevums Itālijai, ņemot vērā to, ka tiek sagaidīts, ka Itālija tās ietekmē veiks parāda samazināšanas pasākumus. Lai gan privatizācija 2015. gadā tika īstenota saskaņā ar plānu, mērķis, lai ieņēmumi no privatizācijas katru gadu laikposmā no 2016. līdz 2018. gadam būtu 0,5 % un 2019. gadā — 0,3 %, šķiet ļoti vērienīgs, ņemot vērā arī kavēšanos dažos privatizācijas projektos. Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams.

               (6)Komisija 2016. gada 18. maijā publicēja ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu, jo Itālija 2015. gadā nebija panākusi pietiekošu progresu parāda noteikuma ievērošanā. Analīzē bija ietverti visi nozīmīgie faktori un tika secināts, ka būtu jāuzskata, ka parāda kritērijs ir ievērots. Komisija pārskatīs savu novērtējumu jaunā ziņojumā saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, balstoties uz Komisijas 2016. gada rudens prognozi, kad būs pieejama papildu informācija par 2017. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgo korekciju atsākšanu.

               (7)Itālijai 2015. gada pavasarī tika atļauta īslaicīga novirze par 0,4 procentu punktiem no IKP no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā apjomīgas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Itālija savā 2016. gada budžeta plāna projektā lūdza atļaut papildu novirzi par 0,1 procentu punktu no IKP no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā citas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmē publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Sīkāk par to, kas ir pamatā visām šīm reformām, minēts Itālijas 2016. gada valsts reformu programmā, kas visumā apstiprina reformu programmu. Programmā ierosināto toreformu jomas, kuras ietekmēs publisko finanšu stabilitāti, ir šādas: i) valsts pārvalde un vienkāršošana, ii) preču un pakalpojumu tirgi, iii) darba tirgus, iv) civiltiesības, v) izglītība, vi) nodokļu pārbīde, vii) pasākumi ienākumus nenesošu aizdevumu apjoma samazināšanai un maksātnespējas procedūru reformēšanai un viii) izdevumu pārskatīšana kā finansēšanas pasākums. Saskaņā ar iestāžu novērtējumu visu šo reformu ietekme uz reālo IKP līdz 2020. gadam būs 2,2 procentu punkti, un tas varētu būt ticams. Ja reformas īstenos pilnībā un paredzētajā laikā, tās labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti. Var uzskatīt, ka Itālijai pašlaik var atļaut lūgto īslaicīgo novirzi pilnā apmērā – par 0,5 procentu punkttiem no IKP 2016. gadā, ja vien tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, ko uzraudzīs Eiropas pusgada ietvaros, un ievērojot 10. apsvērumā minētos nosacījumus.

               (8)Itālija savā 2016. gada budžeta plāna projektā lūdza atļaut papildu novirzi par 0,3 procentu punktiem no IKP no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā valsts ieguldījumu izdevumus ES līdzfinansētos projektos. Ir iespaids, ka 2016. gada stabilitātes programmā sniegtā informācija apstiprina, ka Itālijas novirze no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā tiek faktiski izmantota ieguldījumu palielināšanai. Tomēr joprojām ir zināmas šaubas par iespēju 2016. gadā nodrošināt visu līdzfinansēto ieguldījumu prognozēto apjomu. Var uzskatīt, ka Itālijai pašlaik var atļaut īslaicīgu novirzi par 0,25 procentu punkttiem no IKP 2016. gadā, ja vien tā pienācīgi veiks plānotos ieguldījumus, un ievērojot 10. apsvērumā minētos nosacījumus. Komisija veiks ex-post novērtējumu, lai pārbaudītu valsts faktiskos izdevumus līdzfinansētos ieguldījumu projektos un ar tiem saistīto atvieglojumu, uz ko Itālija var pretendēt saskaņā ar tā dēvēto “ieguldījumu klauzulu”.

               (9)2016. gada stabilitātes programmā ir norādīts, ka ārkārtējam bēgļu pieplūdumam, kā arī ārkārtas drošības pasākumiem ir nozīmīga ietekme uz budžetu un ka to vajadzētu uzskatīt par ārkārtēju notikumu, kuru valdība nevar ietekmēt, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā. Komisija uzskata, ka šī papildu ietekme ir saskaņā ar saskaņā ar stabilitātes programmā sniegtajiem aprēķiniem un izdevumiem saistībā ar bēgļiem 2015. gadā sasniedz 0,03 % no IKP un 2016. gadā — 0,04 %, bet drošības pasākumiem 2016. gadā — 0,06 % no IKP. Šajā sakarā Itālija lūdza apstiprināt īslaicīgu novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā ietvertie noteikumi ļauj apstiprināt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums, kā arī nopietnie terorisma draudi ir ārkārtas gadījumi, to ietekme uz Itālijas publiskajām finansēm ir ievērojama un ar to, ka tiktu pieļauta novirze no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ilgtspēja netiktu apdraudēta. Tāpēc nepieciešamā korekcija vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2015. gadā ir samazināta, lai ņemtu vērā papildu izmaksas saistībā ar bēgļiem. 2017. gada pavasarī tiks veikts galīgais novērtējums par 2016. gadu, arī par attiecināmajām summām, balstoties uz novērotajiem datiem, ko sniegušas Itālijas iestādes.

               (10)Komisija atzinumā par Itālijas 2016. gada budžeta plāna projektu
                  11
                norāda, ka saistībā ar “vispārējo novērtējumu” par iespējamo novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, Komisija ņems vērā to, ka Itālija, iespējams, drīkstēs izmantot elastīgumu saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, īpašu uzmanību pievēršot tam, vai novirze no korekcijas tiks faktiski izmantota ieguldījumu palielināšanai, tam, vai pastāv ticami plāni par VTM sasniegšanai vajadzīgo korekciju atsākšanu, un strukturālo reformu programmas virzībai, ņemot vērā Padomes ieteikumus. Saskaņā ar Komisijas novērtējumu Itālija 2016. gadā var pretendēt uz papildu atvieglojumu par 0,35 procentu punktiem no IKP, ņemot vērā strukturālo reformu īstenošanā panākto progresu, plānotos ieguldījumus, kā arī valdības apņemšanos nodrošināt atbilstību korekcijai vidēja termiņa mērķa sasniegšanai 2017. gadā, ko Komisija atkārtoti novērtēs rudenī.

               (11)Balstoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, 2016. gadā prognozētais strukturālais pasliktinājums par -0,7 % no IKP liecina par to, ka ir risks zināmai novirzei no Itālijas saistībām Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas ietvaros, ņemot vērā atļauto novirzi attiecībā uz ieguldījumiem un strukturālo reformu īstenošanu. Pieņemot, ka nebūs turpmāku politikas izmaiņu, Komisijas prognoze rāda, ka strukturālie pasākumi 2017. gadā būs nulles līmenī, tādējādi radot risku būtiski novirzīties no nepieciešamās strukturālās korekcijas 0,6 % apmērā no IKP.

               (12)Kopumā, pamatojoties uz 2016. gada stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka ir risks, ka Itālija nenodrošinās atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Komisija atkārtoti novērtēs Itālijas atbilstību nepieciešamajai korekcijai vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, pamatojoties uz Komisijas 2016. gada rudens prognozi, kad būs pieejama sīkāka informācija par Itālijas atsāktajām 2017. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgajām korekcijām, ieskaitot 2017. gada budžeta plāna projektu.

               (13)Lai gan tiek gatavotas iniciatīvas fiskālā regulējuma reformēšanai, līdz šim ir veikti tikai ierobežoti pasākumi, lai nodrošinātu izdevumu pārskatīšanas ieguldījumu fiskālajā konsolidācijā. Konkrētāk, izdevumu pārskatīšanas mērķi ir vēl vairāk samazināti un tas, ka izdevumu pārskatīšana vēl nav pilnīgi iekļauta budžeta procedūrā, apgrūtina šo pasākumu īstenošanas vispārējo efektivitāti. Paredzams, ka kopš 2009. gada notiekošās visaptverošās budžeta procedūras reformas pabeigšana novērsīs šo trūkumu un piešķirs budžeta procedūrai uz rezultātiem vairāk vērstu pieeju. Lai uzlabotu valsts parāda ilgtspēju, ir svarīgi arī paātrināt privatizācijas plāna īstenošanu. Itālijas nodokļu sistēma kavē ekonomisko efektivitāti un joprojām saskaras ar vairākām problēmām. Tās ir saistītas ar ļoti vāju nodokļu saistību izpildi un novēlotu nodokļu izdevumu reformu, īpaši attiecībā uz samazinātajām pievienotās vērtības nodokļa likmēm, un novecojušās kadastrālās vērtības sistēmas pārskatīšanu. Visi šie nodokļu sistēmas reformu reglamentējošā likuma aspekti nav īstenoti vai ir īstenoti tikai daļēji. Turklāt jaunākās attīstības tendences, piemēram, īpašuma nodokļa atcelšana galvenajai dzīvesvietai, varētu būt pretrunā mērķim paplašināt nodokļu bāzi un novirzīt nodokļu slogu no produktīviem faktoriem uz īpašumu un patēriņu.

               (14)Valsts pārvaldes reforma ir svarīgs pasākums, kas gadījumā, ja tiktu pieņemti un īstenoti nepieciešamie dekrētlikumi, Itālijai dotu iespēju izmantot paredzamos ieguvumus lielākas efektivitātes un kvalitatīvāka publiskā sektora izteiksmē. Dekrētlikumi par valsts uzņēmumiem un vietējiem sabiedriskajiem pakalpojumiem, ko valdība ierosināja 2016. gada janvārī, kā arī sagatavošanā esošais dekrētlikums par nodarbinātību publiskajā sektorā, ir īpaši svarīgi neefektivitātes galveno cēloņu novēršanai. Lai gan nesen ir veikti pasākumi, lai pastiprinātu cīņu pret korupciju, arī palielinot sankcijas un noilguma termiņus konkrētiem noziedzīgiem nodarījumiem korupcijas jomā, jau sen ieteiktā noilguma termiņu sistemātiskā pārskatīšana joprojām ir atlikta. Svarīgs jautājums ir arī krāpšana grāmatvedības uzskaites jomā. Tieslietu sistēmā liela problēma joprojām ir ilga tiesvedība un liels skaits neiztiesātu civillietu un komerclietu. Šo jautājumu risināšanai pēdējos gados veikto pasākumu ietekmes cieša uzraudzība palīdzēs novērtēt, vai ir nepieciešams tos papildināt ar papildu darbībām.

               (15)Ir panākts zināms progress aktīvu kvalitātes uzlabošanā banku sektorā. Lai gan jaunu ienākumus nenesošo aizdevumu pieplūdums pēdējos mēnešos ir palēninājies, to apjoms joprojām ir ļoti liels un turpina radīt spiedienu uz rentabilitāti un banku resursiem. Turklāt Itālijas maksātnespējas sistēmas un parādu piedziņas regulējums nepietiekoši veicina ātru samazinātas vērtības aizdevumu pārstrukturēšanu. Kopš 2015. gada vidus ir pieņemti vairāki likumi, lai vienkāršotu un paātrinātu maksātnespējas un piespiedu atsavināšanas procedūras, un ir ierosināts reglamentējošā likuma projekts fundamentālai bankrota regulējuma reformai. Tomēr vēl ir jāsagaida šo reformu ietekme uz procedūru ilgumu un atgūstamajām summām. Itālija kopš 2015. gada sākuma ir veikusi vairākus pasākumus, lai novērstu trūkumus banku korporatīvajā pārvaldībā, īpaši attiecībā uz lielākām kooperatīvajām bankām, bankām, kuru akcionāri ir fondi, un mazām krājaizdevu sabiedrībām. Pilnīga šo reformu īstenošana veicinātu sektora izturētspēju un nodrošinātu kredītu efektīvāku piešķiršanu reālajai ekonomikai. Ņemot vērā, ka banku sektora zemā efektivitāte izmaksu ziņā kavē rentabilitāti un iekšējā kapitāla veidošanu, vide ar vāju izaugsmi un zemām procentu likmēm ir vēl viena problēma. Jaunais ES banku noregulējuma satvars ir mainījis riska profilu banku emitētām obligācijām , no kurām ievērojamas summas atrodas Itālijas individuālo privāto klientu turējumā, un tas uzsver to, ka ir svarīgi, lai plaša sabiedrība izprastu finanšu jautājumus.

               (16)Itālija 2015. gadā pamatīgi reformēja darba tirgus iestādes, īstenojot tā dēvēto “Nodarbinātības likuma” reformu. Aktīva darba tirgus politikas reformas īstenošana ir būtiska, lai aktivizētu personas, kuras ir attālinātas no darba tirgus, it īpaši ilgtermiņa bezdarbniekus un jauniešus. Pašlaik ir aktuālas vairākas administratīvas, politiskas un ar resursiem saistītas problēmas. Konkrētāk, to risināšanai ir nepieciešams stiprināt valsts nodarbinātības dienestus un cieši uzraudzīt pakalpojumu sniegšanu. Ir veikta māceklības sistēmas reforma, lai iekļautu no darba atlaistos pieaugušos, taču tās īstenošana joprojām turpinās. Itālijā nav pietiekoši attīstītas otrā līmeņa pārrunas par darba koplīgumiem, un tas kavē tādu inovatīvu risinājumu ieviešanu uzņēmuma līmenī, kuri varētu uzlabot produktivitāti un ļautu darba samaksai ātrāk reaģēt uz darba tirgus apstākļiem. Rīcība šajā jomā ir jāveic, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar valstī pastāvošo praksi. Sociālie partneri vēl nav panākuši vienošanos par reformu darba koplīguma slēgšanas pārrunu jomā. Saskaņā ar valsts reformu programmu reforma ir sagaidāma līdz 2016. gada beigām. Sieviešu līdzdalība darba tirgū ir viena no viszemākajām ES. Sieviešu īpatsvars ir lielāks netipiskās un nestabilās darbvietās, sievietes ir lielākā daļa no nestandarta strādājošām personām, un viņas īpaši ietekmē neoficiālā ekonomika. Nodokļu un pabalstu sistēma nestimulē ģimenes otra pelnītāja iesaistīšanos nodarbinātībā, un Nodarbinātības likumā šis jautājums nav risināts iedarbīgi. Arī cenu ziņā pieejamu aprūpes pakalpojumu ierobežotā pieejamība kavē tādu sieviešu līdzdalību darba tirgū, kurām ir bērni un vecāka gadagājuma radinieki. Nabadzības līmenis ir augsts — vairāk nekā ceturtajai daļai itāļu draud nabadzība vai sociālā atstumtība, un sociālās palīdzības sniegšana joprojām ir zemā līmenī un ir sadrumstalota. Valsts nabadzības mazināšanas stratēģijas pieņemšana un īstenošana un sociālo izdevumu racionalizēšana varētu būt pirmais solis ceļā uz ienākumu minimuma shēmas pakāpenisku ieviešanu valsts mērogā, neietekmējot vispārējo budžeta neitralitāti. Ir panākts ievērojams progress izglītības reformas īstenošanā. Skolu reforma tika pieņemta 2015. gada jūlijā, un īstenošanas dekrētlikumi tiks pieņemti līdz 2017. gada janvārim.

               (17)Ir panākts neliels progress konkurences veicināšanā pakalpojumu jomā. 2015. gada ikgadējais konkurences likums pašlaik vēl tiek apspriests parlamentā. Vairāki noteikumi, piemēram, par juristu profesijām, ir mīkstināti parlamenta likumdošanas procesā. Vairākas jomas joprojām ir pārāk aizsargātas vai regulētas, it īpaši reglamentētās profesijas, veselības aprūpes sektors, vietējais sabiedriskais transports un taksometri, ostas un lidostas. Mazumtirdzniecības sektora attīstību kavē neefektivitāte, kas izriet no stingrā tirgus regulējuma. Publiskais iepirkums tiesību piešķiršanai saimnieciskajai darbībai, izmantojot valsts resursus, neveicina konkurenci, īpaši tādēļ, ka atļaujas tiek piešķirtas bez konkursa un pārredzamām procedūrām. Tirgus atvēršanas pasākumi ir jāatbalsta ar darījumdarbībai labvēlīgu vidi. Ir panākts neliels progress attiecībā uz vienkāršošanu saskaņā ar 2015.–2017. gada vienkāršošanas programmu, kas centrālajām un reģionālajām valsts pārvaldes iestādēm nodrošina vienkāršākas un efektīvākas sadarbības iespējas. Tomēr darījumdarbības vide Itālijā vēl joprojām nepietiekoši veicina izaugsmi un ieguldījumus, un tai kaitē sadrumstalotā un stratificētā normatīvo aktu sistēma, kas izriet no dažādiem valdības līmeņiem. Administratīvais un regulējuma radītais slogs joprojām nelabvēlīgi ietekmē ekonomikas dalībniekus. Stiprās puses, piemēram, saistībā ar komercsabiedrību dibināšanu vai maksātnespējas noregulējumu, pārmāc trūkumi tādās jomās kā būvniecības atļauju piešķiršana, līgumu izpilde, nodokļu maksājumi un kredītu saņemšana. Arī 2016. gada sākumā pieņemtās valsts publiskā iepirkuma stratēģijas īstenošana varētu veicināt dažu sistēmisku un plaši izplatītu trūkumu novēršanu.

               (18)Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi Itālijas ekonomikas politikas vispusīgu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Itālijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Itālijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Ieteikumi Eiropas pusgada ietvaros ir atspoguļoti turpmāk minētajā 1. līdz 5. ieteikumā.

               (19)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  12
                ir atspoguļots turpmāk minētajā 1. ieteikumā,

               (20)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk minētajā 1. līdz 5. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Itālijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.2016. gadā ierobežot īslaicīgo novirzi no nepieciešamās korekcijas par 0,5 % no IKP vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai līdz 0,75 % no IKP, kas atļauta attiecībā uz ieguldījumiem un strukturālo reformu īstenošanu, ievērojot nosacījumu, ka tiks atsāktas 2017. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgās korekcijas. Panākt ikgadēju fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa budžeta mērķi 2017. gadā. Paātrināt privatizācijas programmas īstenošanu un neplānoto papildu peļņu izlietot, lai ātrāk samazinātu vispārējās valdības parāda attiecību. Novirzīt nodokļu slogu no produktīviem faktoriem uz patēriņu un īpašumu. Samazināt nodokļu izdevumu skaitu un tvērumu un līdz 2017. gada vidum pabeigt kadastrālās sistēmas reformu. Veikt pasākumus, lai uzlabotu nodokļu saistību izpildi, izmantojot arī elektronisko rēķinu sagatavošanu un elektroniskos maksājumus.

               2.Īstenot valsts pārvaldes reformu, pieņemot un īstenojot visus nepieciešamos dekrētlikumus, īpaši tos, ar kuriem reformē vietējos valsts uzņēmumus, vietējos sabiedriskos pakalpojumus un cilvēkresursu pārvaldību. Pastiprināt cīņu pret korupciju, līdz 2016. gada beigām pārskatot noilguma termiņus. Samazināt civillietu tiesvedības ilgumu, īstenojot reformas un iedarbīgi veicot lietu sadali.

               3.Ātrāk samazināt ieņēmumus nenesošo aizdevumu apjomu, cita starpā uzlabojot maksātnespējas un parādu piedziņas regulējumu. Ātri pabeigt iesākto korporatīvās pārvaldības reformu īstenošanu banku sektorā.

               4.Īstenot aktīvas darba tirgus politikas reformu, it īpaši stiprinot nodarbinātības dienestu iedarbīgumu. Atvieglot darba sākšanu ģimenes otram pelnītājam. Pieņemt un īstenot valsts nabadzības mazināšanas stratēģiju un pārskatīt un racionalizēt sociālos izdevumus.

               5.Ātri pieņemt un īstenot vēl izskatīšanā esošos tiesību aktus par konkurenci. Veikt papildu pasākumus, lai uzlabotu konkurenci reglamentētajās profesijās, transporta jomā, veselības aprūpē, mazumtirdzniecības sektorā un koncesiju sistēmā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 332 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 81 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  C(2015) 8105 final.

                     (12)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 348 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Apvienotās Karalistes 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Apvienotās Karalistes 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Apvienotā Karaliste minēta kā viena no dalībvalstīm, par kurām būtu jāsagatavo padziļinātais pārskats.

               (2)2016. gada valsts ziņojums par Apvienoto Karalisti
                  6
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Apvienotās Karalistes panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Apvienotās Karalistes progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā ir iekļauti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem
                  7
               . Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Apvienotajā Karalistē nav pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības. Neaizsargātību var radīt liels mājsaimniecību sektora parāds, paaugstināti mājokļu cenu līmeņi un lieli tekošā konta deficīti. Tajā pašā laikā mājsaimniecību bilances kopumā ir spēcīgas un banku nozares noturība turpina uzlaboties. Īstermiņā, šķiet, ir pieaugusi mājsaimniecību sektora un plašākas ekonomikas noturība pret riskiem, piemēram, pret procentu likmes vai nodarbinātības satricinājumiem. Taču paies laiks, līdz vairākas valdības iniciatīvas būtiski ietekmēs nelīdzsvarotību starp mājokļu piedāvājumu un pieprasījumu. Riski, kas saistīti ar lielu tekošā konta deficītu, ir mazināti ar labvēlīgu iestāžu sistēmu un nelielām ārvalstu valūtas saistībām. Deficīta pieaugumu veicināja deficīta pieaugums attiecībā uz primārajiem ienākumiem, un paredzēts, ka, mazinoties nelabvēlīgajiem cikliskajiem apstākļiem, deficīts samazināsies.

               (3)Apvienotā Karaliste 2016. gada 24. martā iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               .

               (5)Pašlaik Apvienotajai Karalistei piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu. Ja Apvienotā Karaliste 2016.–2017. gadā nodrošinās pārmērīga budžeta deficīta noturīgu novēršanu, uz to, sākot no 2017.–2018. gada, būs attiecināma pakta preventīvā daļa un pārejas noteikums par parādu. Valdība savā 2015.–2016. gada konverģences programmā norāda, ka tā sagaida, ka nominālais deficīts 2016.–2017. gadā būs zem 3 % no IKP, un prognozē, ka līdz 2017.–2018. gadam tas turpmāk samazināsies līdz 2,0 % no IKP. Pārrēķinātais
                  9
                strukturālais deficīts norāda, ka sagaidāms strukturālās bilances uzlabojums 0,6 % apmērā no IKP 2015.–2016. gadā; 0,9 % apmērā no IKP 2016.–2017. gadā un 0,7 % apmērā no IKP 2017.–2018. gadā. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa budžeta mērķis. Saskaņā ar konverģences programmu tiek prognozēts, ka valsts parāda attiecība pret IKP pieaugs no 88,0 % no IKP 2015.–2016. gadā līdz augstākajam līmenim, proti, 88,3 % no IKP 2016.–2017. gadā un 2017.–2018. gadā samazināsies līdz 87,1 % no IKP. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Pasākumi, kas ļautu sasniegt 2016.–2017. gadā un 2017.–2018. gadā plānotos deficīta mērķus, ir pietiekami precizēti. Tomēr dažu pasākumu, kuru ietekme uz budžetu ir aptuveni 0,2 % apmērā no IKP, ietekme 2017.–2018. gadā ir neskaidrāka. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka Apvienotā Karaliste 2015.–2016. gadā būs sasniegusi ieteikto nominālo deficītu 4,1 % apmērā no IKP un īstenojusi ieteikto fiskālo konsolidāciju. Tiek prognozēts, ka Apvienotā Karaliste līdz 2016.–2017. gada termiņam novērsīs tās pārmērīgo deficītu saskaņā ar Padomes ieteikumiem, taču tā nesasniegs ieteikto nominālā deficīta mērķi 2,7 % apmērā no IKP. Paredzams, ka, īstenojot pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kumulatīvā veidā tiks nodrošināta nebūtiski mazāka fiskālā konsolidācija nekā ieteikts. Sagaidāms, ka 2017.–2018. gadā Apvienotā Karaliste nemainīgas politikas apstākļos nodrošinās atbilstību ieteiktajai korekcijai virzībā uz minimālo vidēja termiņa budžeta mērķi. Prognozēts arī, ka Apvienotā Karaliste 2017.–2018. gadā ievēros pārejas noteikumu par parādu. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Apvienotā Karaliste kopumā panāks atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.

               (6)Ražīgums Apvienotajā Karalistē sakaras ar stagnāciju kopš 2008. gada. Tas var būt saistīts ar vairākiem faktoriem, piemēram, zemu kapitāla ieguldījumu, prasmju trūkumu, prasmju neatbilstību un pāreju uz ekonomiku, ko veido uzņēmējdarbības nozares ar zemāku ražīgumu. Arī šajā kontekstā ir jāņem vērā problēmas, kas saistītas ar mājokļu nepietiekamību, jo īpaši ģeogrāfiskajos apgabalos, kur ir augsta ekonomikas izaugsme. Valdības 2015. gada jūlija politikas dokumentā “Fixing the foundations- creating a prosperous nation” ir izklāstīts visaptverošs risinājums šajā jomā. Ņemot vērā dažus joprojām pastāvošos šķēršļus ieguldījumiem un publisko un privāto ieguldījumu zemo līmeni Apvienotajā Karalistē, valdības politikas pasākumi nolūkā paaugstināt prasmju līmeni, inovāciju un ieguldījumus infrastruktūrā ir savlaicīgi, lai gan būtiska būs to sekmīga īstenošana. Viens no galvenajiem uzdevumiem ieguldījumu jomā ir nodrošināt pietiekamas investīcijas tīkla infrastruktūrā. Valsts infrastruktūras plānā, kas ir atjaunināts 2016. gada martā, saskaņotā un konsekventā satvarā ir izklāstīta sīkāka informācija par panākto progresu attiecībā uz infrastruktūras projektiem. Plāns ir atkarīgs no tā, vai izdosies nodrošināt privātā finansējuma pieaugumu attiecībā uz lielāko ieguldījuma daļu. Ļoti būtiska ir īstenošana un uzraudzība, kā arī izšķiroši faktori ir caurskatāmība un pārskatatbildība. Neraugoties uz dažādām valdības iniciatīvām, mājokļu pieprasījums joprojām pārsniedz piedāvājumu, un tas atspoguļojas augstajās un pieaugošajās mājokļu cenās. Mājokļu trūkums ir visakūtāk jūtams strauji augošajā Londonā un Dienvidaustrumu reģionos. Zemes izmantošana notiek saskaņā ar principiem, kas izklāstīti valsts plānošanas politikas satvarā, un reformētas plānošanas sistēmas efektīva īstenošana varētu veicināt mājokļu būvniecības pieaugumu.

               (7)Apvienotās Karalistes darba tirgus joprojām ir dinamisks. Nodarbinātības līmenis 2015. gadā sasniedza 76,9 % (vecuma grupā 20–64), savukārt bezdarba līmenis turpināja samazināties, sasniedzot 5,3 %. To jauniešu bezdarba līmenis, kas nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā, ir samazinājies vēl vairāk. Tomēr joprojām ir iespējami uzlabojumi attiecībā uz neaktīvu, nepietiekami nodarbinātu un mazkvalificētu darba ņēmēju nākotnes perspektīvām. Labākas attīstības iespējas darba tirgū un konkrētāki kvalifikācijas paaugstināšanas rīki palīdzētu tiem iedzīvotājiem, kuriem ir mazas algas un / vai kuriem ir maza darba slodze. Tas palīdzētu risināt arī prasmju trūkumu, kas dažās ekonomikas jomās, piemēram, celtniecībā, nenoliedzami pastāv. Būs rūpīgi jāpievēršas veiksmīgai to resursu izmantošanai, kas izriet no māceklības nodevas. Bērnu aprūpes pieejamības uzlabošanas priekšlikumi būs savlaicīgi jāīsteno, jo bērnu aprūpes iespēju pieejamība un izmaksas joprojām sagādā problēmas.

               (8)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi Apvienotās Karalistes ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada valsts ziņojumā. Turklāt tā ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Apvienotajai Karalistei adresētiem ieteikumiem. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Apvienotajā Karalistē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā nepieciešamību nostiprināt Eiropas Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas  ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (9)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums
                  10
                ir atspoguļots jo īpaši 1. Ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Apvienotajai Karalistei 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Censties ilgtspējīgi novērst pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2016.–2017. gadam. Pēc tam, kad tiks novērsts pārmērīgs budžeta deficīts, panākt 2017.–2018. gadā fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP minimālā vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               2.Risināt tīkla infrastruktūras ieguldījumu nepilnības, tostarp nodrošinot valsts infrastruktūras plāna ieguldījumu prioritāšu īstenošanu. Veikt turpmākus pasākumus, lai palielinātu mājokļu piedāvājumu, tostarp īstenojot valsts plānošanas politikas sistēmas reformas.

               3.Risināt prasmju neatbilstību un nodrošināt prasmju attīstību, tostarp stiprinot māceklības kvalitāti. Vēl vairāk uzlabot cenas ziņā pieņemamas un kvalitatīvas bērnu pilna laika aprūpes pieejamību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 348 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 96 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Strukturālā bilance, ko Komisija pārrēķinājusi uz konverģences programmā iekļautās informācijas pamata, ievērojot kopīgi saskaņotu metodiku.

                     (10)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 273 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Slovēnijas 2015. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2015. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Slovēnijas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2015. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – "Eiropa 2020" –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. gads) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā veido "integrētās pamatnostādnes". Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Slovēnijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par Slovēnijas atjaunināto stabilitātes programmu 2014. gadam. Komisija 2014. gada 28. novembrī saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 473/2013
                  5
                sniedza atzinumu par Slovēnijas budžeta plāna projektu 2015. gadam
                  6
               .

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  7
               , iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, balstoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu
                  8
               , kurā tā noteica Slovēniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai palielinātu investīcijas, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu un izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Slovēniju
                  9
               . Ziņojumā par valsti bija izvērtēta virzība, kāda panākta, īstenojot konkrētajai valstij sniegtos ieteikumus, kuri tika pieņemti 2014. gada 8. jūlijā. Ziņojumā par Slovēniju iekļauti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisijas izvērtējumā secināts, ka Slovēnija saskaras ar makroekonomisko nelīdzsvarotību, kuras novēršanai nepieciešama izlēmīga politiska rīcība un īpaša uzraudzība. Patlaban notiek līdzsvarošana; izlēmīga politiskā rīcība un eksporta rādītāju un izaugsmes apstākļu uzlabošanās ir samazinājuši riskus salīdzinājumā ar pagājušo gadu, jo īpaši tos, kas saistīti ar ārējo ilgtspējību. Tomēr vāja korporatīvā pārvaldība, augsts valsts sektora īpašumtiesību īpatsvars, augsts uzņēmumu aizņemto līdzekļu īpatsvars un pieaugošs valsts parāds rada riskus finanšu stabilitātei un izaugsmei, un tam jāvelta īpaša uzmanība. Līdz ar to nelīdzsvarotība vairs nav uzskatāma par pārmērīgu, bet tai joprojām ir jāpievērš īpaša uzmanība.

               (7)Slovēnija 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Slovēnijai patlaban piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu. Savā 2015. gada stabilitātes programmā valdība plāno novērst pārmērīgo deficītu Padomes noteiktajā termiņā, t. i., līdz 2015. gadam, un sasniegt vidēja termiņa mērķi – līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē – līdz 2020. gadam, t. i., vienu gadu pēc programmas darbības laika beigām. Valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu līdz 2,9 % no IKP 2015. gadā un līdz 0,9 % no IKP 2019. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valsts sektora parāda attiecība pret IKP 2015. gadā sasniegs savu augstāko rādītāju, 81,6 %, un pēc tam sāks samazināties. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru pamatojas šīs budžeta prognozes, ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, ir sagaidāma laikus īstenota un noturīga pārmērīgā deficīta novēršana līdz 2015. gadam. Vienlaikus fiskālie stimuli nesasniedz tādu apmēru, kādu ieteikusi Padome, balstoties uz strukturālo bilanci un veiktajiem diskrecionārajiem pasākumiem. Pieņemot, ka pārmērīgais deficīts tiks laikus novērsts, kā plānots, Slovēnijai no 2016. gada tiks piemērota pakta preventīvā daļa. Pasākumi plānoto deficīta mērķu atbalstam no 2016. gada nav izklāstīti pietiekami sīki. Tāpēc, ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, šķiet, ka pastāv būtiskas novirzes risks no prasītajām uz vidēja termiņa mērķi vērstām korekcijām 2016. gadā un būs nepieciešami turpmāki pasākumi. Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Slovēnija nespēs izpildīt Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Attiecībā uz fiskālajiem noteikumiem parlaments 2013. gadā atbalstīja konstitucionālu pamatojumu noteikumam par vispārējās valdības budžeta strukturālu sabalansētību / pārpalikumu. Tomēr vēl ir jāpieņem nepieciešamie īstenošanas tiesību akti. Sagaidāms, ka Publisko finanšu likuma pārskatīšanas rezultātā tiks radīts vajadzīgais tiesiskais pamats saistībā ar Fiskālo noteikumu likuma pamatā esošajiem procesuālajiem jautājumiem.

               (9)Slovēnija ir veikusi pasākumus, lai mazinātu spiedienu, kas ietekmē pensiju sistēmas ilgtspējību vidējā termiņā; tomēr, lai nodrošinātu sistēmas ilgtspējību pēc 2020. gada, vēl ir jāpielāgo galvenie parametri. 2013. gada pensiju reformai ir bijusi pozitīva ietekme, un sagaidāms, ka 2015. gada jūnijā tiks pieņemts tiesību akts, ar ko izveido demogrāfisko fondu. Tomēr, lai nodrošinātu pensiju ilgtspējību ilgtermiņā, būs nepieciešama turpmāka reforma. Nekāda virzība nav panākta attiecībā uz ilgtermiņa aprūpes sistēmas reformu. 2013. gada beigās valdība pieņēma ilgtermiņa aprūpes sistēmas reformu plānu, bet reformu īstenojošu tiesību aktu pieņemšana tika atlikta līdz 2015. gada beigām, lai vispirms varētu tikt pieņemti lēmumi par veselības apdrošināšanas reformu, tostarp par jautājumu attiecībā uz vispārējās veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes finansējuma avotiem. Ar novecošanu saistītos ilgtermiņa aprūpes izdevumus iespējams ierobežot, mērķtiecīgi novirzot pabalstus tiem, kam tie visvairāk vajadzīgi, un pārejot no stacionāras aprūpes uz mājas aprūpi.

               (10)2015. gada janvārī tika noslēgts sociālais nolīgums, kurā noteikts, ka algu pieaugums publiskajā sektorā būs mazāks nekā privātajā sektorā. Šis nolīgums neattiecas uz minimālo algu sastāvu un indeksāciju. Pēdējā laika minimālās algas pieaugums ir bijis ierobežots, lai gan minimālā alga joprojām ir relatīvi augsta salīdzinājumā ar vidējo algu. 2013. gada darba tirgus reformas izvērtējums liecina, ka darba tirgus ierobežojumi ir samazinājušies, tomēr saglabājas strukturālas problēmas attiecībā uz ilgtermiņa nodarbinātību un mazkvalificētu un gados vecāku darbinieku zemajiem nodarbinātības rādītājiem. Slovēnija ir veikusi dažus pasākumus, lai risinātu prasmju neatbilstības problēmu, un līdz 2020. gadam ir plānots veikt daudzus citus pasākumus.

               (11)Banku sektors 2014. gadā turpināja stabilizēties, veicot banku Abanka un Banka Celje rekapitalizāciju. 2015. gada janvārī tika pabeigts visaptverošs rīcības plāns bankām un iesniegts premjerministram. Slovēnijas Banka ir nodrošinājusi 2013. gada aktīvu kvalitātes pārbaudē atklāto nepilnību novēršanu un 2015. gada pirmajā ceturksnī atsāks pārbaudes uz vietas, lai pārliecinātos, vai bankas ir īstenojušas ieteikumus. Lielākās bankas ir reorganizējušas un stiprinājušas to struktūrvienību darbību, kuras nodarbojas ar parādsaistību apstrādi un pārstrukturēšanu. Tomēr banku sektora atveseļošanai ir nepieciešams uzlabot ilgtermiņa rentabilitāti un samazināt ienākumus nenesošus aizdevumus korporatīvajā sektorā. Ir izveidots gan korporatīvās pārstrukturēšanas ģenerālplāns, gan centralizēta korporatīvās pārstrukturēšanas darba grupa. Atjaunot labvēlīgus nosacījumus privāto investīciju situācijas uzlabošanai palīdzētu aizņemto līdzekļu īpatsvara turpmāka samazināšana korporatīvajā sektorā, tostarp izmantojot Banku aktīvu pārvaldības uzņēmumu un pilnībā piemērojot jaunos tiesību aktus maksātnespējas jomā. Banku kreditēšanas darbību apjoms turpina samazināties, un galvenokārt tas ietekmē MVU. Sagaidāms, ka nesenās banku sektora rekapitalizācijas rezultāti pilnībā būs redzami tikai 2016. gadā. Ierobežotās banku kreditēšanas darbības un augstās procentu likmes mazina MVU finansēšanas iespējas. Lai gan noraidīto aizdevuma pieteikumu proporcionālā daļa pēdējo sešu gadu laikā ir samazinājusies, tādu MVU skaits, kuri ziņo par situācijas pasliktināšanos saistībā ar banku gatavību izsniegt aizdevumus, ir būtiski pieaudzis un ir viens no augstākajiem ES.

               (12)Privatizācijas programmas īstenošana virzās uz priekšu, lai arī notiek kavēšanās. Pašlaik notiek piecu lielāko valsts banku pārstrukturēšana un divu mazāku vietējo banku likvidācija. Sabiedrība Slovenian Sovereign Holding, kas ir atbildīga par valsts aktīvu pārvaldību un atsavināšanu, tagad pilnībā darbojas. Slovēnijas parlamentam vēl ir jāapstiprina aktīvu pārvaldības stratēģijas projekts, un sagaidāms, ka pēc tam tiks paziņots vairāku mērķtiecīgi izraudzītu valsts īpašumā esošu aktīvu atsavināšanas grafiks. Slovenian Sovereign Holding 2014. gada decembrī pieņēma jaunu korporatīvās vadības kodeksu, un 2015. gada janvārī tika iecelta atbilstības uzraudzības amatpersona.

               (13)Tiesu darba efektivitāte 2014. gadā turpināja uzlaboties, lai arī lēnākā tempā. Kaut arī ir panākta zināma virzība, samazinot pirmās instances tiesvedību ilgumu strīdīgās civillietās un komerclietās, tostarp lietās saskaņā ar maksātnespējas tiesību aktiem, tiesvedību ilgums un neiztiesāto lietu skaits joprojām ir ievērojams.

               (14)Investīcijas neveicinoša darījumdarbības vide Slovēnijā ir galvenais faktors, ar ko skaidrojams zemais investīciju līmenis Slovēnijas uzņēmumos; lielais tiesību aktu un to grozījumu skaits apgrūtina uzņēmuma darbību un atbilstības nodrošināšanu vietējiem normatīvajiem aktiem. Reglamentēto profesiju skaits ir samazinājies no 323 līdz 242, tomēr tas joprojām ir augsts. Ir īstenoti apmēram 25 % pasākumu, kuri iekļauti Vienotajā dokumentā par administratīvā sloga samazināšanu. Konkurences aizsardzības aģentūrai tiek nodrošināta pietiekama budžeta autonomija un institucionālā neatkarība.

               (15)Jaunā valdība atkārtoti apstiprināja savu apņemšanos cīnīties pret korupciju un 2015. gada janvārī pieņēma jaunu divu gadu programmu, kurā paredzēti 11 daudzgadu pasākumi. Zināms progress ir panākts attiecībā uz pārredzamību un pārskatatbildību. Patlaban notiek visaptverošas publiskā sektora reformas sagatavošanas darbi. Nekāda virzība nav notikusi saistībā ar darbības novērtēšanas un kvalitātes kontroles procedūrām.

               (16)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi Slovēnijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2015. gada ziņojumā par valsti. Komisija ir novērtējusi arī stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, un iepriekšējos gados Slovēnijai adresēto ieteikumu īstenošanu. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovēnijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti turpmāk 1.–4. ieteikumā.

               (17)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk 1.–4. ieteikumā.

               (18)Turklāt Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi ekonomikas politikas izvērtējumu visai eurozonai. Pamatojoties uz šo izvērtējumu, Padome ir sagatavojusi konkrētus ieteikumus, kas ir adresēti dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Arī Slovēnijai būtu jānodrošina minēto ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,

               IESAKA Slovēnijai laikposmā no 2015. līdz 2016. gadam rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt pārmērīgā budžeta deficīta noturīgu novēršanu 2015. gadā un panākt fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2016. gadā. Pieņemt Fiskālo noteikumu likumu un pārskatīt Publisko finanšu likumu. Veicināt pensiju sistēmas ilgtermiņa reformu. Līdz 2015. gada beigām pieņemt veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes reformu.

               2.Konsultējoties ar sociālajiem partneriem un atbilstoši valstī pieņemtajai praksei pārskatīt minimālās algas noteikšanas mehānismu un jo īpaši pabalstu nozīmi, ņemot vērā ietekmi uz strādājošo nabadzību, darbvietu radīšanu un konkurētspēju. Palielināt mazkvalificētu un gados vecāku darbinieku nodarbinātības iespējas. Veikt pasākumus, lai risinātu ilgtermiņa bezdarba problēmu, un sniegt atbilstīgus stimulus darba dzīves pagarināšanai.

               3.Pazemināt ienākumus nenesošo aizdevumu līmeni bankās, nosakot konkrētus mērķus. Uzlabot banku kredītriska uzraudzības spējas. Turpināt korporatīvo pārstrukturēšanu un uzturēt Banku aktīvu pārvaldības uzņēmuma spēcīgu korporatīvo pārvaldību. Veikt pasākumus, lai uzlabotu MVU un mikrouzņēmumu pieeju finansējumam. Pieņemt sabiedrības Slovenian Sovereign Holding stratēģiju ar aktīvu skaidru klasifikāciju, īstenot gada aktīvu pārvaldības plānu un piemērot darbības rezultātu kritērijus.

               4.Nodrošināt, ka civilās tiesvedības sistēmas efektivitātes uzlabošanai pieņemtās reformas palīdz samazināt tiesvedību ilgumu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM (2015) 273.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069

                     (5)
                  OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.

                     (6)
                  C(2014) 8813 final.

                     (7)
                  COM (2014) 902.

                     (8)
                  COM (2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 43 final/2.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 261 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Horvātijas 2015. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Horvātijas 2015. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Horvātijas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Horvātijas 2015. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kas būtu balstīta uz ciešāku ekonomikas politikas koordināciju. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta jomām, kurās visvairāk ir nepieciešama rīcība Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes un konkurētspējas potenciāla stimulēšanai.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2010.–2014. gadam, bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido “integrētās pamatnostādnes”; dalībvalstis tika aicinātas ņemt tās vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Horvātijas valsts reformu programmu 2014. gadam un sniedza savu atzinumu par Horvātijas atjaunināto konverģences programmu 2014. gadam.

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , tādējādi iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā tā Horvātiju norādīja kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī atbalstīja izvirzītās prioritātes ieguldījumu stimulēšanā, strukturālo reformu paātrināšanā un atbildīgas un izaugsmi veicinošas fiskālās konsolidācijas īstenošanā.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Horvātiju
                  7
               . Tajā ir izvērtēti Horvātijas sasniegumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā. Ziņojumā par Horvātiju ir ietverti arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultāti. Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Horvātijā pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izlēmīga politikas rīcība un īpaša uzraudzība. Konkrētāk, apslāpētas izaugsmes, aizkavētas uzņēmumu pārstrukturēšanas un vāju nodarbinātības rādītāju kontekstā ir ievērojami palielinājušies ar vāju konkurētspēju, lielām ārējām saistībām un pieaugušām valsts parādsaistībām (vienlaikus ar vāju publiskā sektora pārvaldību) saistītie riski.

               (7)Horvātijas iestādes 2015. gada martā, pēc ziņojuma par Horvātiju publicēšanas sāka dialogu ar Komisijas dienestiem par reformām, kas visvairāk nepieciešamas, lai risinātu jautājumu par pārmērīgo makroekonomikas nelīdzsvarotību. Iestāžu pieeja dialogam ir bijusi konstruktīva, un tās izsludināja vairākus nozīmīgus pasākumus, tostarp par parafiskālo maksājumu samazināšanu 2016. un 2017. gadā, valsts aģentūru un centrālās valsts pārvaldes reģionālo struktūrvienību sistēmas racionalizēšanu, pašvaldību administratīvo vienību brīvprātīgas apvienošanās stimulēšanu, likumdošanas izraisītās nenoteiktības mazināšanu un Valsts kontroles stiprināšanu. Detalizētāk tika izklāstīti reformu plāni vairākās citās jomās, piemēram, uzņēmumiem uzliktā administratīvā sloga mazināšanā un valstij piederošo uzņēmumu pārvaldības uzlabošanā. Tomēr vērienīguma līmenis joprojām ir zemāks par to, kas tiek sagaidīts vairākās jomās, it īpaši attiecībā uz stingrākiem agrīnas pensionēšanās noteikumiem un izdevumu pārskatīšanas konstatējumu publicēšanu un īstenošanu, lai gan tika darīti zināmi daži papildu pasākumi, ar kuriem paredzēts daļēji kompensēt minētos trūkumus.

               (8)Horvātijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tās valdība savā 2015. gada konverģences programmā norāda, ka pārmērīgo deficītu ir plānots novērst līdz 2017. gadam, kas neatbilst Padomes ieteiktajam termiņam – līdz 2016. gadam. Valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu: 2015. gadā līdz 5,0 % no IKP, 2016. gadā līdz 3.9% un 2017. gadā līdz pat 2,7 % no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu ir sagaidāms, ka 2017. gadā valsts parādsaistību attiecība pret IKP sasniegs maksimumu – 92,5 % no IKP, bet 2018. gadā kopumā nostabilizēsies 92,4 % apmērā. Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, šķiet visai labvēlīgs, jo izaugsmes rādītāji ir salīdzināmi, savukārt pamatā esošie konsolidācijas pasākumi, kas norādīti programmā, ir apjomīgāki par pasākumiem, kas minēti Komisijas prognozē. Tikai daļēji ir konkretizēti pasākumi, kas atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2015. gadam un nākamajiem gadiem. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, var konstatēt, ka nav sagaidāms, ka laikus (līdz 2016. gadam) un noturīgi tiks novērsts pārmērīgais budžeta deficīts. Balstoties uz veikto diskrecionāro pasākumu apjomu, var konstatēt, ka fiskālais stimuls 2014. gadā atbilda Padomes ieteikumam. Tas tā ir arī kumulatīvā izteiksmē attiecībā uz 2014. un 2015. gadu – neatkarīgi no prognozētajiem trūkumiem 2015. gadā. Tomēr (koriģētās) izmaiņas strukturālajā bilancē attiecībā uz 2014. un 2015. gadu ir mazākas par ieteikto apjomu. Fiskālais stimuls 2016. gadam ir mazāks par Padomes ieteikto apjomu. Tādēļ būs nepieciešami papildu strukturālie pasākumi. Balstoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Horvātija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (9)Horvātija 2015. gada 23. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un savu 2015. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)Horvātija pašlaik pārskata savus izdevumus, lai uzlabotu efektivitāti, it īpaši algu, sociālā nodrošinājuma un subsīdiju izmaksu jomā, un lai nodrošinātu pietiekamas fiskālās manevrēšanas iespējas, lai kā prioritārus varētu noteikt izaugsmi veicinošus izdevumus un ieguldījumus. Horvātijas ieņēmumi no regulāriem nekustamā īpašuma nodokļiem (attiecībā pret IKP) ir vieni no zemākajiem ES. Pagājušā gada laikā tika veikti pasākumi, lai uzlabotu nodokļu tiesību normu ievērošanu, tostarp lai mazinātu krāpšanu PVN jomā, un tagad ir nepieciešama papildu rīcība. Nesenajās reformās tika nostiprināts Horvātijas fiskālais regulējums, tomēr joprojām pastāv ievērojamas problēmas. Trūkumi iedarbīgas izdevumu kontroles un konsekventas budžeta ierobežojumu piemērošanas jomā negatīvi ietekmē fiskālās politikas veidošanu un revīzijas konstatējumus. Strauji pieaugošās valsts parādsaistības liek izmantot daudz aktīvāku pieeju valsts parādsaistību pārvaldībai.

               (11)Pensiju sistēmas problēma ir liels skaits agri pensionēto personu, īpaši dāsna agrīnas pensionēšanās sistēma vairākās profesijās un daudzi speciālie pensiju plāni. Agrīna aiziešana no darba tirgus tiek atvieglota ar to, ka tādā gadījumā pensija tiek samazināta salīdzinoši nedaudz vai nemaz (attiecībā uz dažām darbinieku kategorijām). Plaisa starp minimālo agrīno un likumisko pensionēšanās vecumu ir liela salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju – mazāk nekā trīs gadi. Turklāt sistēma ir ļoti fragmentēta, un tas rada spiedienu uz izdevumiem par standartpensijām. Līdz ar to pabalstu īpatsvars pensiju sistēmā ir zemāks nekā lielākajā daļā dalībvalstu, neatkarīgi no tā, ka izdevumu apmērs ir salīdzināms. Veselības aprūpes nozarē atkārtoti kavēti maksājumi joprojām rada fiskālos riskus. Ir sākti pasākumi, lai racionalizētu slimnīcu finansēšanu, tomēr pastāv riski saistībā ar to īstenošanu. Budžeta palielinājums par 10 % finansējuma vajadzības sedz tikai daļēji; būs papildus jāpalielina ietaupījumi, kāpinot efektivitāti, lai nodrošinātu kavējumu pilnīgu izlīdzināšanu līdz 2017. gadam.

               (12)Nelielā algu korekcija pēc krīzes saasināja negatīvo ietekmi uz nodarbinātību. Vispusīgs vērtējums par algu konstatēšanas un noteikšanas praksi, kas tika pabeigts 2014. gadā, liecina, ka sistēma nebija pietiekami elastīga, lai pielāgotos izmaiņām makroekonomikas vidē. Īpaši trūkumi saistās ar lielajām atšķirībām starp privāto sektoru un publisko sektoru, tostarp valstij piederošiem uzņēmumiem, koplīgumu attiecināšanu uz trešajām personām un sarežģījumiem attiecībā uz faktiski nefunkcionējošu līgumu izbeigšanu. Ir jāveic šā vērtējuma sekojumdarbības konkrētu politikas pasākumu formā. Ir svarīgi arī uzraudzīt 2013.–2014. gada darba tirgus reformas ietekmi.

               (13)Darbaspēku negatīvi ietekmē sabiedrības straujā novecošana un vienlaikus vērojamā zemā ekonomiskā aktivitāte, it īpaši jauniešu un par 50 gadiem vecāku personu vidū. Neraugoties uz aktīvā darba tirgus politikas tvēruma paplašināšanu un ar to saistīto izdevumu palielināšanu, tai nav pietiekamu iespēju aizsniegt ilgstošus bezdarbniekus, gados vecākas personas un jauniešus, kas nav iesaistīti nedz izglītībā, nedz darba tirgū, nedz apmācībā. Terciārās izglītības rādītājs ir viens no zemākajiem ES. Prasmju neatbilstība un trūkumi izglītības un apmācības sistēmā attur no augstākās izglītības iegūšanas. Pastāvīga problēma ir ēnu ekonomikas lielais īpatsvars, un līdz ar to pastāv nedeklarēts darbs. Tagad ir jāīsteno pasākumi, kurus Komisija 2014. gada beigās noteica cīņai ar nedeklarēto nodarbinātību. Pašlaik pastāv vairāk nekā 80 dažādi sociālie pabalsti un programmas. Ir sākta pabalstu konsolidācija, taču 2015. gadā ir nepieciešami papildu reformu pasākumi, lai uzlabotu pabalstu tvērumu un atbilstību.

               (14)Kompetenču sadale starp valsts valdību un pašvaldībām ir sarežģīta un sadrumstalota, tādēļ tiek apgrūtināta publisko finanšu pārvaldība un valsts izdevumu efektīva organizēšana. Pašreizējais politikas funkciju sadalījums un administratīvās nepilnības pašvaldību iestādēs tieši ietekmē vairākas jomas, piemēram, nodokļu iekasēšanu, sociālo pabalstu izsniegšanu, Eiropas strukturālo un investīciju fondu vadību, publisko iepirkumu un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu. Kā īstermiņa pasākumus iestādes ir iecerējušas jaunus mehānismus, kas iedrošinātu īstenot vairāku pašvaldību administratīvo teritoriju brīvprātīgu apvienošanu vai koordināciju. Valsts valdība, balstoties uz 2014. gadā pabeigto pētījumu, kā mērķi ir izvirzījusi valsts aģentūru sistēmas reformu un racionalizāciju.

               (15)Horvātijas komercdarbības vide cieš no lielām institucionālām nepilnībām, tostarp tādām kā regulējuma nestabilitāte, nepietiekama likumdošanas kvalitātes kontrole, atbilstības nodrošināšanas lielās izmaksas, diskriminējoša prakse un pārmērīgi šķēršļi pakalpojumu sniedzējiem, liels administratīvais slogs un neskaitāmi parafiskālie maksājumi, nepietiekama pārredzamība un prognozējamība administratīvo iestāžu darbībā, it īpaši pašvaldībās, nevienmērīgi attīstīti elektronisko sakaru kanāli un ilgā tiesvedība, it īpaši tiesās, kurām piekritīgas komerclietas; tajās būtu jāmodernizē lietu sadales kārtība. Jaunajai korupcijas apkarošanas stratēģijai trūkst mērķtiecības un pietiekamas detalizācijas pakāpes; šis jautājums būtu jārisina stratēģijas īstenošanas rīcības plānā.

               (16)Nepilnīga ir pašvaldību komercsabiedrību un lielu publiskā sektora uzņēmumu meitassabiedrību uzraudzība. Iestādes plāno samazināt “stratēģisko” komercsabiedrību skaitu un paplašināt privatizācijas programmu. Ir vajadzīgi papildu panākumi pārvaldības kvalitātes jomā, tostarp stiprinot un saskaņojot uzraudzību dažādos valstij piederošos uzņēmumos. Komercsabiedrību pārvaldes institūciju locekļu kandidātu izvirzīšanai trūkst pārredzamības, un prasības par kandidātu kompetenci ir samērā vājas; tas kavē publiskā sektora īpašuma pienācīgu pārvaldību.

               (17)Efektīva un pārredzama agrīnās sanācijas un maksātnespējas regulējuma ieviešana ir viens no galvenajiem priekšnosacījumiem, lai normalizētu spriedzi saistībā ar nepieciešamību samazināt aizņemto līdzekļu lielo īpatsvaru, ar ko saskaras Horvātijas komersanti, un lai veicinātu vidi, kurā pārstrukturēšana tiek uzsākta jau agrīnā stadijā un uzņēmumiem tiek dota “otrā iespēja”. Vērtējums par tiesību aktiem attiecībā uz pirmsmaksātnespējas procedūrām liecina, ka pašreizējā tiesiskā regulējuma ex ante efektivitāte ir viena no zemākajām ES. Ir uzsākta maksātnespējas regulējuma reforma; ir plānots, ka parlaments to apstiprinās 2015. gada pirmajā pusē. Horvātijas ekonomikas atlabšanā izšķiroša nozīme varētu būt Horvātijas Rekonstrukcijas un attīstības bankai. Tā ir tieši pakļauti kredītriskam, kas varētu ietekmēt publiskās finanses. Ir svarīgi, ka tai piemēro prudenciālo uzraudzību un spēcīgu korporatīvo pārvaldību. Būtu jāuzlabo arī tās vadības pārskatatbildības noteikumu struktūra un pārredzamība. Līdz ar valūtas riska un no valūtas izrietošo kredītrisku rašanos ir nepieciešams ilgtermiņa risinājums, kas ir samērīgs un taisnīgs, kam ir stabils tiesiskais pamats un kura galvenais nolūks ir palīdzēt visproblemātiskākajiem aizņēmējiem.

               (18)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir sagatavojusi vispusīgu analīzi par Horvātijas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2015. gada ziņojumā par Horvātiju. Tā ir izvērtējusi arī konverģences programmu, valsts reformu programmu un iepriekšējos gados Horvātijai adresēto ieteikumu sekojumdarbības. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Horvātijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka jāstiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākiem valsts mēroga lēmumiem. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–6. ieteikumā.

               (19)Ņemot vērā šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi Horvātijas konverģences programmu, un tās atzinums
                  8
                galvenokārt ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (20)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1.–6. ieteikumā,

               IESAKA Horvātijai 2015. un 2016. gadā veikt šādas darbības.

               1.Nodrošināt, ka līdz 2016. gadam tiek noturīgi novērsts pārmērīgais deficīts, 2015. gadā veicot nepieciešamos pasākumus un stiprinot budžeta stratēģiju 2016. gadam. Publicēt un īstenot izdevumu pārskatīšanas konstatējumus. Uzlabot kontroli pār izdevumiem valdības un pašvaldību līmenī, piemēram, izveidojot sankciju mehānismu attiecībā uz struktūrām, kas pārkāpj budžeta ierobežojumus. Pieņemt fiskālās atbildības likumu, kā arī stiprināt Valsts kontroles spēju un funkcijas. Ieviest regulāru nekustamā īpašuma nodokli un uzlabot PVN likuma normu ievērošanu. Nostiprināt valsts parādsaistību pārvaldību, piemēram, ik gadu publicējot parādsaistību pārvaldības stratēģiju un nodrošinot atbilstošu resursu piesaistīšanu.

               2.Atturēt no agrīnas pensionēšanās, mazinot stimulu agri aiziet no darba tirgus. Uzlabot pensijām paredzēto izdevumu atbilstību un efektivitāti, sašaurinot smago un bīstamo profesiju jēdziena definēto nozīmi. Risināt fiskālo risku problēmu veselības aprūpes jomā.

               3.Risināt trūkumus algu noteikšanas regulējumā, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un atbilstoši valstī pieņemtajai praksei, lai veicinātu algu pielāgošanu ražīguma līmenim un makroekonomikas stāvoklim. Stiprināt stimulus bezdarbniekiem un ekonomiski neaktīvām personām sākt strādāt algotā darbā. Balstoties uz 2014. gadā veikto pārskatīšanu, īstenot sociālā nodrošinājuma sistēmas reformu un turpināt konsolidēt sociālos pabalstus, uzlabojot to pielāgošanu mērķauditorijai un novēršot to pārklāšanos.

               4.Mazināt valsts valdības un pašvaldību funkciju sadrumstalotību un pārklāšanos, izstrādājot jaunu kompetenču funkcionālā sadalījuma modeli un racionalizējot valsts aģentūru sistēmu. Palielināt pārredzamību un pārskatatbildību publiskā sektora komercsabiedrībās, it īpaši attiecībā uz iecelšanu vadītāju amatos un prasībām par pretendentu kompetenci. Gūt panākumus attiecībā uz publiskā sektora komercsabiedrību mazākumakciju iekļaušanu biržas sarakstā un uzņēmumu privatizāciju.

               5.Ievērojami samazināt parafiskālos maksājumus un atcelt pārmērīgus šķēršļus pakalpojumu sniedzējiem. Apzināt un īstenot pasākumus, lai uzlabotu tiesu sistēmas efektivitāti un kvalitāti, it īpaši tiesās, kas izskata komerclietas.

               6.Stiprināt pirms maksātnespējas un maksātnespējas stadijā komersantiem piemērojamo regulējumu, lai atvieglotu parādsaistību pārstrukturēšanu, un ieviest fizisko personu maksātnespējas procedūru. Stiprināt finanšu sektora spēju atbalstīt naudas līdzekļu atgūšanu, ņemot vērā problēmas saistībā ar ieņēmumus nenesošiem lielapjoma aizdevumiem, kas izsniegti komercsabiedrībām, un hipotekārajiem aizdevumiem ārvalstu valūtā, kā arī neatbilstošo pārvaldības praksi atsevišķās iestādēs.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2015) 261.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 30 final.

                     (8)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 513 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Latvijas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2017. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Latvijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2017. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Latvija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un10. februārī, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma
                  6
               .

               (2)Tā kā Latvijas kā dalībvalsts valūta ir euro un ņemot vērā to, ka ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpēja saikne, Latvijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu, kas ir atspoguļots 1. un 2. ieteikumā, īstenošana.

               (3)2017. gada ziņojums par Latviju
                  7
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Latvijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Latvijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)Latvija 2017. gada 20. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  8
               , ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  9
               .

               (6)Uz Latviju attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances pasliktināšanos no līdzsvarotas pozīcijas 2016. gadā līdz deficītam 0,8 % apmērā no IKP un 1,6 % no IKP attiecīgi 2017. gadā un 2018. gadā būtiskas nodokļu reformas rezultātā, kam sekos uzlabojums līdz deficītam 0,5 % apmērā no IKP 2020. gadā. Stabilitātes programmā lēsts, ka strukturālā bilance pasliktināsies no 0,2 % no IKP 2016. gadā līdz -1,7 % no IKP 2018. gadā un sasniegs -0,8 % no IKP 2020. gadā. Šī virzība saskan ar vidējā termiņa mērķi – strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP – un atļautajām novirzēm, kuru pamatā ir pensiju reforma un strukturālo reformu klauzula veselības aprūpes nozarei. Tiek lēsts, ka pārrēķinātā
                  10
                strukturālā bilance palielināsies no -1,9 % no IKP 2017. gadā līdz -2,3 % no IKP 2018. gadā, pirms samazināties līdz -0,2 % no IKP 2020. gadā. Kā teikts stabilitātes programmā, ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP saglabāsies aptuveni 40 % apmērā no IKP. Programmas IKP izaugsmes prognozes visumā saskan ar Komisijas prognozi 2017. gadam, bet šķiet ievērojami labvēlīgākas attiecībā uz 2018. gadu.

               (7)Padome 2016. gada 12. jūlijā Latvijai ieteica nodrošināt, lai novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa 2017. gadā attiecas vienīgi uz pielaidēm saistībā ar sistēmisko pensiju reformu un būtisko strukturālo reformu veselības aprūpes jomā. Ņemot vērā šīs pielaides, būtu pieļaujama strukturālās bilances pasliktināšanās 2017. gadā par ne vairāk kā 1,0 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka Latvija 2017. gadā ievēros šo prasību. Latvijai 2018. gadā vajadzētu sasniegt savu vidēja termiņa mērķi, ņemot vērā pielaides saistībā ar sistēmiskās pensiju reformas īstenošanu, kuras piešķirtas 2016. gadam, un saistībā ar strukturālo reformu, kuras piešķirtas 2017. gadam, jo pagaidu novirzes tiek pārnestas uz priekšu par trim gadiem. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālajam izaugsmes līmenim
                  11
                6,0 % apmērā 2018. gadā, kas atbilst strukturālās bilances pasliktinājumam 0,3 % apmērā no IKP. Nemainīgas politikas apstākļos Latvija riskētu ar ievērojamu novirzi no šīs prasības. Kopumā Padome uzskata, ka 2018. gadā būs vajadzīgi papildu pasākumi, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (8)Latvijā ir augsta ienākumu nevienlīdzība. Bagātāko 20 % mājsaimniecību un nabadzīgāko 20 % mājsaimniecību ienākumu attiecība 2015. gadā bija 6,5, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem ES, kaut arī skaitlis 2016. gadā nedaudz samazinājās. Atšķirība starp ienākumu nevienlīdzību pirms un pēc nodokļu nomaksas un sociālajiem pārskaitījumiem ir viena no vismazākajām ES. Latvijas nodokļu sistēma nav tik progresīva kā citās ES dalībvalstīs, un tas sekmē augsto nevienlīdzību un strādājošo nabadzību. Nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās zema atalgojuma saņēmējiem joprojām ir viens no augstākajiem ES, bet ieņēmumu potenciāls tiem nodokļiem, kas ir mazāk kaitējoši izaugsmei, nav pietiekami izmantots. Nodokļu ieņēmumu zemais īpatsvars IKP ierobežo resursus ilgtspējīgai sabiedrisko pakalpojumu sniegšanai. Par spīti nelielam progresam cīņā pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, nodokļu saistību izpilde joprojām ir nopietna problēma. Stabilitātes programmā tika paziņots par nodokļu reformas ieviešanu. Galvenie pasākumi ietver iedzīvotāju ienākuma nodokļa standarta likmes samazinājumu no 23 % līdz 20 %, diferencētā neapliekamā minimuma palielinājumu, uzņēmumu ienākuma nodokļa 0 % likmes ieviešanu attiecībā uz reinvestētu peļņu un kapitāla nodokļu likmju saskaņošanu līdz likmei 20 %. Reforma ņem vērā konkrētai valstij adresēto ieteikumu tiktāl, ciktāl nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās zema atalgojuma saņēmējiem tiek samazināts. Taču nodokļu reforma ir ierobežota attiecībā uz nodokļu novirzīšanu uz avotiem, kas ir mazāk kaitējoši izaugsmei, un paziņotā politikas mērķa – nodokļu ieņēmumu īpatsvara palielināšanu IKP – sasniegšanu.

               (9)Nepilnības pamata sociālās drošības tīklos sekmē augstu nabadzības līmeni un nevienlīdzību, tostarp cilvēkiem ar invaliditāti un vecāka gadagājuma cilvēkiem. Nabadzības līmenis cilvēkiem ar invaliditāti ir viens no augstākajiem Eiropā. Sociālās palīdzības pabalstu neadekvāti zemais līmenis, kas nav uzlabojies kopš 2009. gada, un neadekvāti zemais pensiju līmenis nenodrošina efektīvu aizsardzību pret nabadzību un sociālo atstumtību. Tas, ka nav minimālo ienākumu līmeņa reformas, par kuru tika paziņots 2014. gadā, bet kura tā arī netika īstenota, negatīvi ietekmē vistrūcīgākās mājsaimniecības, kaut gan tiek gatavoti vidēja termiņa plāni par minimālo ienākumu atbalstu.

               (10)Ņemot vērā sarūkošu darbaspēku, nodarbinātības izaugsme ir bijusi vāja, bet bezdarbs ir samazinājies ļoti lēnām. Nodarbinātības izredzes ir labākas ekonomiskās aktivitātes centros un augsti kvalificētiem darba ņēmējiem, bet bezdarbs vairāk dominē mazkvalificētu darba ņēmēju un lauku rajonos dzīvojošo vidū. Šajā kontekstā darbaspēka prasmju uzlabošana palīdzēs risināt šos jautājumus. Tomēr, kaut arī profesionālās izglītības pievilcība ir uzlabojusies, mācību programmu reforma, kas saskaņotu izglītību ar mūsdienu prasībām attiecībā uz prasmēm, ir progresējusi ierobežotā apmērā. Tiesiskais regulējums attiecībā uz mācīšanos darbavietā, ir ieviests, un sociālo partneru un uzņēmumu aktīva līdzdalība tā īstenošanā ir nodrošināta. Turklāt bezdarbnieku iesaiste aktīvā darba tirgus pasākumos ir zemāka nekā vairumā citu ES dalībvalstu, bet ir veikti pasākumi, lai šo situāciju uzlabotu, un tos ir vērts turpināt. Līdzdalība mūžizglītībā joprojām ir zema.

               (11)Kaut gan Latvijas iestādes ir veiksmīgi uzsākušas veselības aprūpes sistēmas attiecīgās reformas, lieli tiešie maksājumi, ilgas gaidīšanas rindas, zems publisko izdevumu līmenis un neefektīvs pakalpojumu sadalījums ierobežo piekļuvi veselības aprūpei. Ar kvotām kontrolētu publisko izdevumu rezultātā tiek kavēta ārstēšana, un pacientiem ir vai nu ilgi jāgaida, vai arī par pakalpojumu jāmaksā no savas kabatas, un tādēļ veselības aprūpes vajadzības daļai iedzīvotāju paliek neapmierinātas. Ir veikti pirmie pasākumi, lai reformētu kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, un progress būtu jāturpina, lai uzlabotu pacientu un iedzīvotāju izredzes. Neliels progress ir panākts veselības aprūpes sistēmas efektivitātes palielināšanā, bet ir nepieciešams vairāk racionalizēt slimnīcu nozari, uzlabot piekļuvi ambulatorajai un primārajai aprūpei un padarīt efektīvāku saikni starp budžeta piešķīrumiem un pakalpojumu kvalitāti un izmaksām.

               (12)Latvijas iestādes mēdz regulāri izmantot publiskā iepirkuma procedūras iegādēm, kas veiktas veselības aprūpes nozarē, taču papildu efektivitātes pieaugumu varētu sasniegt, regulāri izmantojot e-iepirkumu un centralizētu iepirkumu, padarot publiskos izdevumus pārredzamākus un lietderīgākus.

               (13)Regulējuma kvalitātes nepilnības un zemā valsts pārvaldes lietderība un efektivitāte negatīvi ietekmē darījumdarbības vidi. 2016. gadā valdība iesniedza vērienīgu reformu plānu, kas paredzēts, lai izveidotu efektīvāku un profesionālāku publisko sektoru, un kura mērķis ir uzlabot efektivitāti, samazinot personālu un centralizējot atbalsta funkcijas, nostiprinot uz rezultātiem balstītu apmaksu un palielinot pārredzamību. Šis plāns attiecas tikai uz centrālo pārvaldi, lai gan arī pašvaldību līmenī varētu panākt efektivitātes pieaugumu.

               (14)Korupcija turpina radīt traucējumus Latvijas darījumdarbības vidē, un interešu konfliktu novēršanas sistēma joprojām ir neelastīga un formāla, bez pietiekamas pārbaudes. Kaut gan maksātnespējas sistēmas reforma lielākoties ir pabeigta, tās efektīva īstenošana ir rūpīgi jāuzrauga, lai novērstu atsevišķos pārstrukturēšanas gadījumus un līdzekļu atgūšanas zemo līmeni.

               (15)Pēdējo trīs gadu laikā tika ieviestas liela mēroga reformas augstākās izglītības un publiskās pētniecības jomā, lai konsolidētu pētniecības iestādes un palielinātu to veikto pētījumu kvalitāti un nozīmību. Tomēr Latvijas publiskās pētniecības finansējuma pārvaldība un organizatoriskā struktūra joprojām ir neefektīva, jo finansēšanas funkcijas ir izkliedētas starp daudzām iestādēm. Publiskās pētniecības neefektīva finansēšana sekmē ļoti zemu zinātniskās darbības līmeni, kvalificētu cilvēkresursu trūkumu gan publiskajā, gan privātajā sektorā un zemu publiskā un privātā sektora sadarbības līmeni. Latvijas uzņēmumu pētniecības un izstrādes intensitāte joprojām ir viena no zemākajām ES.

               (16)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Latvijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Latvijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Latvijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (17)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  12
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Latvijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā sasniegt savu vidējā termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaides saistībā ar sistēmiskās pensiju reformas un strukturālo reformu īstenošanu, attiecībā uz kurām ir piešķirtas pagaidu novirzes. Samazināt nodokļus zema atalgojuma saņēmējiem, novirzot nodokļus uz citiem avotiem, kas ir mazāk kaitējoši izaugsmei, un uzlabojot nodokļu saistību izpildi.

               2.Uzlabot sociālās drošības tīkla adekvātumu un paaugstināt darbaspēka prasmes, paātrinot profesionālās izglītības mācību programmas reformu. Palielināt veselības aprūpes izmaksu efektivitāti un piekļuvi tai, tostarp samazinot tiešos maksājumus un ilgo gaidīšanas laiku.

               3.Palielināt publiskā sektora efektivitāti un pārskatatbildību, jo īpaši, vienkāršojot administratīvās procedūras un nostiprinot interešu konfliktu novēršanas sistēmu, tostarp maksātnespējas administratoriem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2017) 513 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  OV C 92/01, 24.3.2017., 1. lpp.

                     (7)
                  SWD(2017) 79 final.

                     (8)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodiku.

                     (11)
                  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts 4 gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (12)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.