title: Padomes Ieteikums (2019. gada 22. maijs) par kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām

text:
               5.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/4

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 22. maijs)
      par kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām
      (2019/C 189/02)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 165. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas sociālo tiesību pīlāra (1) 11. princips paredz, ka bērniem ir tiesības uz kvalitatīvu agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi par pieņemamu cenu. Tas ir saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu (2), kurā izglītība atzīta par vienu no tiesībām, ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par bērna tiesībām un ar Apvienoto Nāciju Organizācijas ilgtspējīgas attīstības mērķi Nr. 4.2, kas paredz, ka līdz 2030. gadam visām meitenēm un zēniem agrīnā pirmsskolas vecumā vajadzētu būt pieejamai kvalitatīvai attīstībai, aprūpei un agrīnai pirmsskolas izglītībai.

                  (2)

                  Eiropas Komisija savā paziņojumā “Eiropas identitātes stiprināšana ar izglītību un kultūru” (3) izklāsta redzējumu par Eiropas izglītības telpu, atzīstot agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nozīmi stabila pamata nodrošināšanā turpmākām mācībām skolā un visa mūža garumā. Padomes secinājumos par skolu attīstību un izcilu mācīšanu (4) un Padomes Ieteikumā par pamatkompetencēm mūžizglītībā (5) ir vairākkārt uzsvērta tā izšķirīgā nozīme, kāda agrīnajai pirmsskolas izglītībai un aprūpei var būt visu bērnu mācīšanās, viņu labbūtības un attīstības veicināšanā.

                  (3)

                  Gan politikas veidotāji, gan pētnieki atzīst, ka tieši agrīnajā bērnībā (6) bērni veido pamatu un spējas mācīties visa mūža garumā. Mācīšanās ir pakāpenisks process; stabila pamata izveide agrīnā bērnībā ir vienlīdz būtisks priekšnoteikums gan augstāka līmeņa kompetenču attīstībai un izglītības panākumiem, gan bērnu veselībai un labbūtībai. Tāpēc agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi jāuzskata par izglītības un apmācības sistēmu pamatu, un tai jābūt izglītības nepārtrauktības neatņemamai sastāvdaļai.

                  (4)

                  Dalība agrīnajā pirmsskolas izglītībā un aprūpē nodrošina ieguvumus visiem bērniem un jo īpaši bērniem, kuri ir nelabvēlīgā situācijā. Dalība agrīnajā pirmsskolas izglītībā un aprūpē palīdz novērst prasmju trūkuma agrīnu veidošanos, un tādējādi tā ir būtisks rīks cīņā pret nevienlīdzību un izglītības nepietiekamību. Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanai ir jābūt integrēta, uz bērnu tiesībām pamatota politikas pasākumu kopuma sastāvdaļai, lai uzlabotu bērnu izglītības rezultātus un pārrautu paaudžu nabadzības apburto loku. Nodrošināšanas uzlabošana tādējādi palīdz izpildīt apņemšanos, kas pausta Komisijas Ieteikumā “Ieguldījums bērnos: nabadzības apburtā loka pārraušana” (7) un Padomes 2013. gada Ieteikumā par efektīviem romu integrācijas pasākumiem dalībvalstīs (8).

                  (5)

                  Līdzdalība agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē sniedz daudzus ieguvumus (9) gan atsevišķām personām, gan sabiedrībai kopumā – no augstāka iegūtā izglītības līmeņa un labākiem panākumiem darba tirgū līdz mazākam sociālās un izglītības intervences pasākumu skaitam un vairāk saliedētai un iekļaujošai sabiedrībai. Saskaņā ar pētījuma PIRLS (10) un programmas PISA (11) datiem labāki rezultāti valodās un matemātikā bija tiem bērniem, kuri bija apmeklējuši agrīnās pirmsskolas izglītības iestādes ilgāk nekā gadu. Ir arī noskaidrots, ka dalība kvalitatīvā agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē ir nozīmīgs faktors, lai novērstu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu (12).

                  (6)

                  Sākot no izglītības un aprūpes pašiem agrīnākajiem posmiem, tām ir būtisks uzdevums nodrošināt, lai tiktu apgūta līdzāspastāvēšana neviendabīgā sabiedrībā. Šie pakalpojumi dažādos veidos var stiprināt sociālo kohēziju un iekļaušanu. Tie var kalpot kā ģimeņu tikšanās vieta. Tie var veicināt bērnu valodu kompetenču attīstību gan valodā, kuru izmanto šā pakalpojuma sniegšanai, gan viņu pirmajā valodā (13). Ar sociālu un emocionālu mācīšanos agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pieredze var dot bērniem iespēju attīstīt empātijas spējas, kā arī apgūt zināšanas par savām tiesībām, vienlīdzību, iecietību un daudzveidību.

                  (7)

                  Raugoties no ieguldījumu un atdeves aspekta visos izglītības posmos, vislielākā atdeve rodas no ieguldījuma agrīnā pirmsskolas izglītībā, jo īpaši bērniem, kuri ir nelabvēlīgā situācijā (14). Izdevumi par agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi ir savlaicīgi veikts ieguldījums cilvēkkapitālā, un šim ieguldījumam ir liela atdeve.

                  (8)

                  Turklāt pieejamības, piekļuves iespēju un pieņemamas cenas nodrošināšana attiecībā uz kvalitatīvām bērnu aprūpes iestādēm ir būtisks faktors, kas ļauj sievietēm un arī vīriešiem, kam ir aprūpes pienākumi, piedalīties darba tirgū, kā tas atzīts 2002. gada Eiropadomes sanāksmē Barselonā, Eiropas Dzimumu līdztiesības paktā (15) un Komisijas 2017. gada 26. aprīlī pieņemtajā paziņojumā par darba un privātās dzīves līdzsvaru (16). Sieviešu nodarbinātība tieši sekmē mājsaimniecību sociālās un ekonomiskās situācijas uzlabošanos un ekonomikas izaugsmi.

                  (9)

                  Līdzekļu ieguldīšana agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē ir labs ieguldījums vienīgi tad, ja šie pakalpojumi ir kvalitatīvi, pieejami, cenas ziņā pieņemami un iekļaujoši. Dati liecina, ka ieguvumus nodrošina tikai kvalitatīvi agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi; nekvalitatīvi pakalpojumi ļoti nelabvēlīgi ietekmē bērnus un sabiedrību kopumā (17). Politikas pasākumos un reformās ir jādod priekšroka kvalitātes apsvērumiem.

                  (10)

                  Kopumā dalībvalstis agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē izlieto daudz mazāk līdzekļu nekā pamatizglītībā. Ziņojumā, kurā izvērtēta Barselonas mērķu īstenošana (18), ir konstatēts, ka pašreiz nodrošinātais vietu skaits agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu saņemšanai ir nepietiekams un pieprasījums pārsniedz piedāvājumu gandrīz visās valstīs. Ir konstatēts, ka pieejamības, piekļuves un pieņemamas cenas nodrošināšanas trūkums ir viens no galvenajiem šo pakalpojumu izmantošanas šķēršļiem (19).

                  (11)

                  Eiropas Parlaments 2017. gada 14. septembra rezolūcijā par jauno Prasmju programmu Eiropai (20) aicina dalībvalstis uzlabot agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes kvalitāti un paplašināt tai piekļuvi, kā arī novērst to, ka trūkst pietiekamas infrastruktūras, kas piedāvātu kvalitatīvu un pieejamu bērnu aprūpi visām ienākumu grupām, un turklāt apsvērt iespēju ģimenēm, kuras dzīvo nabadzībā un sociālajā atstumtībā, piešķirt bezmaksas piekļuvi.

                  (12)

                  Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem ir jābūt uz bērnu orientētiem pakalpojumiem; vislabākos mācību rezultātus bērni sasniedz vidē, kurā galvenais faktors ir bērnu līdzdalība un ieinteresētība mācībās. Pedagogi un bērni savā starpā bieži apmainās ar informāciju par mācību organizēšanu, kā arī darbību un mācību priekšmetu izvēli. Pakalpojumiem vajadzētu būt tādiem, kas piedāvā drošu, audzinošu un atbalstošu vidi un nodrošina sociālo, kultūras un fizisko telpu, kurā bērniem būtu plašas iespējas sava potenciāla attīstīšanai. Vislabāk šo pakalpojumu nodrošināšana ir izstrādāta tad, ja tā pamatojas uz pamatpieņēmumu, ka izglītība un aprūpe ir nedalāmas. Tā pamatā vajadzētu būt izpratnei par to, ka bērnība ir vērtība pati par sevi un ka bērni būtu ne tikai jāsagatavo skolai un pieaugušo dzīvei, bet arī jāatbalsta un jānovērtē jau agrā bērnībā.

                  (13)

                  Ar valsts, reģionālā vai vietējā līmeņa noteikumiem radītajā apstākļu kopumā ģimenes būtu jāiesaista visos savu bērnu izglītības un aprūpes aspektos. Ģimene ir pirmā un vissvarīgākā vieta, kur bērniem augt un attīstīties, un vecāki un aizbildņi ir atbildīgi par katra bērna labbūtību, veselību un attīstību. Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi ir ideāla iespēja izveidot integrētu pieeju, jo agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes procesā veidojas pirmie personiskie kontakti ar vecākiem. Vecākiem, kuri saskaras ar problēmām, varētu piedāvāt konsultāciju pakalpojumus, kurus tiem sniegtu mājas vizītēs. Lai ģimeņu iesaistīšanās patiešām īstenotos, agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi būtu jāizstrādā sadarbībā ar ģimenēm, un tiem būtu jāpamatojas uz uzticēšanos un savstarpēju cieņu (21).

                  (14)

                  Dalība agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē var būt efektīvs līdzeklis, lai vienlīdzību izglītības jomā nodrošinātu bērniem, kuri ir nelabvēlīgā situācijā, piemēram, dažiem migrantu vai minoritāšu grupu (piemēram, romu) un bēgļu bērniem, bērniem ar īpašām vajadzībām, tostarp invaliditāti, bērniem, kas ir alternatīvā aprūpē, un ielu bērniem, apcietināto vecāku bērniem, kā arī bērniem mājsaimniecībās, kas ir īpaši pakļautas nabadzības vai sociālās atstumtības riskam, piemēram, viena vecāka mājsaimniecībās vai lielās mājsaimniecībās. Bēgļu bērniem viņu neaizsargātās situācijas dēļ ir vajadzīgs pastiprināts atbalsts. Nabadzība, fiziski un emocionāli negatīvie faktori, traumas un valodas prasmju trūkums var mazināt šo bērnu turpmākās izglītības izredzes un traucēt viņu integrācijai jaunā sabiedrībā. Dalība agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē var palīdzēt mazināt šos riska faktorus.

                  (15)

                  Iekļaujošas agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšana var sekmēt to, lai tiktu izpildīta dalībvalstu apņemšanās, kas pausta ANO Konvencijā par bērna tiesībām un Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām, ko parakstījušas visas dalībvalstis.

                  (16)

                  Priekšlikums par kvalitātes sistēmas pamatprincipiem (22), kas tika publicēts 2014. gadā, bija Eiropas 25 valstu ekspertu pirmais paziņojums par kvalitāti agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē. Paziņojumu pamatā ir šādas piecas dimensijas: piekļuve; personāls; mācību programma; uzraudzība un novērtēšana; un pārvaldība un finansēšana. Kopumā ir publicēti desmit paziņojumi par agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanas kvalitātes stiprināšanu. Šo dokumentu vairākās valstīs izplatīja vietējās ieinteresētās personas, kas iesaistītas politikas propagandēšanā, pētniecībā un apmācības iniciatīvās. Šajās valstīs kvalitātes sistēmas projekts bija kā spēcīgs izmaiņu katalizators, sekmējot politikas apspriešanas procesus, kas stiprināja esošās reformas iespējas.

                  (17)

                  Kvalitātes sistēmas visas piecas dimensijas ir būtiskas, lai garantētu kvalitatīvus pakalpojumus. Jo īpaši agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes speciālistu darbam ir ilgstoša ietekme bērnu dzīvē. Tomēr vairākās valstīs šīs profesijas pievilcīgums un statuss ir diezgan zems (23).

                  (18)

                  Lai izpildītu savus profesionālos uzdevumus bērnu un viņu ģimeņu atbalstīšanā, agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes personālam ir nepieciešamas kompleksas zināšanas, prasmes un kompetences, kā arī dziļa sapratne par bērna attīstību un zināšanas par pirmsskolas izglītības pedagoģiju. Personāla kvalifikācijas celšana ir noteicošs faktors, jo augstāka līmeņa sagatavotība ir pozitīvi savstarpēji saistīta ar labākas kvalitātes pakalpojumu, kvalitatīvāku personāla un bērnu mijiedarbību un tādējādi ar labākiem bērnu attīstības rezultātiem (24).

                  (19)

                  Daudzi pakalpojumu sniedzēji strādā kopā ar palīgiem, kuru galvenais uzdevums ir atbalstīt pedagogus, strādājot tieši ar bērniem un ģimenēm. Parasti viņu profesionālā kvalifikācija ir zemāka nekā pedagogu kvalifikācija, un vairākās valstīs pedagogu palīgiem nav noteiktu kvalifikācijas prasību. Tāpēc ir jāceļ personāla, tostarp palīgu, kvalifikācijas līmenis (25). Profesionālās izaugsmes turpināšana ir palīgu kompetenču palielināšanas neatņemama sastāvdaļa.

                  (20)

                  Kvalitātes sistēma vai līdzvērtīgs dokuments var būt lietderīgs agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes labas pārvaldības elements. Saskaņā ar ekspertu atzinumu un nesen veiktu politikas pārskatu (26) visaptverošāka un konsekventāka pieeja attiecībā uz reformām tiek īstenota valstīs, kuras izstrādā un ievieš kvalitātes sistēmas. Ir svarīgi, lai attiecīgās ieinteresētās personas un speciālisti būtu iesaistīti kvalitātes sistēmas izstrādē un justu līdzatbildību par to.

                  (21)

                  Dalībvalstis ir noteikušas kritērijus un mērķus bērnu dalībai agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē. Attiecībā uz oficiālās bērnu aprūpes nodrošināšanu Eiropadomes 2002. gada sanāksmē Barselonā noteiktie mērķi (27) paredzēja, ka līdz 2010. gadam piekļuve šādai aprūpei Savienībā būtu jānodrošina vismaz 90 % bērnu no trīs gadiem līdz obligātajam skolas vecumam un vismaz 33 % bērnu, kas jaunāki par trim gadiem. Šie mērķi tika no jauna apstiprināti Eiropas Dzimumu līdztiesības paktā (2011.–2020. gads). Komisijas ziņojumā par Barselonas mērķiem ir sniegta sīki izstrādāta analīze par virzību uz šo kritēriju izpildi (28). Stratēģiskās sistēmas Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā (29) noteiktais kritērijs paredz 95 % bērnu no četriem gadiem līdz pamatizglītības uzsākšanas vecumam piedalīšanos.

                  (22)

                  Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu pieejamības uzlabošanā dalībvalstis pēdējos gados ir panākušas labu vispārējo attīstību. “Izglītības un apmācības 2020” (ET 2020) kritērijs un Barselonas mērķis attiecībā uz bērniem, kas jaunāki par trim gadiem, ir sasniegts. Barselonas mērķis attiecībā uz bērniem no trim gadiem līdz obligātajam skolas vecumam vēl nav sasniegts, neskatoties uz attīstību, kas panākta kopš 2011. gada. 2016. gadā šajā vecuma grupā 86,3 % bērnu piedalījās agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē. Tomēr šie vidējie rādītāji nesniedz priekšstatu par būtiskām atšķirībām dalībvalstu, reģionu un sociālo grupu starpā (30). Jāveic turpmāki pasākumi, lai nodrošinātu, ka visiem bērniem ir pieejama kvalitatīva agrīnā pirmsskolas izglītība un aprūpe, tiklīdz vecāki to pieprasa. Jo īpaši ir jāveic konkrēti pasākumi, lai kvalitatīva agrīnā pirmsskolas izglītība būtu plašāk pieejama bērniem, kas ir nelabvēlīgā situācijā (31).

                  (23)

                  Šā ieteikuma mērķis ir izveidot kopīgu izpratni par to, kas ir kvalitāte agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmā. Tajā ir izklāstīti iespējamie pasākumi, kas valdībām jāapsver, ņemot vērā valsts konkrētos apstākļus. Šis ieteikums attiecas arī uz vecākiem, iestādēm un organizācijām, tostarp sociālajiem partneriem un pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kā arī pētniekiem, kuru darbības mērķis ir uzlabot šo jomu.

                  (24)

                  Agrīnā pirmsskolas izglītība un aprūpe šā ieteikuma (32) izpratnē būtu jāsaprot kā jebkāda reglamentēta kārtība, kas nodrošina izglītību un aprūpi bērniem no dzimšanas līdz obligātās pamatizglītības uzsākšanas vecumam, neatkarīgi no veida, finansējuma, darba laika vai programmas satura, un tajā ietilpst dienas aprūpe aprūpes centrā un ģimenē; privāta un publiska finansējuma nodrošināšana; pirmsskolas un agrīnās pirmsskolas izglītības nodrošināšana.

                  (25)

                  Šajā ieteikumā pilnībā ir ievēroti subsidiaritātes un proporcionalitātes principi,

            IESAKA DALĪBVALSTĪM VEIKT ŠĀDUS PASĀKUMUS.
      Atbilstoši valstu un Eiropas tiesību aktiem, pieejamiem resursiem, apstākļiem valstīs un ciešā sadarbībā ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām:

                  1.

                  Uzlabot piekļuvi kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām saskaņā ar paziņojumiem, kas ietverti šā ieteikuma pielikumā sniegtajā “Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes kvalitātes sistēmā”, un atbilstīgi Eiropas sociālo tiesību pīlāra 11. principam.

                  2.

                  Vērst darbību uz to, lai nodrošinātu, ka agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi ir pieejami, cenas ziņā pieņemami un iekļaujoši. Apsveramie jautājumi varētu būt šādi:

                              a)

                              konsekvents atbalsts bērna attīstībai, kuru sāk sniegt iespējami agri, izmantojot agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus;

                              b)

                              piedāvājuma un ģimeņu pieprasījuma analizēšana, lai agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu piedāvājumu labāk pielāgotu ģimeņu vajadzībām, ņemot vērā vecāku izvēli;

                              c)

                              to šķēršļu analizēšana un risināšana, ar ko ģimenes varētu saskarties, kad tās piekļūst agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem un tos izmanto, piemēram, izmaksas, ar nabadzību saistīti šķēršļi, ģeogrāfiskais novietojums, neelastīgs darba laiks, šķēršļi, kas saistīti ar bērniem ar īpašām vajadzībām paredzētiem neatbilstošiem nosacījumiem, kultūras šķēršļi un valodas barjeras, diskriminācija, kā arī informācijas trūkums;

                              d)

                              kontaktu un sadarbības veidošana ar ģimenēm, jo īpaši ar tām, kas ir neaizsargātas vai atrodas nelabvēlīgā situācijā, nolūkā tās informēt par iespējām un ieguvumiem, ko sniedz dalība agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē, un – attiecīgā gadījumā – par pieejamo atbalstu, kā arī nostiprināt uzticēšanos šiem pakalpojumiem un mudināt piedalīties jau agrīnā vecumā;

                              e)

                              piekļuves nodrošināšana cenas ziņā pieņemamai un kvalitatīvai agrīnajai pirmsskolas izglītībai un aprūpei visām ģimenēm, kuras vēlas izmantot agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus, ideālā gadījumā atbilstīgā pārvaldības līmenī strādājot pie tā, lai nodrošinātu tiesības uz kvalitatīvu agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes vietu;

                              f)

                              iekļaujošu agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu nodrošināšana visiem bērniem, ietverot bērnus, kam ir dažāda izcelsme un īpašas izglītības vajadzības, tostarp bērnus ar invaliditāti, nepieļaujot segregāciju, un viņu dalības stimulēšana neatkarīgi no viņu vecāku vai aprūpētāju statusa darba tirgū;

                              g)

                              atbalsts visiem bērniem izglītības valodas apgūšanai, vienlaikus arī ņemot vērā viņu pirmo valodu un respektējot to;

                              h)

                              preventīvu darbību stiprināšana, grūtību savlaicīga identificēšana un atbilstoši noteikumi bērniem ar īpašām vajadzībām un viņu ģimenēm, iesaistot visus attiecīgos dalībniekus, piemēram, izglītības, sociālo vai veselības pakalpojumu sniedzējus, kā arī vecākus.

                  3.

                  Atbalstīt agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes personāla, tostarp vadošo darbinieku, kvalifikācijas celšanu. Atkarībā no profesionālās kvalifikācijas un darba apstākļu esošā līmeņa, veicināmi būtu šādi pasākumi:

                              a)

                              agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes speciālistu profesijas statusa paaugstināšana, izstrādājot augstus profesionālos standartus, agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pedagogiem piedāvājot pievilcīgu profesionālo statusu un karjeras izredzes, cenšoties sasniegt labāku dzimumu līdzsvaru un radot iespējas celt kvalifikāciju tiem darbiniekiem, kam ir zema kvalifikācija vai nav kvalifikācijas, kā arī īpašas iespējas kvalificēt palīgus;

                              b)

                              sākotnējās izglītības un nepārtrauktas profesionālās attīstības uzlabošana, lai pilnībā ņemtu vērā bērnu labbūtību, mācību un attīstības vajadzības, būtiskas sabiedrības attīstības tendences, dzimumu līdztiesību un bērnu tiesību pilnīgu izpratni;

                              c)

                              laika nodrošināšana personālam tādu profesionālu darbību veikšanai kā, piemēram, apsvēršana, plānošana, iesaistīšanās sadarbībā ar vecākiem un sadarbošanās ar citiem speciālistiem un kolēģiem;

                              d)

                              tādu personāla kompetenču apgūšanas veicināšana, kas atbilst dažādas izcelsmes bērnu un bērnu, kam ir īpašas izglītības vajadzības, tostarp bērnu ar invaliditāti, individuālajām vajadzībām, personāla sagatavošana darbam ar dažādām grupām.

                  4.

                  Uzlabot agrīnās bērnības mācību programmu izveidi, lai ņemtu vērā bērnu intereses, veicinātu viņu labbūtību un apmierinātu visu bērnu, tostarp bērnu ar īpašām vajadzībām vai bērnu, kas ir neaizsargāti vai atrodas nelabvēlīgā situācijā, unikālās vajadzības un atraisītu viņu potenciālu. Pieejas, kas sekmē holistisku mācīšanos un bērnu attīstību, varētu veidot šādi pasākumi:

                              a)

                              līdzsvara nodrošināšana starp sociāli emocionālo un kognitīvo attīstību, atzīstot spēļu izmantošanas un saiknes ar dabu nozīmību, mūzikas, mākslas un fizisko aktivitāšu nozīmi;

                              b)

                              līdzdalības, iniciatīvas, autonomijas, problēmu risināšanas un radošuma veicināšana un pamudinājums mācību procesu vērst uz pamatošanu, izpēti un sadarbību;

                              c)

                              empātijas, līdzjūtības, savstarpējās cieņas un informētības sekmēšana attiecībā uz vienlīdzību un dažādību;

                              d)

                              agrīnas saskarsmes ar valodu un apguves iespēju piedāvāšana, izmantojot ar spēlēm saistītas aktivitātes; un

                              e)

                              tādu piemērotu daudzvalodu agrīnās pirmsskolas programmu apsvēršana – ja tas iespējams –, kurās ņemta vērā arī to bērnu vajadzības, kas runā divās vai vairākās valodās;

                              f)

                              norādījumu par vecumam piemērotu digitālo rīku izmantojumu un strauji augošām jaunām tehnoloģijām piedāvāšana pakalpojumu sniedzējiem;

                              g)

                              agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes turpmākas integrēšanas veicināšana izglītības nepārtrauktībā un sadarbības starp agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes personālu, sākumskolas personālu, vecākiem un konsultāciju pakalpojumu dienestiem atbalstīšana, lai nodrošinātu bērnu raitu pāreju uz sākumskolu;

                              h)

                              tādas izglītības vides veicināšana, kura ir iekļaujoša, demokrātiska un uz līdzdalību vērsta un kurā tiek uzklausīts un ņemts vērā visu bērnu viedoklis.

                  5.

                  Veicināt agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu pārredzamu un saskaņotu uzraudzību un novērtēšanu attiecīgajos līmeņos, ņemot vērā politikas attīstību un īstenošanu. Efektīvas pieejas varētu veidot šādi pasākumi:

                              a)

                              pašnovērtējuma rīku, aptaujas anketu un novērojumu pamatnostādņu izmantošana kvalitātes pārvaldībā sistēmas un pakalpojuma līmenī;

                              b)

                              atbilstīgu un vecumam piemērotu metožu izmantošana, lai veicinātu bērnu līdzdalību un ieklausītos viņu viedokļos, bažās un idejās un lai bērnu redzējumu ņemtu vērā novērtējuma procesā;

                              c)

                              tādu esošo rīku ieviešana, kas paredzēti, lai uzlabotu iekļautību agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanā, piemēram, iekļaujošas agrīnās pirmsskolas izglītības mācību vides pašizvērtēšanas rīks, ko izstrādājusi Eiropas Speciālās un iekļaujošās izglītības aģentūra.

                  6.

                  Tiekties nodrošināt agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu sniegšanai atbilstīgu finansējumu un tiesisko regulējumu. Apsveramie jautājumi varētu būt šādi:

                              a)

                              ieguldījumu agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē paplašināšana, koncentrējot uzmanību uz pieejamību, kvalitāti un pieņemamību cenas ziņā, tostarp attiecīgā gadījumā izmantojot Eiropas strukturālo un investīciju fondu piedāvātās finansēšanas iespējas;

                              b)

                              piemērotu valsts un reģionālo kvalitātes sistēmu izveidošana un uzturēšana;

                              c)

                              labākas sadarbības starp dienestiem veicināšana vai ģimenēm un bērniem paredzētu pakalpojumu turpmākas integrācijas veicināšana, integrējot tos galvenokārt ar sociālās un veselības aprūpes pakalpojumiem, kā arī skolās valsts, reģionālā un vietējā līmenī;

                              d)

                              stabilas bērnu aizsardzības/drošības politikas iekļaušana agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmā, lai palīdzētu aizsargāt bērnus pret visu veidu vardarbību;

                              e)

                              tādas sistēmas izveide, kuras mērķis ir panākt:

                                          1)

                                          tādu stabilu kultūru, kas vērsta un dialogu un izvērtēšanu un kas veicina nepārtrauktu attīstības un mācīšanās procesu, kurā iesaistīti visu līmeņu dalībnieki;

                                          2)

                                          kvalitatīvu agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes infrastruktūru un pienācīgu ģeogrāfisko izplatību saistībā ar bērnu dzīves vidi.

                  7.

                  Ziņot, izmantojot esošās sistēmas un rīkus, par pieredzi un progresu saistībā ar agrīnās pirmskolas izglītības un aprūpes sistēmu pieejamību un kvalitāti.

            ATZINĪGI VĒRTĒ KOMISIJAS NODOMU:

                  8.

                  Sekmēt pieredzes un labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar stratēģisko sistēmu sadarbībai izglītības un apmācības jomā un tās pēctecīgām shēmām, kā arī Sociālās aizsardzības komitejā.

                  9.

                  Pamatojoties uz pieprasījumu, atbalstīt dalībvalstu sadarbību, organizējot savstarpēju mācīšanos un savstarpējas konsultācijas.

                  10.

                  Atbalstīt sadarbību ar ESAO Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes tīklu nolūkā veicināt rezultātu izplatīšanu un nepieļaut dublēšanos.

                  11.

                  Atbalstīt kvalitatīvu iekļaujošas agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu attīstību, darot pieejamu Savienības finansējumu, jo īpaši saskaņā ar Erasmus+ programmu un – attiecīgā gadījumā – Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, tostarp Interreg, neskarot sarunas par nākamo daudzgadu finanšu shēmu.

                  12.

                  Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm ierosināt atjauninātu Eiropas kritēriju vai mērķi par agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi, kas paredzētu pakalpojumu nodrošināšanu saskaņā ar pārskatīto ET 2020 kritēriju un Barselonas mērķiem. Šo priekšlikumu kritērijam kopā ar citiem ierosinātajiem Eiropas izglītības un apmācības kritērijiem būtu jāapspriež Padomei, kurai par tiem būtu arī jālemj saistībā ar izglītības un apmācības jaunās stratēģiskās sistēmas laikposmam pēc 2020. gada izveidi.

                  13.

                  Ziņot Padomei par ieteikuma turpmāko pasākumu izpildi saskaņā ar spēkā esošo sistēmu un rīku ziņošanas kārtību.

         Briselē, 2019. gada 22. maijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            C. B. MATEI

         (1)  Dok. 13129/17.

         (2)  OV C 326, 26.10.2012., 391. lpp.

         (3)  COM(2017) 673 final.

         (4)  OV C 421, 8.12.2017., 2. lpp.

         (5)  OV C 189, 4.6.2018., 1. lpp.

         (6)  “Agrīnā bērnība” ir posms no dzimšanas līdz, visbiežāk, sešu gadu vecumam, kas atbilst izglītības līmenim ISCED 0.

         (7)  OV L 59, 2.3.2013., 5. lpp.

         (8)  OV C 378, 24.12.2013., 1. lpp.

         (9)  Benefits of early childhood education and care and the conditions for obtaining them (Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes ieguvumi un nosacījumi to saņemšanai), Eiropas Izglītības ekonomikas ekspertu tīkla (EENEE) ziņojums.

         (10)  Starptautiskais lasītprasmes novērtēšanas pētījums (PIRLS).

         (11)  Starptautiskā skolēnu novērtēšanas programma (PISA), ESAO (2016. gads), Education at a Glance.

         (12)  Eiropas Komisijas 2014. gada pētījums par agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes efektīvu izmantošanu priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas novēršanā.

         (13)  Pirmā valoda – valodas variants vai varianti, kuri apgūti agrā bērnībā (aptuveni līdz divu vai trīs gadu vecumam) un kuros pirmo reizi apgūta spēja lietot cilvēku valodu. Šis termins ir ieteicamāks nekā “dzimtā valoda”, kas bieži nav precīzs, jo pirmā valoda ne vienmēr ir tikai mātes valoda (angļu valodā – mother tongue).

         (14)  The Economics of Human Development and Social Mobility (Cilvēces attīstības un sociālās mobilitātes ekonomika). Annual Reviews of Economics (Ikgadējais ekonomikas pārskats), 6. sējums, (2014. gads) 689.–733. lpp.

         (15)  OV C 155, 25.5.2011., 10. lpp.

         (16)  COM(2017) 252 final.

         (17)  A Review of Research on the Effects of Early Childhood Education and Care on Child Development (Pārskats par pētījumiem attiecībā uz agrīnās pirmskolas izglītības un aprūpes ietekmi uz bērnu attīstību). CARE projekta ziņojums (2015. gads).

         (18)  COM(2018) 273 final.

         (19)  ESAO (2017. gads), Starting Strong 2017: Key OECD Indicators on Early Childhood Education and Care (ESAO galvenie rādītāji par agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi); Eurofound (2015. gads), Early childhood care: Accessibility and quality of service (Agrīnā pirmsskolas aprūpe: pakalpojumu pieejamība un kvalitāte).

         (20)  P8_TA(2017)0360.

         (21)  A Children in Europe policy paper (2008. gads), Young children and their services: developing a European approach (Mazi bērni un viņiem paredzētie pakalpojumi: Eiropas pieejas izstrāde).

         (22)  Priekšlikums par agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes kvalitātes sistēmas galvenajiem principiem (2014. gads), Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes darba grupas ziņojums Eiropas Komisijas pārraudzībā.

         (23)  Eurofound (2015. gads), Early childhood care: working conditions, training and quality of services – A systematic review (Agrīnā pirmsskolas aprūpe: darba apstākļi, apmācība un kvalitāte – sistēmisks pārskats).

         (24)  Eiropas Komisija (2011. gads), CoRe: Competence Requirements in Early Childhood Education and Care (Kompetences prasības agrīnajā pirmskolas izglītībā un aprūpē).

         (25)  Professionalisation of Childcare Assistants in Early Childhood Education and Care (ECEC): Pathways towards Qualification (Bērnu aprūpes palīgu kvalifikācijas celšana agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē (ECEC): kvalifikācijas iegūšanas iespējas), NESET II ziņojums (2016. gads).

         (26)  The current state of national ECEC quality frameworks, or equivalent strategic policy documents, governing ECEC quality in EU Member States (Pašreizējā situācija attiecībā uz valstu agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes kvalitātes sistēmām vai līdzvērtīgiem stratēģiskiem politikas dokumentiem, kas piemērojami agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes kvalitātei ES dalībvalstīs), NESET II ziņojums, 4/2017.

         (27)  SN 100/1/02 REV 1.

         (28)  COM(2018) 273 final.

         (29)  OV C 417, 15.12.2015., 25. lpp.

         (30)  COM(2018) 273 final.

         (31)  Eiropas Komisija (2017. gads), Izglītības un apmācības pārskats.

         (32)  ISCED 0.1 un ISCED 0.2.

         PIELIKUMS

            “Bērniem ir tiesības uz kvalitatīvu agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi par pieņemamu cenu.”

            Eiropas sociālo tiesību pīlārs

         Mācīšanās un izglītība sākas no dzimšanas, un agrīnai bērnībai ir visbūtiskākā nozīme bērnu dzīvē, jo šajā posmā tiek veidoti pamati viņu attīstībai visa mūža garumā. Šajā kvalitātes sistēmā attiecībā uz kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām ir sniegti galvenie principi un izklāstīta Eiropas pieeja, pamatojoties uz ES dalībvalstu labu praksi un mūsdienīgiem pētījumiem. Tajā ietverti desmit kvalitātes paziņojumi, kas ir strukturēti atbilstīgi šādām piecām plašākām kvalitātes jomām: piekļuve, personāls, mācību programma, uzraudzība un novērtēšana, kā arī pārvaldība un finansējums. Šajos desmit kvalitātes paziņojumos ir aprakstītas kvalitatīvu pakalpojumu galvenās iezīmes, kas konstatētas praksē. Kvalitātes sistēma ir pārvaldības rīks, kura mērķis ir sniegt orientāciju agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmu izstrādei un saglabāšanai.
         Galvenais sistēmas mērķis ir aprakstīt sistēmu, kas var sniegt visiem bērniem kvalitatīvu agrīnās pirmsskolas izglītību un aprūpi, un tās izstrādi; tās pamatā ir ņemti vērā šādi principi:

                     —

                     kvalitatīviem pakalpojumiem ir būtiska nozīme bērnu attīstības un mācīšanās veicināšanā un, raugoties ilgtermiņā, – bērnu izglītības izredžu uzlabošanā,

                     —

                     šajos pakalpojumos būtiska ir vecāku kā partneru līdzdalība – ģimene ir vissvarīgākā vieta, kur bērniem augt un attīstīties, un vecāki (un aizbildņi) ir atbildīgi par katra bērna labbūtību, veselību un attīstību,

                     —

                     agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem ir jābūt uz bērnu orientētiem pakalpojumiem – tādiem, kas aktīvi iesaista bērnus un ņem vērā bērnu viedokli.

            ES AGRĪNĀS PIRMSSKOLAS IZGLĪTĪBAS UN APRŪPES KVALITĀTES SISTĒMA

         Visiem bērniem nodrošināta PIEKĻUVE agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem veicina bērnu veselīgu attīstību un panākumus izglītībā, palīdz samazināt sociālo nevienlīdzību un mazina kompetenču atšķirības dažādos sociāli ekonomiskos apstākļos dzīvojošiem bērniem. Vienlīdzīga piekļuve ir arī būtiska, lai vecākiem, jo īpaši sievietēm, nodrošinātu iespēju (atkārtoti) integrēties darba tirgū.

            Kvalitātes paziņojumi:

         1.   Pakalpojumu nodrošināšana, kas ir pieejama un cenas ziņā pieņemama visām ģimenēm un to bērniem.

         Vispārējās likumīgās tiesības attiecībā uz agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem nodrošina stabilu pamatu tam, lai šie pakalpojumi tiktu nodrošināti visiem bērniem. Iedzīvotāju uzskaites dati un vecāku aptaujas par pieprasījumu pēc agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes vietām var veidot pamatu turpmāko vajadzību aplēsēm un kapacitātes pielāgošanai.
         Pakalpojumu nodrošināšanas procesā ir iespējams veikt pasākumus, lai novērstu šķēršļus, kas varētu traucēt ģimeņu un bērnu līdzdalībai. Šādi pasākumi var ietvert agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes maksu pielāgošanu, lai sniegtu piekļuves iespējas arī zemu ienākumu mājsaimniecībām. Turklāt fakti liecina, ka darba laika un citu darba kārtības elementu elastība var dot iespēju piedalīties jo īpaši strādājošo māšu bērniem, vientuļo vecāku ģimenēm un minoritāšu vai nelabvēlīgā situācijā esošu grupu bērniem.
         Nelabvēlīgā situācijā esošu sabiedrības grupām piekļuvi var paplašināt tāda nodrošināšana, kurā pakalpojumi tiek vienlīdzīgi izplatīti pilsētu un lauku teritorijās, pārtikušos un nabadzīgos rajonos un reģionos. Ir saņemti ziņojumi, ka rajonos, kuros dzīvo nabadzīgas ģimenes, minoritāšu vai migrantu, vai bēgļu ģimenes, vienlīdzību un sociālo iekļaušanu visbūtiskāk sekmē kvalitatīvu pakalpojumu pieejamība un to pieņemamība cenas ziņā.
         2.   Pakalpojumu nodrošināšana, kas sekmē līdzdalību, stiprina sociālo iekļaušanu un ietver daudzveidību.

         Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes iestādes var aktīvi sekmēt līdzdalību, iesaistot lēmumu pieņemšanas procesā vecākus, ģimenes un aprūpētājus (piemēram, vecāku komitejās). Saziņas veidošana par mērķtiecīgām iniciatīvām ar ģimenēm, jo īpaši ar vientuļajiem vecākiem un nelabvēlīgā situācijā esošām ģimenēm vai minoritāšu vai migrantu grupu ģimenēm, dod tām iespēju paust savas vajadzības un dod iespēju pakalpojumu sniedzējiem ievērot šīs vajadzības, piemērojot pakalpojumu nodrošināšanu vietējās sabiedrības prasībām.
         Var sekmēt sociāli atstumtu grupu, migrantu vai minoritāšu grupu izcelsmes darbinieku pieņemšanu darbā, jo ir pierādījies, ka sabiedrības dažādības atspoguļošana agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes iestāžu personāla sastāvā ir priekšrocība.
         Radot bērniem labvēlīgu vidi, kurā pozitīvi izturas pret viņu valodu, kultūru un izcelsmi, tiek veicināta viņu piederības sajūtas veidošanās. Turklāt atbilstīga nepārtraukta profesionālā izaugsme sniedz personālam nepieciešamo sagatavotību, lai atzinīgi vērtētu un atbalstītu bērnus, kuri runā divās valodās.
         Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes iestādes var izstrādāt ģimenēm labāko praksi, lai nodrošinātu raitu pāreju no mājas vides uz iestādi, kā arī, organizējot īpašas iniciatīvas, veicināt vecāku plaša līmeņa līdzdalību.
         PERSONĀLS ir visnozīmīgākais faktors attiecībā uz bērnu labbūtību, mācīšanās un attīstības rezultātiem. Tāpēc personāla darba apstākļus un profesionālo izaugsmi uzskata par būtiskām kvalitāti veidojošām sastāvdaļām.

            Kvalitātes paziņojumi:

         3.   Augsti kvalificēts personāls, kura sākotnējā un pastāvīgā apmācība ļauj tam pildīt savus profesionālos uzdevumus.

         Efektīvās agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmās tiek izvērtēta personāla profesionālā statusa paaugstināšana, kas ir plaši atzīts par vienu no svarīgākajiem kvalitātes faktoriem, paaugstinot kvalifikācijas līmeņus, piedāvājot pievilcīgu nodarbinātības statusu un elastīgas karjeras izredzes, un alternatīvas iespējas palīgiem. Šo procesu var veicināt, papildus palīgu personālam piesaistot pedagoģisko personālu, ko veido augsti kvalificēti speciālisti, kuriem ir pilna profesionālā kvalifikācija agrīnās pirmsskolas izglītības specialitātē.
         Mūsdienīgas sākotnējās izglītības programmas tiek izstrādātas sadarbībā ar praktiķiem, un tās nodrošina labu līdzsvaru starp teoriju un praksi. Vērtīgi ir arī tas, ja izglītības programmas sagatavo personālu kopīga darba veikšanai un izvērtēšanas kompetenču uzlabošanai. Šādām programmām ieguvumus var sniegt apmācības personāls, kas strādā ar valodas un kultūras ziņā dažādām grupām no minoritāšu, migrantu ģimenēm un ģimenēm ar zemiem ienākumiem.
         Bērnu attīstību un mācīšanos aktīvāk var sekmēt personāls, kam ir nepieciešamā sagatavotība, lai sekotu līdzi mazu bērnu attīstības vajadzībām, interesēm un potenciālam un spētu konstatēt iespējamās attīstības un mācīšanās problēmas. Regulāras, pielāgotas un nepārtrauktas profesionālās izaugsmes iespējas nodrošina ieguvumus visiem darbiniekiem, tajā skaitā speciālistu palīgiem un palīgdarbiniekiem.
         Attiecībā uz nepieciešamiem bērnu attīstības un psiholoģijas elementiem personāla kompetencēs vajadzētu ietvert – saskaņā ar dažādām apmācības struktūrām dalībvalstīs – zināšanas par bērnu aizsardzības sistēmām un bērnu tiesībām plašākā nozīmē.
         4.   Atbalstoši darba apstākļi, ietverot profesionālu vadību, kas rada iespējas vērošanai, izvērtēšanai, plānošanai, darbam komandā un sadarbībai ar vecākiem.

         Ar agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām, kas ir vērstas uz darba apstākļu uzlabošanu, ietverot atbilstīgākus algu līmeņus, var panākt, ka darbs agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā kļūst par pievilcīgāku iespēju augstāk kvalificētiem darbiniekiem, kuri meklē pienācīgas karjeras iespējas.
         Tā kā jaunākiem bērniem ir jāvelta vairāk uzmanības un aprūpes, pieaugušo un bērnu skaita attiecības koeficienti un grupu lielumi ir vislabāk piemēroti, ja tos izstrādā saskaņā ar grupas bērnu vecumu un tās sastāvu.
         Profesionālām mācību kopienām, kas darbojas iestādēs un starp iestādēm, ir bijusi pozitīva ietekme, piešķirot laiku un vietu personāla koleģiālo pasākumu un kopīga darba organizēšanai.
         Ievadot darbā nesen pieņemtus darbiniekus, mentorēšanas un uzraudzības piedāvāšana var sekmēt viņu spēju ātri sākt pildīt savus profesionālos uzdevumus.
         MĀCĪBU PROGRAMMA ir spēcīgs rīks bērnu labbūtības, attīstības un mācīšanās uzlabošanai. Plašs pedagoģiskais satvars nosaka bērnu attīstības un mācīšanās ilgtspējas principus, izmantojot izglītības un aprūpes praksi, kas atbilst bērnu interesēm, vajadzībām un iespējām.

            Kvalitātes paziņojumi:

         5.   Mācību programma, kuras pamatā ir pedagoģijas mērķi, vērtības un pieejas, kas ļauj bērniem pilnībā īstenot savu potenciālu, un kurā tiek risināti bērnu sociālās, emocionālās, kognitīvās, fiziskās attīstības un viņu labbūtības jautājumi.

         Pedagoģiskās pieejas, kas orientētas uz bērnu, var labāk stiprināt bērnu kopējo attīstību, atbalstīt viņu mācību stratēģijas un veicināt viņu kognitīvo un nekognitīvo attīstību, sistemātiskāk izmantojot uz pieredzi pamatotu mācīšanos, spēles un sociālo mijiedarbību.
         Ir pārliecinoši pierādījumi tam, ka precīzi formulēta mācību programma ir vērtība, jo tā var sniegt saskaņotu sistēmu attiecībā uz aprūpi, izglītību un socializāciju kā agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanas neatņemamām sastāvdaļām. Ideālā gadījumā šāda sistēma nosaka pedagoģijas mērķus, kas ļauj pedagogiem personalizēt savu pieeju atbilstoši bērnu individuālajām vajadzībām, un tā var sniegt pamatnostādnes kvalitatīvas mācību vides izveidei. Tajā tiek pienācīgi apsvērta grāmatu un citu drukāto materiālu pieejamības nodrošināšana, lai palīdzētu attīstīt bērnu rakstpratību.
         Veicinot dažādību, vienlīdzību un valodas izpratni, efektīva mācību programmas sistēma sekmē migrantu un bēgļu integrāciju. Tā var atbalstīt gan dzimtās valodas, gan izglītības valodas apguvi.
         6.   Mācību programma, kas paredz personāla sadarbošanos ar bērniem, kolēģiem un vecākiem, kā arī savas prakses izvērtēšanu.

         Mācību programma var palīdzēt labāk iesaistīt vecākus, ieinteresētās personas un personālu un nodrošināt, lai tā labāk atbilstu bērnu vajadzībām, interesēm un iespējām.
         Mācību programmā var noteikt uzdevumus un procesus, kas personālam jāīsteno, lai regulāri sadarbotos ar vecākiem, kā arī ar kolēģiem citās bērnu pakalpojumu iestādēs (ietverot veselības, sociālās aprūpes un izglītības nozares).
         Iespēju robežās mācību programma var sniegt agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes personālam pamatnostādnes par saziņas veidošanu ar skolas personālu saistībā ar bērnu pāreju uz sākumskolas un/vai pirmsskolas iestādēm.
         UZRAUDZĪBA UN NOVĒRTĒŠANA sekmē kvalitāti. Konstatējot stiprās puses un trūkumus, uzraudzības un novērtēšanas procesi var būt nozīmīgi faktori, kas sekmē agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmu kvalitātes uzlabošanu. Šie procesi var nodrošināt atbalstu ieinteresētajām personām un politikas veidotājiem tādu iniciatīvu uzsākšanā, kas atbilst bērnu, vecāku un vietējās sabiedrības interesēm.

            Kvalitātes paziņojumi:

         7.   Uzraudzība un novērtēšana attiecīgā vietējā, reģionālā un/vai valsts līmenī nodrošina informāciju, lai sekmētu pastāvīgu politikas un prakses kvalitātes uzlabošanu.

         Pārredzama informācija par pakalpojumu un personālu vai par mācību programmas īstenošanu atbilstīgā, proti, valsts, reģionālā un vietējā līmenī, var palīdzēt uzlabot kvalitāti.
         Regulāra atgriezeniskās informācijas sniegšana var atvieglot politikas izvērtēšanas procesu, tostarp, ļaujot analizēt publisko līdzekļu izmantošanu, kā arī to, kādi pasākumi ir efektīvi un – kādā kontekstā.
         Lai noteiktu personāla mācību vajadzības un pieņemtu pareizos lēmumus par vislabāko pakalpojuma kvalitātes un profesionālās attīstības uzlabošanas veidu, ir lietderīgi, ja agrīnās pirmsskolas izglītības vadītāji savlaicīgi apkopo attiecīgos datus.
         8.   Uzraudzība un novērtēšana, kas atbilst bērna interesēm.

         Lai aizsargātu bērnu tiesības, agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmā būtu jāiekļauj stabila bērnu aizsardzības/bērnu drošības politika nolūkā palīdzēt aizsargāt bērnus pret visu veidu vardarbību. Efektīva bērnu aizsardzības politika aptver šādas četras plašas jomas: 1) politika, 2) iedzīvotāji, 3) procedūras un 4) pārskatatbildība. Plašāka informācija par šīm jomām ir atrodama publikācijā “Bērnu drošības standarti un veidi, kā tos īstenot”, ko izdevis organizāciju tīkls Keeping Children Safe.
         Uzraudzības un novērtēšanas procesi var sekmēt visu iesaistīto personu aktīvu iesaistīšanos un sadarbību. Ikviens, kas ir saistīts ar kvalitātes attīstību, var veicināt uzraudzības un novērtēšanas pasākumus un saņemt ieguvumus no tiem.
         Pieejamie fakti liecina, ka dažādu uzraudzības metožu apvienojums (piemēram, novērojumu veikšana, dokumentēšana, bērnu kompetenču un mācīšanās aprakstoša izvērtēšana) var nodrošināt lietderīgu informāciju un sniegt pārskatu par bērnu pieredzi un attīstību, kā arī sekmēt vienmērīgu pāreju uz sākumskolu.
         Var izveidot uzraudzības rīkus un vērtēšanas procedūras ar ieinteresēto pušu iesaisti, lai dotu bērniem iespēju tikt uzklausītiem un skaidri formulēt savu izglītības un aprūpes iestādē gūto mācību un socializācijas pieredzi.
         PĀRVALDĪBA UN FINANSĒŠANA ir izšķiroši faktori, lai dotu iespēju īstenot agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanai izvirzītos mērķus attiecībā uz bērnu personīgo izaugsmi un mācīšanos, kā arī uz izglītības sasniegumu atšķirību mazināšanu un sociālās kohēzijas sekmēšanu. Kvalitāti nodrošina visaptveroša un saskaņota publiskā politika, kas veido agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes saikni ar citiem pakalpojumiem, kuri attiecas uz mazu bērnu un viņu ģimeņu labklājību.

            Kvalitātes paziņojumi:

         9.   Ieinteresētajām personām ir skaidra un kopīga izpratne par saviem uzdevumiem un atbildību, un šīs personas apzinās, ka tām ir paredzēts sadarboties ar partnerorganizācijām.

         Agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi sekmē cieša sadarbība starp visiem pakalpojumu sniedzējiem, kas strādā bērnu labā, tajā skaitā sociālo un veselības pakalpojumu sniedzējiem, skolām un vietējām ieinteresētajām personām. Šādas starpaģentūru apvienības ir izrādījušās efektīvākas, ja tās tiek regulētas saskaņotā politikas sistēmā, kas var proaktīvi veicināt sadarbību un ilgtermiņa ieguldījumus vietējā sabiedrībā.
         Ieinteresēto personu iesaiste ir atzīta par būtisku faktoru agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanās izveidē un īstenošanā.
         To pakalpojumu sniedzēju integrācija vai koordinācija, kas ir atbildīgi par dažādiem noteikumiem agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā, var pozitīvi ietekmēt sistēmas kvalitāti.
         10.   Tiesību akti, noteikumi un/vai finansējums sekmē attīstību virzībā uz vispārējām tiesībām uz kvalitatīvu un cenas ziņā pieņemamu agrīno pirmsskolas izglītību un aprūpi, un par šo attīstību tiek regulāri ziņots attiecīgajām ieinteresētajām personām.

         Kvalitātes uzlabošanu, nodrošinot pakalpojumus visiem bērniem, varētu panākt labāk, ja pakāpeniski tiktu stiprinātas vispārējas likumīgās tiesības. Tas iever arī dalības agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē veicināšanu, sākot no agrīna vecuma. Varētu būt lietderīgi izvērtēt to, vai agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi, kas pamatojas uz tirgus principiem, attiecībā uz nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem rada priekšnoteikumus nevienlīdzīgai piekļuvei vai zemākai kvalitātei, un, ja nepieciešams, izstrādāt plānus, kā to novērst.
         Cieša saikne ar politikas virzieniem darba, veselības un sociālajā jomā nepārprotami būtu vērtība, jo tā var veicināt lietderīgāku līdzekļu pārdali, novirzot papildu finansējumu nelabvēlīgā situācijā esošām grupām un rajoniem.


               9.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 378/262

         P7_TA(2014)0216
   Bruņotu nevalstisko dalībnieku humāna iesaistīšanās bērnu aizsardzībā
   Eiropas Parlamenta 2014. gada 12. marta ieteikums Padomei par bruņotu nevalstisko dalībnieku humānu iesaistīšanos bērnu aizsardzībā (2014/2012(INI))
   (2017/C 378/32)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā ieteikuma priekšlikumu Padomei, ko sagatavoja Catherine Grèze, Eva Joly, Isabella Lövin, Judith Sargentini, Bart Staes un Keith Taylor Verts/ALE grupas vārdā, par bruņotu nevalstisko dalībnieku humānu iesaistīšanos bērnu aizsardzībā (B7-0585/2013),

               —

               ņemot vērā ANO ģenerālsekretāra 2013. gada ziņojumu par bērniem un bruņotiem konfliktiem, kā arī citus attiecīgu organizāciju ziņojumus,

               —

               ņemot vērā 2008. gada ES pamatnostādnes par bērniem un bruņotu konfliktu, ES pamatnostādņu par bērniem un bruņotu konfliktu 2010. gada īstenošanas stratēģiju un 2008. gada kontrolsarakstu bruņotos konfliktos cietušu bērnu aizsardzības jautājumu integrācijai EDAP operācijās,

               —

               ņemot vērā Padomes 2008. gada secinājumus par bērnu tiesību veicināšanu un aizsardzību Eiropas Savienības ārējās darbībās — attīstības un humānās politikas aspekti,

               —

               ņemot vērā 2009. gada 19. februāra rezolūciju par īpašu vietu bērniem ES ārējās darbībās (1), 2008. gada 16. janvāra rezolūciju “Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām” (2), 2003. gada 3. jūlija rezolūciju par bērnu tirdzniecību un bērniem karavīriem (3), 2000. gada 6. jūlija rezolūciju par “Tā Kunga pretošanās armijas” (Lord’s Resistance army, LRA) veikto bērnu nolaupīšanu (4) un 1998. gada 17. decembra rezolūciju par bērniem karavīriem (5),

               —

               ņemot vērā ANO rezolūcijas par bērna tiesībām, īpaši ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1612 (2005. gads),

               —

               ņemot vērā Konvencijai par bērna tiesībām pievienoto 2002. gada fakultatīvo protokolu par bērnu iesaistīšanu bruņotā konfliktā,

               —

               ņemot vērā 2007. gadā 6. februārī Parīzē panākto apņemšanos aizsargāt bērnus pret nelikumīgu iesaukšanu armijā vai izmantošanu bruņotajos spēkos vai grupējumos un šajā pašā datumā pieņemtos Parīzes principus un pamatnostādnes par bērniem, kas saistīti ar bruņotiem spēkiem vai bruņotiem grupējumiem,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 121. panta 3. punktu un 97. pantu,

               —

               ņemot vērā Attīstības komitejas ziņojumu (A7-0160/2014),

               A.

               tā kā lielākajā daļā mūsdienu bruņoto konfliktu ir iesaistīts viens vai vairāki bruņoti nevalstiski dalībnieki, kas cīnās pret valdības spēkiem vai bruņotiem grupējumiem, un tā kā no šādas karadarbības cieš civiliedzīvotāji, īpaši bērni;

               B.

               tā kā šie nevalstiskie dalībnieki pārstāv ļoti plašu spektru un tiem ir atšķirīga identitāte, motivācija, kā arī gribas un spēju pakāpe ievērot starptautiskās humanitārās tiesības un citus starptautisko tiesību standartus, taču visiem šajā sakarībā ir nepieciešama pārraudzība;

               C.

               tā kā, lai uzlabotu civiliedzīvotāju un īpaši bērnu aizsardzību, uzmanība jāpievērš visām konfliktā iesaistītajām pusēm;

               D.

               tā kā starptautisko humanitāro tiesību normas attiecas uz visām konfliktā iesaistītajām pusēm un ir tām saistošas;

               E.

               tā kā bruņotiem konfliktiem ir jo īpaši postoša ietekme uz bērnu fizisko un garīgo attīstību un ilgtermiņa ietekme uz cilvēku drošību un ilgtspējīgu attīstību;

               F.

               tā kā Starptautiskās Krimināltiesas statūtos paredzēta kriminālatbildība par 15 gadus nesasniegušu bērnu iesaukšanu bruņotajos spēkos vai grupējumos un to aktīvu iesaistīšanu karadarbībā;

               G.

               tā kā starptautiskās tiesības aizliedz jebkāda veida seksuālu vardarbību, kas vērsta pret bērniem, un tā kā seksuāla vardarbība var kļūt par kara noziegumu, noziegumu pret cilvēci vai genocīdu;

               H.

               tā kā kopš Mīnu aizlieguma konvencijas pieņemšanas 1997. gadā pretkājnieku mīnu izmantošana ir samazinājusies, taču tās aizvien vēl apdraud bērnus, īpaši vietēja rakstura bruņotos konfliktos;

               I.

               tā kā starptautiskajai kopienai ir morāls pienākums censties panākt, ka visas konfliktos iesaistītās puses (gan valstis, gan nevalstiski bruņoti dalībnieki) apņemas ievērot iepriekš minētos principus, lai aizsargātu bērnus;

               J.

               tā kā bērnu kareivju demobilizācija, rehabilitācija un reintegrācija ir jāiekļauj jebkurās sarunās un to rezultātā panāktajā miera līgumā un tai ir jāpievērš uzmanība arī paša konflikta laikā;

               K.

               tā kā bērnu kareivju apmierinoša demobilizācija un reintegrācija var palīdzēt novērst vardarbības ciklu turpināšanos,

               1.

               attīstības komisāram un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/Savienības Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos nosūta šādus ieteikumus:

                           a)

                           mudināt attiecīgās valstis un bruņotos nevalstiskos dalībniekus kopā ar ANO ģenerālsekretāra īpašā pārstāvja jautājumos par bērniem un bruņotiem konfliktiem biroju parakstīt rīcības plānus bērnu aizsardzībai bruņotu konfliktu laikā, vienlaikus atgādinot, ka saistības ar šādiem bruņotiem nevalstiskiem dalībniekiem nenozīmē atbalstu šīm grupām vai to veiktajām darbībām vai to leģitimitātes atzīšanu;

                           b)

                           atzīt ANO un starptautisko un nevalstisko organizāciju centienus pārliecināt bruņotos nevalstiskos dalībniekus par nepieciešamību aizsargāt bērnus, vienlaikus atgādinot, ka tas nenozīmē atbalstu šādu dalībnieku darbībai vai to leģitimitātes atzīšanu;

                           c)

                           iekļaut politiskajos dialogos ar trešām valstīm, piemēram, Kotonū nolīguma valstīm, mērķi nepieļaut un pārtraukt par 18 gadiem jaunāku bērnu iesaukšanu un piespiedu iesaistīšanu konfliktos un nodrošināt iesaukto bērnu atbrīvošanu un reintegrāciju sabiedrībā;

                           d)

                           atgādināt, ka valstīm un bruņotiem nevalstiskiem dalībniekiem ir jāievēro starptautiskās humanitārās tiesības un starptautiskās humanitārās paražu tiesības, un sniegt atbalstu viņu centieniem veikt īpašus pasākumus civiliedzīvotāju, īpaši bērnu, aizsardzībai, vienlaikus atgādinot, ka šādas darbības ar bruņotiem nevalstiskiem dalībniekiem nenozīmē atbalstu šīm grupām vai to veiktajām darbībām vai to leģitimitātes atzīšanu;

                           e)

                           atgādināt, ka starptautiskās humanitārās tiesības ir bruņotām nevalstiskām grupām saistoša tiesiska sistēma un ka šim nolūkam kalpo gan Ženēvas Konvenciju kopējais 3. pants, gan 1977. gada otrais papildu protokols, kā arī daudzas citas starptautiskās humanitārās paražu tiesības; izvērtēt kā ļoti svarīgu jautājumu, vai spēkā esošās starptautiskās humanitārās tiesības ir pietiekamas attiecībā uz nevalstiskiem dalībniekiem, vai arī nepieciešami vēl citi noteikumi;

                           f)

                           tiešā veidā vai ar specializētu NVO un humānās palīdzības organizāciju palīdzību iesaistīt bruņotos nevalstiskos dalībniekus meiteņu un zēnu aizsardzībā, lai atvieglotu bērnu ciešanas bruņotu konfliktu laikā, un mudināt nevalstiskos bruņotos dalībniekus parakstīt Ženēvas aicinājuma aktu par apņemšanos aizsargāt bērnus no bruņota konflikta sekām;

                           g)

                           sniegt atbalstu humānās palīdzības organizācijām, kuras iesaistās dialogā ar bruņotiem nevalstiskiem dalībniekiem, lai palielinātu starptautisko humanitāro tiesību normu ievērošanu bruņota konflikta laikā un jo īpaši bērnu aizsardzību, izmantojot politiskus, diplomātiskus un finansiālus līdzekļus;

                           h)

                           aicināt dalībvalstis piedalīties starptautiskajos centienos novērst bruņotu dalībnieku uzbrukumus skolām un to izmantošanu militāriem nolūkiem, apstiprinot projektu Lusensas vadlīnijām skolu un universitāšu aizsardzībai pret militāru izmantošanu bruņotu konfliktu laikā;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju attīstības komisāram, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, Komisijai, Padomei un Eiropas Ārējās darbības dienestam.

      (1)  OV C 76 E, 25.3.2010., 3. lpp.

      (2)  OV C 41 E, 19.2.2009., 24. lpp.

      (3)  OV C 74 E, 24.3.2004., 854. lpp.

      (4)  OV C 121, 24.4.2001., 401. lpp.

      (5)  OV C 98, 9.4.1999., 297. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2017. gada 19. decembris) Eiropas Savienības Padomei par Central Bank of Cyprus ārējiem revidentiem (ECB/2017/43)

text:
               5.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 2/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2017. gada 19. decembris)
   Eiropas Savienības Padomei par Central Bank of Cyprus ārējiem revidentiem
   (ECB/2017/43)
   (2018/C 2/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Central Bank of Cyprus pašreizējo ārējo revidentu KPMG Limited pilnvaras beigsies pēc 2017. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2018. finanšu gadā.

               (3)

                  Central Bank of Cyprus par saviem ārējiem revidentiem 2018.–2022. finanšu gadam izvēlējusies PricewaterhouseCoopers Limited,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Central Bank of Cyprus ārējiem revidentiem 2018.–2022. finanšu gadam iecelt PricewaterhouseCoopers Limited.

      Frankfurtē pie Mainas, 2017. gada 19. decembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


title: Padomes Ieteikums (2018. gada 6. marts) par ceļvedi PESCO īstenošanai

text:
               8.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 88/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2018. gada 6. marts)
   par ceļvedi PESCO īstenošanai
   (2018/C 88/01)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, jo īpaši 46. panta 6. punktu,
   ņemot vērā Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu Nr. 10 par pastāvīgu strukturētu sadarbību, kas izveidota ar Līguma par Eiropas Savienību 42. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2315 (2017. gada 11. decembris), ar ko izveido pastāvīgo strukturēto sadarbību (PESCO) un nosaka iesaistīto dalībvalstu sarakstu (1),
   ņemot vērā Vācijas Federatīvās Republikas, Spānijas Karalistes, Francijas Republikas un Itālijas Republikas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2017. gada jūnija Eiropadome vienojās par to, ka ir jāsāk iekļaujoša un vērienīga pastāvīga strukturēta sadarbība (PESCO), jāstiprina Eiropas drošība un aizsardzība, lai palīdzētu realizēt Savienības mērķu vērienīgumu, kas izriet no ES globālās stratēģijas un kā definēts Padomes 2016. gada 14. novembra secinājumos par ES globālās stratēģijas īstenošanu drošības un aizsardzības jomā. Tā norādīja, ka šim darbam ir jābūt saskaņotam ar dalībvalstu nacionālo aizsardzības plānošanu un saistībām, par kurām attiecīgās dalībvalstis ir vienojušās NATO un ANO ietvaros.

               (2)

               Padome un Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos (Augstā pārstāve) 2017. gada 13. novembrī no 23 dalībvalstīm un 2017. gada 7. decembrī vēl no divām dalībvalstīm saņēma kopīgu paziņojumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 46. panta 1. punktu.

               (3)

               Ar Lēmumu (KĀDP) 2017/2315 tika izveidota PESCO un noteikts, ka PESCO pārvaldību organizēs Padomes līmenī un tādos projektos, kurus īsteno to iesaistīto dalībvalstu grupas, kuras savā starpā ir vienojušās šādus projektus veikt.

               (4)

                  PESCO iesaistītās dalībvalstis 2017. gada 11. decembrī pieņēma arī deklarāciju, kurā pauda savu nodomu dažādās grupās sagatavot pirmos PESCO sadarbības projektus, kā izklāstīts deklarācijas pielikumā.

               (5)

               Eiropadome 2017. gada 14. decembrī pauda atzinību par vērienīgas un iekļaujošas PESCO izveidi, uzsvēra, ka ir svarīgi ātri īstenot pirmo projektu kopumu, un aicināja iesaistītās dalībvalstis realizēt savus valsts īstenošanas plānus.

               (6)

               Padome 2018. gada 6. martā pieņēma Lēmumu KĀDP 2018/340 (2), ar ko izveido sarakstu ar projektiem, kurus attīstīs PESCO satvarā.

               (7)

               Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir apstiprināts, ka Padome saskaņā ar LES 46. panta 6. punktu var pieņemt lēmumus vai ieteikumus, ar kuriem nodrošina stratēģisku vadību un norādes PESCO.

               (8)

               Tādēļ Padomei būtu jāpieņem ieteikums, ar kuru sniedz šādu stratēģisku vadību un norādes PESCO īstenošanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   I.   MĒRĶI UN TVĒRUMS

               1.

               Šā ieteikuma mērķis ir sniegt stratēģisku vadību un norādes PESCO īstenošanai nolūkā strukturēt nepieciešamo turpmāko darbu ar procesiem un pārvaldību, tostarp attiecībā uz projektiem, lai iesaistītās dalībvalstis izpildītu ciešākās saistības, ko tās ir uzņēmušās cita pret citu, kā izklāstīts Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 pielikumā.

         II.   ĪSTENOŠANA

      Saistību izpildes secības norādīšana un precīzāku mērķu noteikšana

               2.

               Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka Padomei būtu jāpieņem lēmumi un ieteikumi, ar kuriem norāda minētā lēmuma pielikumā izklāstīto ciešāko saistību izpildes secību divu secīgo sākumposmu (2018.–2020. gads un 2021.–2025. gads) laikā un katra posma sākumā nosaka precīzākus mērķus ciešāko saistību izpildei.

               3.

               Tādēļ ir vietā, ka Padome līdz 2018. gada jūnijam pieņem ieteikumu, ar kuru norāda saistību izpildes secību 2018.–2020. gada posmam un 2021.–2025. gada posmam un nosaka precīzākus mērķus, tostarp saistības, kuras izpildāmas pirms 2020. gada. Šajā ieteikumā būtu arī jānosaka kopīgi saskaņoti rādītāji, lai iesaistītajām dalībvalstīm palīdzētu izpildīt saistības un lai novērtētu šajā sakarā panākto progresu.

               4.

                  PESCO sekretariāts, kuru kopīgi nodrošina Eiropas Ārējās darbības dienests, tostarp Eiropas Savienības Militārais štābs (ESMŠ), un Eiropas Aizsardzības aģentūra, kā izklāstīts 7. pantā Lēmumā (KĀDP) 2017/2315, tiek aicināts līdz 2018. gada marta beigām sniegt sākotnējas atsauksmes par tās informācijas veidu, detalizācijas pakāpi un struktūru, kas sniegta valstu īstenošanas plānos, kurus iesaistītās dalībvalstis paziņoja 2017. gada decembrī, ņemot vērā to saistību izpildi. Šīm atsauksmēm vajadzētu palīdzēt izstrādāt ieteikumu par secību, kurš Padomei jāpieņem saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Pēc iesaistīto dalībvalstu lūguma PESCO sekretariāts varētu arī atsevišķi atbalstīt katru iesaistīto dalībvalsti nolūkā uzlabot to valsts īstenošanas plānu kvalitāti.

               5.

               Pēc ieteikuma par izpildes secību pieņemšanas iesaistītajām dalībvalstīm būtu vajadzības gadījumā attiecīgi jāpārskata un jāatjaunina savi valsts īstenošanas plāni un jādara tie zināmi PESCO sekretariātam līdz 2019. gada 10. janvārim saskaņā ar 3. panta 2. punktu Lēmumā (KĀDP) 2017/2315. No 2020. gada šie plāni PESCO sekretariātam būtu iesniedzami katru gadu līdz 10. janvārim, ņemot vērā Padomes veikto PESCO pārskatīšanu, kuras pamatā ir Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 6. pantā minētais Augstā pārstāvja iepriekšējais gada pārskats, Spēju attīstības plānu un divgadu CARD (koordinētais ikgadējais pārskats par aizsardzību) ziņojumā ietvertos ieteikumus.

               6.

               Pirmā posma beigās Padome saskaņā ar 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu Lēmumā (KĀDP) 2017/2315 atjauninās un vajadzības gadījumā pastiprinās minētajā lēmumā izklāstītās ciešākās saistības, ņemot vērā ar PESCO gūtos sasniegumus, lai atspoguļotu Savienības spējas un operatīvās vajadzības un mainīgo drošības situāciju. Šāds lēmums būs balstīts uz stratēģiskas pārskatīšanas procesu, ar ko novērtē PESCO saistību izpildi.

               7.

               Nākamā posma sākumā Padomei būtu jāpieņem otrs precīzāku mērķu kopums posmam no 2021. līdz 2025. gadam, ņemot vērā Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu.

      Saraksts ar projektiem, kurus attīstīs PESCO satvarā

               8.

               Pēc tam, kad Padome 2018. gada 6. martā pieņēmusi Lēmumu, ar ko izveido sarakstu ar projektiem, kurus attīstīs PESCO satvarā, iesaistītajām valstīm būtu jāveltī lielas pūles, lai noteiktu katra projekta mērķus un grafikus.

               9.

               Padomei šis saraksts būtu jāatjaunina līdz 2018. gada novembrim, lai saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 5. pantā izklāstīto procedūru iekļautu nākamo PESCO projektu kopumu.

               10.

               Pēc tam – PESCO ilgtspējīgas un efektīvas īstenošanas labad – šī procedūra jauno projektu izvērtēšanai, kurus iesniegušas iesaistītās dalībvalstis, principā būtu jāpabeidz ik gadu novembrī pēc uzaicinājuma līdz tā paša gada maija sākumam iesniegt jaunus projektu priekšlikumus. PESCO sekretariātam PESCO projektu priekšlikumu novērtējums būtu jāveic, ievērojot pārredzamus kritērijus, kuri aptver gan spēju perspektīvu, gan operatīvo aspektu un kurus sadarbībā ar iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāturpina izstrādāt. Saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 5. pantu Eiropas Savienības Militārā komiteja (ESMK) sniegs militāras konsultācijas par Augstā pārstāvja ieteikumu attiecībā uz PESCO projektu apzināšanu un izvērtēšanu.

               11.

               Iesaistītajām dalībvalstīm, kas ir iecerējušas ierosināt atsevišķu projektu, laikus pirms savu priekšlikumu iesniegšanas būtu jāinformē pārējās iesaistītās dalībvalstis, lai iegūtu atbalstu un dotu tām iespēju pievienoties kolektīvai priekšlikuma iesniegšanai. Detalizēti projektu priekšlikumi, tostarp to īstenošanas grafiki, būtu jāiesniedz tā, lai atvēlētu PESCO sekretariātam pietiekami daudz laika to novērtēšanai, lai Augstais pārstāvis varētu nākt klajā ar ieteikumu Padomei saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 5. panta 1. punktu. Padome aicina PESCO sekretariātu izstrādāt iesniedzamo projektu paraugu un atbalstīt iesaistītās valstis savu atsevišķo PESCO projektu priekšlikumu izplatīšanā citām valstīm.

      Kopējs projektu pārvaldes noteikumu kopums

               12.

               Līdz 2018. gada jūnijam Padomei būtu jāpieņem kopējais projektu pārvaldes noteikumu kopums saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta f) apakšpunktu, kuru iesaistītās valstis, kas piedalās kādā atsevišķā projektā, varētu pielāgot tā, kā tas minētajam projektam vajadzīgs. Šim kopumam būtu jānodrošina satvars, kas garantēs PESCO projektu saskaņotu un konsekventu īstenošanu un kurā būs iekļauta kārtība tam, kā regulāri informēt Padomi par atsevišķu projektu norisi saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 5. panta 2. punktu un kā nodrošināt vajadzīgo pārraudzību no Padomes puses. Šajā sakarā būtu arī sīkāk jāprecizē iesaistīto dalībvalstu, tostarp inter alia novērotāju loma attiecīgā gadījumā, kā arī PESCO sekretariāta loma un atbildība. Šim satvaram būtu arī jāsniedz vispārējas norādes dalībniekiem par piemērota režīma plānošanu katra projekta pārvaldībai saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 5. panta 3. punktu. Šajā ziņā Padome līdz 2018. gada jūnijam atgriezīsies arī pie jautājuma par iesaistīto dalībvalstu koordinēšanas funkcijām projektos.

      Vispārēji nosacījumi trešo valstu izņēmuma kārtas dalībai atsevišķos projektos

               13.

               Saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 4. panta 2. punkta g) apakšpunktu un 9. panta 1. punktu Padome savlaicīgi pieņems lēmumu, ar ko paredz vispārējus nosacījumus, saskaņā ar kuriem trešās valstis varētu izņēmuma kārtā uzaicināt piedalīties atsevišķos projektos; un saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 9. panta 2. punktu tā noteiks, vai konkrēta trešā valsts atbilst šiem nosacījumiem. Darbam pie šo vispārējo nosacījumu izstrādes būtu jāsākas, tiklīdz līdz 2018. gada jūnijam ir ieviests kopējais projektu pārvaldes noteikumu kopums un saistību izpildes secība, un atkarībā no turpmāka Padomes veikta novērtējuma lēmums principā būtu jāpieņem pirms 2018. gada beigām.

      AP gada pārskats Padomei un novērtēšanas mehānisms

               14.

               Saskaņā ar Lēmuma (KĀDP) 2017/2315 6. panta 3. punktu un pamatojoties uz atjauninātiem valstu īstenošanas plāniem, kurus iesniegušas iesaistītās dalībvalstis, Augstais pārstāvis iepazīstinās Padomi ar gada pārskatu, kurā aprakstīts PESCO īstenošanas stāvoklis, tostarp tas, kā katra iesaistītā dalībvalsts pilda savas saistības saskaņā ar savu valsts īstenošanas plānu. Tam būtu jākoncentrējas uz konkrētajām darbībām un noteikumiem, kurus iesaistītās dalībvalstis pieņēmušas, lai pildītu savas saistības, tostarp izmantojot PESCO projektus un pamatojoties uz konkrētākiem mērķiem un secību, kas noteikta diviem secīgajiem sākumposmiem. Šajā sakarā PESCO sekretariāts tiek aicināts nodrošināt atjauninātu paraugu valsts īstenošanas plāniem.
               Iesaistītajām dalībvalstīm savos valsts īstenošanas plānos būtu jāietver informācija par konkrētajām darbībām un noteikumiem, kas pieņemti to saistību izpildei, tostarp informācija par ieguldījumiem projektos. Turklāt lielāku skaidrību par plānos sniegto informāciju varētu palīdzēt sniegt neformālas konsultācijas.

               15.

               Augstajai pārstāvei pirmais gada pārskats būtu jāiesniedz 2019. gada aprīlī vai vismaz pirms attiecīgās Ārlietu padomes gada pirmajā pusgadā, lai ņemtu vērā atjauninātos valstu īstenošanas plānus, kurus iesaistītās dalībvalstis iesniegušas līdz 2019. gada 10. janvārim. Sākot ar 2020. gadu, gada ziņojums būtu jāiesniedz martā vai aprīlī, ņemot vērā tā paša gada janvārī iesniegto pārskatīto un atjaunināto valsts īstenošanas plānu.

               16.

               Pamatojoties uz Augstā pārstāvja sniegto ziņojumu, ESMK būtu jāsniedz Politikas un drošības komitejai militāras konsultācijas un ieteikumi, lai tā līdz katra gada maijam varētu sagatavot Padomes pārskatu par to, vai iesaistītās dalībvalstis turpina pildīt ciešākās saistības. Šajā sakarā Padomei būtu arī jāpārskata progress, kas sasniegts virzībā uz Savienības mērķu vērienīguma sasniegšanu, tādējādi uzlabojot Savienības spēju rīkoties kā drošības garantētājam un tās stratēģisko autonomiju un stiprinot tās spēju sadarboties ar partneriem un aizsargāt savus pilsoņus.

      Briselē, 2018. gada 6. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         F. MOGHERINI

      (1)  OV L 331, 14.12.2017., 57. lpp.

      (2)  OV L 65, 8.3.2018., 24. lpp.