               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru papildina Padomes 2017. gada 22. maija Lēmumu, ar ko pilnvaro sākt sarunas ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par līgumu, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.
                     PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu jebkura dalībvalsts var nolemt izstāties no Savienības saskaņā ar savām konstitucionālajām prasībām un, ja tā nolemj izstāties, par savu nodomu paziņo Eiropadomei. Ievērojot Eiropadomes paustās nostādnes, Savienība risina sarunas un noslēdz līgumu ar šo valsti, nosakot tās izstāšanās kārtību un ņemot vērā tās turpmākās attiecības ar Savienību.

                  2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste paziņoja Eiropadomei par savu nodomu izstāties no Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas.

                  Eiropadome 2017. gada 29. aprīlī pieņēma nostādnes, kurās noteikts satvars sarunām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu un izklāstīti vispārējie principi, ko Savienība ievēros sarunu gaitā.

                  Eiropas Parlaments 2017. gada 5. aprīlī pieņēma rezolūciju par sarunām ar Apvienoto Karalisti pēc tās paziņojuma par nodomu izstāties no Eiropas Savienības.

                  Padome 2017. gada 22. maijā pilnvaroja sākt sarunas ar Apvienoto Karalisti par līgumu, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības, un pieņēma norādes sarunām par līgumu (“Padomes 2017. gada 22. maija lēmums”).

                  Sarunas tika sāktas 2017. gada 19. jūnijā. Saskaņā ar Eiropadomes nostādnēm un Padomes sarunu norādēm sarunu pirmajā posmā galvenā uzmanība tika vērsta uz pilsoņu tiesībām, finanšu norēķinu, jautājumiem, kas attiecas uz Īrijas salu, citiem atdalīšanās jautājumiem un izstāšanās līguma pārvaldību.

                  Eiropas Parlaments 2017. gada 3. oktobrī pieņēma rezolūciju par pašreizējo stāvokli sarunās ar Apvienoto Karalisti.

                  Atzīmējot līdz šim panākto progresu, Eiropadome 2017. gada 20. oktobrī aicināja turpināt darbu nolūkā stiprināt panākto tuvināšanos un turpināt sarunas, lai varētu pāriet pie sarunu otrā posma, cik vien drīz iespējams. Eiropadome tādēļ aicināja Padomi un Komisiju kā Savienības sarunu vedēju sākt iekšējās sagatavošanās diskusijas, tostarp par iespējamo pārejas kārtību.

                  Eiropas Parlaments 2017. gada 13. decembrī pieņēma rezolūciju par pašreizējo stāvokli sarunās ar Apvienoto Karalisti.

               Pamatojoties uz

               –ieteikumu, kas sniegts Komisijas 2017. gada 8. decembra paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par panākto progresu sarunās ar Apvienoto Karalisti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu
                  1
               ,

               –Eiropas Savienības un Apvienotās Karalistes valdības sarunu vedēju 2017. gada 8. decembra kopīgo ziņojumu par progresu sarunu pirmajā posmā saskaņā ar LES 50. pantu par Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos no Eiropas Savienības, uz ko ir balstīts Komisijas ieteikums,

               Eiropadome 2017. gada 15. decembrī atzinīgi novērtēja progresu, kas panākts pirmajā sarunu posmā, un nolēma, ka tas ir pietiekams, lai pārietu uz otro posmu, kurš saistīts ar pāreju un turpmāko attiecību satvaru. Eiropadome aicina Komisiju kā Savienības sarunu vedēju un Apvienoto Karalisti atbilstoši Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēm pabeigt darbu pie visiem izstāšanās jautājumiem, tostarp pie tiem, kuri vēl netika aplūkoti pirmajā posmā, konsolidēt sasniegtos rezultātus un sākt sagatavot izstāšanās līguma attiecīgās daļas. Tā arī uzsvēra, ka sarunas otrajā posmā var virzīties uz priekšu tikai tad, ja visas pirmajā posmā uzņemtās saistības tiek pilnībā ievērotas un pēc iespējas drīz precīzi pārceltas juridiskā formā.

                  Ņemot vērā Īrijas salas īpašo situāciju, sarunu otrajā posmā atsevišķā atzarā būtu jāturpina darbs pie sīki izstrādātiem noteikumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu kopīgajā ziņojumā izklāstītos principus un saistības; daži no minētajiem noteikumiem būtu jāiestrādā izstāšanās līgumā, bet citi – turpmāko attiecību satvarā.

               •Pamattiesības

                  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 6. pantu Savienība atzīst tiesības, brīvības un principus, kas noteikti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kurai ir tāds pats juridiskais spēks kā Līgumiem. Turklāt pamattiesības, kas garantētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā un kas izriet no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām, ir Savienības tiesību vispārīgo principu pamats.

                  Šīs tiesības, brīvības un principi arī turpmāk tiks pilnībā saglabāti un aizsargāti Savienībā gan sarunu procesā ar Apvienoto Karalisti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu, ieskaitot jebkāda veida pārejas kārtību, gan pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               •Juridiskais pamats

               Apvienotā Karaliste ir paziņojusi par savu nodomu izstāties no Eiropas Savienības. Attiecīgi sarunu un izstāšanās līguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienību 50. pants. Pārejas kārtību var noteikt tikai izstāšanās līgumā.

               Jāatgādina, ka saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 106. panta a) punktu Līguma par Eiropas Savienību 50. pants ir piemērojams arī Eiropas Atomenerģijas kopienai.

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. punktu, uz ko atsaucas Līguma par Eiropas Savienību 50. pants, Komisija sniedz ieteikumus Padomei, kura pieņem lēmumu, atļaujot sākt sarunas un izvirzot Savienības sarunu vadītāju. Padomes lēmumu, ar ko papildina Padomes 2017. gada 22. maija lēmumu, pieņem, ievērojot tādu pašu procedūru.

               •Instrumenta izvēle

                  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu ar Apvienoto Karalisti ir jānoslēdz līgums, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības. Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Komisija sniedz ieteikumus Padomei, kura pieņem lēmumu, izvirzot Savienības sarunu vadītāju un atļaujot sākt sarunas. Padomes lēmums ir piemērots instruments Padomes 2017. gada 22. maija lēmuma papildināšanai.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nav paredzams, ka šim ieteikumam, ciktāl tas attiecas uz sarunu procesu, būs tieša ietekme uz budžetu. Jāatgādina, ka budžeta ietekme uz šo līgumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu tiks norādīta, kad būs iesniegti attiecīgie priekšlikumi par izstāšanās līguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               4.CITI ELEMENTI

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

                  Ieteiktā Padomes lēmuma 1. pants papildina Padomes 2017. gada 22. maija lēmumu, lai pilnvarotu Komisiju uzsākt sarunas (sarunu par līgumu ar Apvienoto Karalisti, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības, satvarā) par visiem atlikušajiem jautājumiem, kas saistīti ar Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos un visa veida vajadzīgo pārejas kārtību.

               •Lēmuma un pielikumā izklāstīto sarunu norāžu publicēšana

                  Attiecībā uz iepriekšējām sarunu norādēm Komisija ierosina Padomei publiskot lēmumu, kas papildina Padomes 2017. gada 22. maija lēmumu, ar ko atļauj Komisijai sākt sarunas par līgumu ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības, kā arī papildu sarunu norādes, kas izklāstītas pielikumā.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru papildina Padomes 2017. gada 22. maija Lēmumu, ar ko pilnvaro sākt sarunas ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par līgumu, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumus un jo īpaši Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropadomes nostādnes,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2017. gada 29. aprīlī pieņēma nostādnes, kurās noteikts satvars sarunām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu un izklāstīti vispārējie principi, ko Savienība ievēros sarunu gaitā.

               (2)Padome 2017. gada 22. maijā pilnvaroja sākt sarunas ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par līgumu, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības, un pieņēma norādes sarunām par šādu līgumu.

               (3)Sarunas tika sāktas 2017. gada 19. jūnijā.

               (4)Eiropas Parlaments 2017. gada 3. oktobrī pieņēma rezolūciju par pašreizējo stāvokli sarunās ar Apvienoto Karalisti.

               (5)Pamatojoties uz šo progresu, Eiropadome 2017. gada 20. oktobrī aicināja turpināt darbu nolūkā stiprināt panākto tuvināšanos un turpināt sarunas, lai varētu pāriet pie sarunu otrā posma, cik vien drīz iespējams. Eiropadome tādēļ aicināja Padomi un Komisiju kā Savienības sarunu vedēju sākt iekšējās sagatavošanās diskusijas, tostarp par iespējamo pārejas kārtību.

               (6)Komisija savā 2017. gada 8. decembra paziņojumā par panākto progresu sarunās ar Apvienoto Karalisti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu ieteica Padomei secināt, ka ir panākts pietiekams progress sarunu pirmajā posmā par Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos no Eiropas Savienības, un ļaut pāriet pie sarunu otrā posma. Komisija arī paziņoja, ka ir gatava nekavējoties sākt darbu pie pārejas kārtības izstrādes, ja tā nolemtu Eiropadome.

               (7)Komisijas ieteikums bija balstīts uz Eiropas Savienības un Apvienotās Karalistes valdības sarunu vedēju 2017. gada 8. decembra kopīgo ziņojumu par progresu sarunu pirmajā posmā saskaņā ar LES 50. pantu par Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos no Eiropas Savienības.

               (8)Eiropas Parlaments 2017. gada 13. decembrī pieņēma rezolūciju par pašreizējo stāvokli sarunās ar Apvienoto Karalisti.

               (9)Eiropadome savās 2017. gada 15. decembra nostādnēs atzinīgi novērtēja progresu, kas gūts pirmajā sarunu posmā, un nolēma, ka tas ir pietiekams, lai pārietu uz otro posmu, kas saistīts ar pāreju un turpmāko attiecību satvaru. Eiropadome aicina Komisiju kā Savienības sarunu vedēju un Apvienoto Karalisti atbilstoši Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēm pabeigt darbu pie visiem izstāšanās jautājumiem, tostarp pie tiem, kuri vēl netika aplūkoti pirmajā posmā, konsolidēt sasniegtos rezultātus un jo īpaši sagatavot izstāšanās līguma attiecīgās daļas. Eiropadome aicināja Komisiju šajā sakarā nākt klajā ar attiecīgiem ieteikumiem un Padomi – pieņemt papildu sarunu norādes par pārejas kārtību.

               (10)Tādēļ ir nepieciešams papildināt sarunu norādes, kas izklāstītas Padomes 2017. gada 22. maija lēmuma pielikumā.

               (11)Saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 106. panta a) punktu Līguma par Eiropas Savienību 50. pants ir piemērojams Eiropas Atomenerģijas kopienai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija Eiropas Savienības vārdā risina sarunas par līgumu ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības un no Eiropas Atomenerģijas kopienas, ņemot vērā tās turpmāko attiecību ar Savienību satvaru, ņemot vērā Eiropadomes pieņemtās nostādnes un saskaņā ar sarunu norādēm, kas izklāstītas pielikumā Padomes 2017. gada 22. maija lēmumam un papildinātas ar sarunu norādēm, kuras izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

                  2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            IeteikumsPADOMES LĒMUMS,
            ar kuru papildina Padomes 2017. gada 22. maija Lēmumu, ar ko pilnvaro sākt sarunas ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par līgumu, kurā nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības

               PIELIKUMS

                  Papildu norādes sarunām par līgumu ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kurās nosaka tās izstāšanās kārtību no Eiropas Savienības

               1.Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēm un Padomes 2017. gada 22. maija sarunu norādēm sarunu pirmajā posmā galvenā uzmanība tika vērsta uz pilsoņu tiesībām, finanšu norēķinu, jautājumiem, kas attiecas uz Īrijas salu, citiem atdalīšanās jautājumiem un izstāšanās līguma pārvaldību.

               2.Pamatojoties uz šo progresu, Eiropadome 2017. gada 20. oktobrī aicināja turpināt darbu nolūkā stiprināt panākto tuvināšanos un turpināt sarunas, lai varētu pāriet pie sarunu otrā posma, cik vien drīz iespējams. Eiropadome tādēļ aicināja Padomi un Komisiju kā Savienības sarunu vedēju sākt iekšējās sagatavošanās diskusijas, tostarp par iespējamo pārejas kārtību.

               3.Pamatojoties uz

               –ieteikumu, kas sniegts Komisijas 2017. gada 8. decembra ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par panākto progresu sarunās ar Apvienoto Karalisti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu
                  1
               ,

               –Eiropas Savienības un Apvienotās Karalistes valdības sarunu vedēju 2017. gada 8. decembra kopīgo ziņojumu par progresu sarunu pirmajā posmā saskaņā ar LES 50. pantu par Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos no Eiropas Savienības, uz ko ir balstīts Komisijas ieteikums,

               Eiropadome 2017. gada 15. decembrī atzinīgi novērtēja progresu, kas gūts pirmajā sarunu posmā, un nolēma, ka tas ir pietiekams, lai pārietu uz otro posmu, kurš saistīts ar pāreju un turpmāko attiecību satvaru.

               4.Eiropadome arī uzsvēra, ka sarunas otrajā posmā var virzīties uz priekšu tikai tad, ja visas pirmajā posmā uzņemtās saistības tiek pilnībā ievērotas un pēc iespējas drīz precīzi pārceltas juridiskā formā. Otrajā sarunu posmā būtu jāpanāk vispārēja saprašanās par Savienības un Apvienotās Karalistes turpmāko attiecību satvaru. Tam būs nepieciešamas Eiropadomes papildu nostādnes.

               5.Šis sarunu norāžu kopums ir paredzēts otrajam sarunu posmam un attiecīgi papildina pirmo sarunu norāžu kopumu, kas pieņemts 2017. gada 22. maijā. Šajā sarunu posmā joprojām tiek pilnīgi piemērotas Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnes, kā arī sarunu vešanas vispārējie principi un procesuālie mehānismi, kas noteikti Padomes 2017. gada 22. maija sarunu norādēs, tostarp attiecībā uz izstāšanās līguma teritoriālās piemērošanas jomu, tā noteikumiem par pārejas kārtību un turpmāko satvaru; tāpēc šajās sarunu norādēs tāpat kā pirmajā sarunu norāžu kopumā pilnībā jāievēro Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādņu 4. un 24. punkts, jo īpaši attiecībā uz Gibraltāru.

               6.Ņemot vērā Īrijas salas īpašo situāciju, sarunu otrajā posmā atsevišķā atzarā būtu jāturpina darbs pie sīki izstrādātiem noteikumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu kopīgajā ziņojumā izklāstītos principus un saistības; daži no minētajiem noteikumiem būtu jāiestrādā izstāšanās līgumā, bet citi – turpmāko attiecību satvarā.

               I.Jautājumi saistībā ar Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos no Eiropas Savienības

               7.Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 15. decembra nostādnēm un ar sarunu norādēm, kas pievienotas Padomes 2017. gada 22. maija lēmumam un papildinātas ar šīm sarunu norādēm, ir jāpabeidz darbs pie visiem izstāšanās jautājumiem, tostarp tiem, kas vēl nav izskatīti pirmajā posmā.

               8.Sarunu otrajā posmā vajadzētu juridiskā formā pārcelt sarunu rezultātus, tostarp tos, kas gūti pirmajā posmā un kas vajadzības gadījumā būtu jāpielāgo, ņemot vērā turpmāk minēto pārejas kārtību. Kā noteikts sarunu norāžu pirmajā kopumā, izstāšanās līgumā būtu arī jāatgādina, ka Savienības tiesību akti no izstāšanās dienas vairs nav saistoši tām aizjūras zemēm un teritorijām, kuras uztur īpašas attiecības ar Apvienoto Karalisti
                  2
               , un tām Eiropas teritorijām, par kuru ārējām attiecībām ir atbildīga Apvienotā Karaliste un uz kurām Līgumi attiecas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 355. pantu.

               II.Pārejas kārtība

               9.Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēs noteikti vispārējie pamatprincipi, kas attiecas uz jebkuru nolīgumu ar Apvienoto Karalisti, kā arī jebkāda veida pārejas kārtību:

               –ikviens nolīgums ar Apvienoto Karalisti būs jābalsta uz tiesību un pienākumu līdzsvaru un ar to būs jānodrošina vienlīdzīgi konkurences apstākļi;

               –lai saglabātu vienotā tirgus integritāti, ir izslēgta dalība, kuras pamatā būtu individuāla pieeja katram sektoram;

               –valstij, kas nav Savienības dalībvalsts un kas nepilda tādus pašus pienākumus kā dalībvalsts, nevar būt tādas pašas tiesības un ieguvumi kā dalībvalstij;

               –četras pamatbrīvības, kas raksturo vienoto tirgu, ir nedalāmas, un nav pieļaujama “krējuma nosmelšana”;

               –Savienība sargās savu autonomiju attiecībā uz tās lēmumu pieņemšanu, kā arī Eiropas Savienības Tiesas lomu. Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 15. decembra nostādnēm tas it sevišķi attiecas uz Eiropas Savienības Tiesas kompetenci.

               10.Papildus šiem pamatprincipiem Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēs ir noteikti īpaši nosacījumi, kas piemērojami iespējamajai pārejas kārtībai. Ciktāl nepieciešams un juridiski iespējams, sarunās var arī censties noteikt pārejas kārtību, kas ir Savienības interesēs, un vajadzības gadījumā paredzēt pagaidu risinājumus, lai panāktu paredzamu satvaru turpmākajām attiecībām, ievērojot gūto progresu. Jebkādai šāda veida pārejas kārtībai ir jābūt skaidri definētai, ierobežotai laikā un ar efektīviem izpildes mehānismiem.

               11.Šīs sarunu papildu norādes ir balstītas uz principiem un nosacījumiem, kas izklāstīti Eiropadomes 2017. gada 15. decembra nostādnēs, un pilnveido tos.

               12.Saskaņā ar šīm nostādnēm jebkādai izstāšanās līgumā paredzētajai pārejas kārtībai būtu jāaptver visi Savienības acquis, tostarp Euratom jautājumi. Neatkarīgi no šo sarunu norāžu 17. punkta Savienības acquis būtu jāpiemēro attiecībā uz Apvienoto Karalisti un Apvienotajā Karalistē, it kā tā būtu dalībvalsts. Pārejas periodā jebkādas izmaiņas acquis būtu automātiski jāpiemēro attiecībā uz Apvienoto Karalisti un Apvienotajā Karalistē. Attiecībā uz tiesību aktiem, kas ir pieņemti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību III daļas V sadaļu attiecībā uz brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un kas ir saistoši Apvienotajai Karalistei pirms izstāšanās, pārejas periodā vajadzētu turpināt piemērot Līgumiem pievienotā Protokola Nr. 21 4.a pantu. Tomēr Apvienotajai Karalistei vairs nav atļauts izmantot tās Protokolā Nr. 21 paredzētās tiesības piedalīties pasākumos, kas nav minēti šā protokola 4.a pantā.

               13.Pārejas periodā Savienības tiesību aktiem, uz kuriem attiecas šī pārejas kārtība, Apvienotajā Karalistē būtu jābūt tādam pašam juridiskajam spēkam kā Savienībā.

               14.Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēm jāatgādina arī, ka pēc izstāšanās no Eiropas Savienības Apvienotā Karaliste vairs negūs labumu no nolīgumiem, ko noslēgusi Savienība vai dalībvalstis, kas rīkojas tās vārdā, vai Savienība un tās dalībvalstis, rīkojoties kopā. Ja tas ir Savienības interesēs, Komisija var apsvērt, vai un kā var vienoties par kārtību, kas pārejas periodā ļautu saglabāt nolīgumu ietekmi attiecībā uz Apvienoto Karalisti; tomēr Apvienotā Karaliste vairs nevar piedalīties struktūrās, kas izveidotas ar šiem nolīgumiem.

               15.Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 15. decembra nostādnēm jebkāda pārejas kārtība pārejas posmā pieprasa Apvienotās Karalistes nepārtrauktu dalību muitas savienībā un vienotajā tirgū (ar visām četrām pamatbrīvībām). Apvienotā Karaliste veic visus nepieciešamos pasākumus, lai saglabātu vienotā tirgus un muitas savienības integritāti. Apvienotajai Karalistei vajadzētu turpināt ievērot Savienības tirdzniecības politiku. Tai arī jo īpaši vajadzētu nodrošināt, ka muitas iestādes turpina rīkoties saskaņā ar ES muitas iestāžu uzdevumiem, tostarp iekasē kopējā muitas tarifa nodokļus un veic visas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vajadzīgās pārbaudes pie robežas ar citām trešām valstīm.

               16.Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 29. aprīļa nostādnēm un 2017. gada 22. maija sarunu norāžu pirmo kopumu, lai uz laiku pagarinātu Savienības acquis, jāpiemēro spēkā esošie Savienības regulatīvie, budžeta, uzraudzības, tiesu un izpildes instrumenti un struktūras, tostarp Eiropas Savienības Tiesas kompetence.

               17.Attiecībā uz Savienības acquis piemērošanu Apvienotajai Karalistei izstāšanās līgumā pārejas periodā būtu jāsaglabā Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru kompetences jomas (jo īpaši Eiropas Savienības Tiesas pilna jurisdikcija) saistībā ar Apvienoto Karalisti un Apvienotās Karalistes fiziskām vai juridiskām personām. Saskaņā ar Eiropadomes 2017. gada 15. decembra nostādnēm Apvienotā Karaliste tomēr vairs nevarēs piedalīties Savienības iestādēs un izvirzīt vai ievēlēt to locekļus, kā arī piedalīties Savienības struktūru, biroju un aģentūru lēmumu pieņemšanā.

               18.Neskarot 17. punktu, pārejas periodā Apvienoto Karalisti varētu aicināt bez balsstiesībām piedalīties pastāvīgo komiteju vai Komisijas ekspertu grupu un citu līdzīgu vienību vai aģentūru, biroju vai struktūru sanāksmēs, kur ir pārstāvētas dalībvalstis un

               –ja apspriede attiecas uz atsevišķiem aktiem, kas adresēti Apvienotajai Karalistei vai Apvienotās Karalistes fiziskām vai juridiskām personām, vai

               –ja Apvienotās Karalistes piedalīšanās ir vajadzīga no Savienības viedokļa, lai efektīvi īstenotu acquis pārejas periodā.

               19.Izstāšanās līgumā būtu jānosaka precīzi nosacījumi un skaidrs satvars, saskaņā ar kuru šāda ārkārtas dalība būtu jāatļauj.

               20.Īpaši procedūras noteikumi, kas atbilst 17. un 18. punktam, būtu jāpiemēro arī attiecībā uz zvejas iespēju noteikšanu un piešķiršanu (kopējā pieļaujamā nozveja) pārejas periodā.

               21.Pārejas kārtība būtu jāpiemēro no dienas, kad stājas spēkā izstāšanās līgums, un tai nevajadzētu būt ilgākai par 2020. gada 31. decembri.

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

                     (2)

                        Uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikuma pēdējos divpadsmit ievilkumos.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            Kopīgs ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            ar ko Eiropas Komisiju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos pilnvaro sākt un risināt sarunas par modernizētu asociācijas nolīgumu ar Čīles Republiku
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Čīle bija pirmā Dienvidamerikas valsts, kas noslēdza asociācijas nolīgumu ar ES (“nolīgums”). Nolīgumu, kurā ietverti politiski, sadarbības un tirdzniecības noteikumi, provizoriski piemēroja no 2003. gada 1. februāra. Nolīgums stājās spēkā 2005. gada 1. martā.

               Nolīguma īstenošana ir veiksmīgi turpinājusies, un tā organizatoriskā struktūra ir pilnīgi funkcionāla. Nolīgums ir palīdzējis stiprināt ES un Čīles (“puses”) attiecības un pavēris ceļu jaunu sadarbības jomu definēšanai un politikas dialogu izveidei. Attiecībā uz tirdzniecības jautājumiem nolīgumā ir ietverts arī brīvās tirdzniecības nolīgums, kas ir veicinājis divpusējās tirdzniecības un ieguldījumu spēcīgu izaugsmi.

               Sanāksmē ES un CELAC samita ietvaros, kurš notika Santjago 2013. gada 26. un 27. janvārī, līderi no ES un Čīles vienojās, ka būtu jāizpēta iespējas modernizēt nolīgumu pēc tam, kad tas ticis īstenots 10 gadus. 2015. gada aprīlī ES un Čīles Asociācijas padomes sestās sanāksmes ietvaros tika apstiprināta kopīgas darba grupas (“grupa”) izveide nolīguma modernizēšanai. Grupas mērķis bija izpētīt darbības jomu, novērtējot to, cik vērienīgi ir mērķi sākt sarunas par nolīguma modernizēšanu visās jomās. Grupa izveidoja divas apakšgrupas, un viena no tām bija atbildīga par politikas un sadarbības jomu, bet otra — par tirdzniecību. Apakšgrupas pabeidza darbu līdz ar ES un Čīles Asociācijas komitejas 14. sanāksmi 2017. gada 31. janvārī.

               Modernizētajam nolīgumam būtu jāveido ES un Čīles attiecību satvars, kas aptvertu politikas, drošības, nozaru sadarbības un tirdzniecības jautājumus. Galvenais politikas mērķis ir padziļināt ES un Čīles attiecības, izstrādājot jaunu, vispusīgu tekstu, kas aizstāj pašreizējo nolīgumu, lai paplašinātu tā pašreizējo darbības jomu un atspoguļotu jaunās divpusējās un pasaules mēroga politikas un ekonomikas problēmas. Pieredze pašreizējā nolīguma īstenošanā liecina, ka modernizācijas procesā būtu jāņem vērā ES integrācijas procesa padziļināšanās un jaunu dalībvalstu pievienošanās, kā arī ES un Čīles lomas attīstība starptautiskā mērogā.

               Attiecībā uz tirdzniecības jautājumiem arī ir notikušas lielas tirdzniecības politikas izmaiņas pasaules mērogā, un puses ir noslēgušas tādus ļoti vērienīgus un vispusīgus nolīgumus ar trešo valstu partneriem, kuri krietni pārsniedz ES un Čīles brīvās tirdzniecības nolīguma noteikumus.

               Grupā notikušās sagatavošanās diskusijas veicināja daudzu parametru definēšanu, kuri būtu jāņem vērā modernizēšanas procesā. Attiecībā uz politikas un sadarbības daļu grupa sekmēja to, ka tikta iegūta sākotnējā izpratne par jaunā nolīguma iespējamo struktūru un darbības jomu. Grupa palīdzēja arī apzināt iespējamās savstarpējo interešu jomas turpmākajai sadarbībai, galveno uzmanību pievēršot turpmākai ES un Čīles starptautiska mēroga sadarbībai Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam ietvaros un ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai.

               Attiecībā uz tirdzniecības jautājumiem darbības jomas izpētē atspoguļota darbības joma un vērienīguma līmenis, ko puses varētu sasniegt, vispusīgi modernizējot nolīguma tirdzniecības daļu. Tajā apstiprināts kopīgais mērķis vērienīgi atjaunināt divpusējo attiecību satvaru tirdzniecības un ieguldījumu jomā, pamatojoties uz pašreizējo nolīgumu un paredzot tajā plašākus nosacījumus nekā saistības PTO. Sarunās būtu jāņem vērā jaunākie tirdzniecības nolīgumi, par kuriem notikušas sarunas vai kurus noslēgušas puses, kā arī nepieciešamība nodrošināt papildināmību un saskaņotību ar minētajām sarunām un nolīgumiem.

                  Tādēļ modernizētajā nolīgumā būtu jāparedz pēc iespējas augstāks liberalizācijas līmenis attiecībā uz preču un pakalpojumu tirdzniecību, ieguldījumiem un piekļuvi publiskajam iepirkumam. Tam būtu jānodrošina augsts intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzības un ievērošanas līmenis, tostarp attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm. Turklāt tam būtu jāpaplašina pašreizējo tirdzniecības noteikumu darbības joma, attiecinot to uz tādu tirdzniecības šķēršļu novēršanu, kas nav saistīti ar tarifiem, un uz citiem regulatīviem un noteikumos balstītiem aspektiem. Modernizētajam nolīgumam būtu jānodrošina pušu tiesības īstenot likumīgus sabiedriskās kārtības mērķus visās attiecīgajās jomās. Tajā būtu arī jārisina citi jautājumi, piemēram, tirdzniecība un ilgtspējīga attīstība, tirdzniecība un dzimuma jautājumi, un tirdzniecība un MVU.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Šis ieteikums ir saskaņā ar Globālo Eiropas Savienības ārpolitikas un drošības politikas stratēģiju, kurā citu mērķu starpā ir paredzēta attiecību ar Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstīm padziļināšana, noslēdzot divpusējas partnerības.

               Šis ieteikums ir arī saskaņā ar paziņojumu “Tirdzniecība visiem — Ceļā uz efektīvāku, pārredzamāku un atbildīgāku tirdzniecības un ieguldījumu politiku”, kurā ir uzsvērta nepieciešamība attīstīt ES divpusējās attiecības, lai radītu darbvietas un izaugsmi, cenšoties visaptveroši novērst tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļus, vienlaikus nodrošinot augstu sociālās un vides aizsardzības līmeni ES un citu politikas mērķu sasniegšanu, tostarp ilgtspējīgu attīstību un MVU īpašās vajadzības. Paziņojumā “Tirdzniecība visiem” ir uzsvērts, ka Komisija lūgs norādes sarunu risināšanai, lai modernizētu nolīgumu pēc darbības jomas izpētes veiksmīgas pabeigšanas.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Šis ieteikums ir saskaņā ar 2011. gadā pieņemto Pārmaiņu programmu, kas ir pamats ES attīstības politikai attiecībā uz trešām valstīm. Šajā sakarā Čīle vairs nekvalificējas ES divpusējās sadarbības palīdzībai, un tiek meklēts jauns starptautiskās sadarbības veids, pamatojoties uz Eiropas Konsensu attīstības jomā un Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā ieteikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 218. panta 3. un 4. punkts.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Nolīguma mērķis ir atjaunināt pašreizējo asociāciju starp ES un Čīli. Tādēļ ir jārīkojas ES līmenī.

               Kopējā tirdzniecības politika ir viena no jomām, kurās Savienībai ir ekskluzīva kompetence saskaņā ar LESD 3. pantu, un saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 3. punktu subsidiaritātes principu nepiemēro jomās, kuras ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Ieteikumā Padomes lēmumam, ar ko Komisiju un Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos pilnvaro risināt sarunas par modernizētu nolīgumu ar Čīli, ir paredzēti tikai tie pasākumi, kuri ir vajadzīgi vai piemēroti, lai sasniegtu politikas mērķus.

               Saskaņā ar proporcionalitātes principu tirdzniecības jautājumos tika apsvērtas visas iespējamās politiskās darbības, lai novērtētu to iespējamo efektivitāti, kā sīki aprakstīts ietekmes novērtējuma ziņojumā.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Eiropas Savienības Padomes lēmums.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Ex post izvērtējumu par nolīguma tirdzniecības daļu 2012. gadā veica ārējais konsultants. Sīkāka informācija ir sniegta šim ieteikumam pievienotajā ietekmes novērtējuma ziņojumā.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Laikposmā no 2016. gada 8. jūnija līdz 8. septembrim Komisija tiešsaistē rīkoja sabiedrisko apspriešanu, kas tika publicēta Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē un izvietota vietnē “EU Survey” (Komisijas tiešsaistes sabiedriskās apspriešanas rīks). Ieinteresētās personas tika aicinātas atbildēt uz jautājumiem, kas attiecās uz plašu tematu klāstu saistībā ar tirdzniecību un ieguldījumiem starp ES un Čīli. Sabiedriskās apspriešanas atbilžu kopsavilkums ir pievienots ietekmes novērtējuma ziņojumam, un ieinteresēto personu atbildes tika publicētas Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Ārējam konsultantam tika uzdots veikt ex ante analīzi par nolīguma tirdzniecības daļas modernizēšanas iespējamo ietekmi. Minētais ārējais pētījums ir pievienots ietekmes novērtējuma ziņojumam.

               •Ietekmes novērtējums

                  Ir veikts nolīguma tirdzniecības daļas modernizēšanas ietekmes novērtējums.  Ietekmes novērtējuma ziņojums un tā kopsavilkums, kā arī Regulējuma kontroles padomes labvēlīgais atzinums ir pievienots šim ieteikumam.

                  Papildus ietekmes novērtējumam neatkarīgā ilgtspējas ietekmes novērtējumā tiks izpētīta modernizētā nolīguma tirdzniecības daļas iespējamā ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz cilvēktiesībām un uz vidi. To sarunu norises gaitā veiks ārējais konsultants, un tas būs balstīts uz plašu, pastāvīgu apspriešanos ar ieinteresētajām personām, jo īpaši ar pilsonisko sabiedrību. Ilgtspējas ietekmes novērtējumu pabeigs pirms modernizētā nolīguma parafēšanas, un novērtējuma konstatējumus ņems vērā sarunu procesā.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  MVU vajadzētu iegūt jaunas tirdzniecības iespējas un izmaksu ietaupījumus, kas radīsies tirdzniecības liberalizācijas un labāka tiesiskā regulējuma rezultātā, kā arī tādu noteikumu dēļ, kuri uzlabos muitas procedūras un palielinās regulējuma pārredzamību. Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir iekļauta sīka informācija par iespējamo ietekmi uz ieinteresētajām personām un ekonomikas nozarēm.

               •Pamattiesības

                  ES centīsies iekļaut īpašas klauzulas par demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, kuras ir jādefinē kā nolīguma būtiski elementi.

                  Ietekmes novērtējuma ziņojumā par nolīguma tirdzniecības daļas modernizēšanu ir aplūkoti pamattiesību jautājumi, ņemot vērā sociālos, vides un cilvēktiesību aspektus. Piemēram, saskaņā ar spēkā esošo ES politiku, modernizētā nolīguma tirdzniecības daļā būtu jāiekļauj nodaļa par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Modernizētā nolīguma tirdzniecības daļai būs ierobežota negatīva ietekme uz ES budžetu (muitas nodokļu veidā), kas radīsies tarifu liberalizācijas dēļ. Ir sagaidāma netieša pozitīva ietekme, proti, palielināsies līdzekļi saistībā ar pievienotās vērtības nodokli un nacionālo kopienākumu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Saskaņā ar apņemšanos, kas pausta 2015. gada paziņojumā “Tirdzniecība visiem — Ceļā uz atbildīgāku tirdzniecības un ieguldījumu politiku” tiks veikts modernizētā nolīguma tirdzniecības daļas ietekmes padziļināts ex post izvērtējums pēc tam, kad tas būs bijis spēkā pietiekami ilgi, lai kļūtu pieejami jēgpilni dati. Pievienotajā ietekmes novērtējuma ziņojumā ir iekļauta sīka informācija par paredzētajiem uzraudzības un izvērtēšanas pasākumiem.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Neattiecas.

               Procedūras aspekti

                  Sarunu grupā darbosies Komisija un Augstā pārstāve.

               LESD 218. panta 4. punktā ir minēts, ka Padome ieceļ īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties, sarunas jāveic. Par modernizētā nolīguma politikas un sadarbības daļu notiks apspriešanās ar Latīņamerikas un Karību jūras reģiona jautājumu darba grupu. Par modernizētā nolīguma daļām, kas saistītas ar tirdzniecību, notiks apspriešanās ar Tirdzniecības politikas komiteju.

               Eiropas Parlamentu informēs visos procedūras posmos saskaņā ar LESD 218. panta 10. punktu.

               Nolīguma precīza struktūra tiks noteikta, ņemot vērā Tiesas Atzinuma 2/15 papildu novērtējumu.

               Komisija un Augstā pārstāve informēs Čīli par ES iekšējiem noteikumiem par pārredzamību un par Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Parlamenta piekļuvi sarunu dokumentiem.

               Komisija un Augstā pārstāve atzinīgi vērtē, ka Eiropas Savienības Padomes locekļi aizvien vairāk agrīnā posmā sadarbojas ar savu valstu parlamentiem saistībā ar tirdzniecības sarunām atbilstoši to institucionālajai praksei. Tā aicina Eiropas Savienības Padomes locekļus tāpat rīkoties arī attiecībā uz šo ieteikumu Padomes lēmumam, pievēršot pienācīgu uzmanību Padomes Lēmumam 2013/488/ES.

               Komisija un Augstā pārstāve iesaka sarunu norādes publiskot tūlīt pēc to pieņemšanas.

               Šim Padomes lēmuma ieteikumam tiks atcelts klasificētas informācijas statuss, kad pielikumā ietvertās sarunu norādes atdalīs no ieteikuma.

               Kopīgs ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko Eiropas Komisiju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos pilnvaro sākt un risināt sarunas par modernizētu asociācijas nolīgumu ar Čīles Republiku

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos (“Augstā pārstāve”) ieteikumu,

               TĀ KĀ būtu jāsāk sarunas ar mērķi noslēgt ar Čīles Republiku modernizētu asociācijas nolīgumu, ar ko aizstātu Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienas un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Čīles Republiku, no otras puses
                  1
               ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               (1)Ar šo Komisiju un Augsto pārstāvi pilnvaro Savienības vārdā risināt sarunas par modernizētu asociācijas nolīgumu ar Čīli (“nolīgums”).

               (2)Savienības sarunu grupu vada Komisija.

               2. pants

               Sarunas risina, pamatojoties uz Padomes sarunu norādēm, kas izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar Padomes Latīņamerikas un Karību jūras reģiona jautājumu darba grupu. Attiecībā uz nolīguma daļām, kas saistītas ar tirdzniecību, apspriešanās notiek ar Tirdzniecības politikas komiteju.

               4. pants

               Šo lēmumu un tā pielikumu publiskos uzreiz pēc to pieņemšanas.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai un Augstajai pārstāvei.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 352, 30.12.2002., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Kopīgs ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko Eiropas Komisiju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos pilnvaro sākt un risināt sarunas ar Čīli par modernizētu asociācijas nolīgumu
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               SARUNU NORĀDES PAR MODERNIZĒTU ASOCIĀCIJAS NOLĪGUMU AR ČĪLI

               {SWD(2017) 172 final}

               {SWD(2017) 173 final}

               PIELIKUMS

               SARUNU NORĀDES PAR MODERNIZĒTU ASOCIĀCIJAS NOLĪGUMU AR ČĪLI

               A.
                     NOLĪGUMA BŪTĪBA UN DARBĪBAS JOMA

               Sarunu mērķis ir noslēgt visaptverošu nolīgumu ar Čīli (“modernizētais nolīgums”), ar kuru modernizētu un aizstātu pašreizējo Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Čīles Republiku, no otras puses
                  1
                (“Asociācijas nolīgums”).

               Sarunām būtu jāpaplašina Asociācijas nolīguma pašreizējā darbības joma un tā jāpielāgo jaunajām politiskajām un ekonomiskajām problēmām pasaulē, ES un Čīles partnerattiecību jaunajai realitātei un to nolīgumu mērķu vērienīgumam, kuri ir nesen noslēgti un par kuriem pašlaik notiek ES un Čīles sarunas.

               Ar Modernizēto nolīgumu būtu jāizveido saskaņots, visaptverošs, atjaunināts un juridiski saistošs regulējums ES attiecībām ar Čīli.

               Ņemot vērā to, ka Čīle vairs nesaņem ES divpusējo palīdzību attīstības jomā, ir svarīgi atspoguļot šo jauno ES un Čīles sadarbības modeli modernizētā nolīguma būtībā un struktūrā. Tajā būtu jāatspoguļo Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam transformatīvais raksturs un starptautiskās attīstības sadarbības nozīme ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

               Nolīgumā būtu jāparedz spēcīgāka politiskā sadarbība ārlietās un drošības jautājumos.

               To, kāda būs nolīguma precīza struktūra, izlems, ņemot vērā Tiesas atzinuma 2/15 dziļāku izvērtējumu.

               B.
                     IEROSINĀTAIS NOLĪGUMA SATURS

               I.
                     Vispārīgi principi un mērķi

               Modernizētajam nolīgumam vajadzētu būt balstītam uz demokrātijas principu, tiesiskuma, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu, kā noteikts it īpaši ANO Statūtos un citos attiecīgajos cilvēktiesību instrumentos, cita starpā, Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā. Šiem elementiem kopā ar masu iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas ES klauzulas pirmo daļu vajadzētu būt modernizētā nolīguma būtiskiem elementiem. Nolīgumā vajadzētu paredzēt iespēju vienpusējai, daļējai vai pilnīgai tā darbības apturēšanai gadījumā, ja tiek pārkāpti iepriekš minētie principi.

               Modernizētajam nolīgumam būtu jānodrošina iespēja Čīlei un ES stiprināt institucionālās spējas, sabiedrisko politiku un tiesisko regulējumu un rīkoties kā stratēģiskām partnerēm svarīgos daudzpusējos un reģionālos forumos un institūcijās, kad tās par to vienojas.

               Modernizētajā nolīgumā būtu jāparedz prasība veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai īstenotu tā noteikumus, ieskaitot to ievērošanu visos pārvaldes līmeņos.

               Modernizētajā nolīgumā būtu jāatspoguļo kopīgais kultūras mantojums un stiprās vēsturiskās, politiskās un ekonomiskās saites, kas vieno abas puses, un tam būtu jāatbilst šādiem pamatprincipiem un galvenajiem mērķiem:

               ·pielāgot Asociācijas nolīguma saturu, lai labāk atspoguļotu notikumu attīstību pasaulē;

               ·atspoguļot demokrātijas kopīgās vērtības, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu un tiesiskumu;

               ·atspoguļot apņemšanos veicināt spēcīgāku asociāciju, lai iedzīvotājiem nodrošinātu pārticību un labklājību;

               ·stiprināt ciešāku koordināciju divpusējos un starptautiskos jautājumos, kuri ir abu pušu interesēs, ieskaitot reģionālos aspektus;

               ·stiprināt sadarbību vispārsvarīgos divpusējos, reģionālos un globālos jautājumos;

               ·atspoguļot stipras un efektīvas, starptautiskajās tiesībās balstītas daudzpusējas tirdzniecības sistēmas nozīmi miera saglabāšanā, konfliktu novēršanā un starptautiskās drošības stiprināšanā un kopīgu problēmu risināšanā;

               ·atspoguļot to, ka puses atzīst ilgtspējīgu attīstību par primāru mērķi un ka pušu mērķis būs nodrošināt saskaņā ar ES acquis esošu starptautisku vides un darba jomas nolīgumu un standartu ievērošanu, veicināšanu un efektīvu īstenošanu. Nolīgumā būtu arī jāatspoguļo pušu apņemšanās neveicināt tirdzniecību vai ārvalstu tiešos ieguldījumus, pazeminot valsts tiesību aktu prasības un standartus tādās jomās kā vide, darbs vai drošības un veselības aizsardzība darbā, darba pamatstandartus vai politiku un tiesību aktus, kā arī apņemšanās uzlabot tiesību aktus, politiku un pamata vides un darba aizsardzības līmeni.

               Nolīguma tirdzniecības un ieguldījumu noteikumu mērķim vajadzētu būt palielināt tirdzniecību un ieguldījumus starp ES un Čīli, īstenojot divpusējo attiecību vēl neizmantoto potenciālu, radot jaunas ekonomiskās iespējas, palielinot patērētāju labklājību, stiprinot konkurētspēju un radot darbvietas un izaugsmi, inter alia:

               ·turpinot pakāpenisku un abpusēju preču un pakalpojumu tirdzniecības un ieguldījumu liberalizāciju un nodrošinot publiskā iepirkuma iespēju pieejamību;

               ·nodrošinot ieguldījumu augsta līmeņa aizsardzību;

               ·nodrošinot intelektuālā īpašuma tiesību augsta līmeņa aizsardzību, arī ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu jomā;

               ·nodrošinot patērētāju augsta līmeņa aizsardzību;

               ·likvidējot, samazinot vai novēršot ar tarifiem nesaistītus šķēršļus;

               ·nodrošinot tiesības reglamentēt saimniecisko darbību sabiedrības interesēs, lai sasniegtu leģitīmus sabiedriskās politikas mērķus (piemēram, sabiedrības veselības aizsardzība un veicināšana, sociālie pakalpojumi, sabiedrības izglītošana, drošība, vide, sabiedrības morāle, sociālā vai patērētāju aizsardzība, privātums un datu aizsardzība un kultūras daudzveidības aizsargāšana un veicināšana);

               ·veicot pasākumus, lai nodrošinātu, ka starptautiskā tirdzniecība sekmē primārā mērķa — ilgtspējīgas attīstības — sasniegšanu un pušu apņemšanos attiecīgi īstenot šo nolīgumu;

               ·īstenojot pušu kopīgo mērķi ņemt vērā īpašās grūtības, kas rodas maziem un vidējiem uzņēmumiem, piedaloties tirdzniecības un ieguldījumu attīstīšanā;

               ·pusēm apņemoties sazināties ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, arī privāto sektoru, arodbiedrības un citas nevalstiskās organizācijas;

               ·nolīguma pusēm apņemoties pilnībā ievērot tiesības un pienākumus, kuri izriet no Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) un atbalsta daudzpusējo tirdzniecības sistēmu.

               II.
                     Sadarbības jomas

               Ar nolīgumu būtu jāpanāk pēc iespējas plašāks sadarbības tvērums, no kura principā nebūtu izslēdzama neviena darbības joma. Tam vajadzētu būt balstītam uz līdzšinējās sadarbības pieredzi, un tā mērķim vajadzētu būt nodrošināt efektīvu starptautisko sadarbību Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam īstenošanā un ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

               Nolīgumā būtu jāietver abu pušu apņemšanās padziļināt sadarbību, apmainoties ar zināšanām un paraugpraksi vispārsvarīgos jautājumos, ņemot vērā arī to, ka Čīle ir valsts ar augstiem ienākumiem un ESAO dalībvalsts. Nolīgumā būtu jāatspoguļo tas, cik svarīgi ir stiprināt sektoru sadarbības aktivitātes, kuru mērķim it īpaši vajadzētu būt konkrētu priekšlikumu un pasākumu un stratēģisku mērķu izstrādei un dinamiskas apspriešanās un koordinācijas kultūras sekmēšanai.

               Nolīgumā būtu jāparedz iespēja pusēm noteikt modernu, efektīvu un dinamisku darba metožu izstrādes un piemērošanas veidus un veikt kopīgu rezultātu novērtējumu, balstoties uz stratēģiskiem mērķiem. Ar nolīgumu būtu jāsekmē saziņas tīklu izveide un jāstiprina spējas, kas vajadzīgas, lai plānotu, īstenotu, izmērītu, novērtētu un izplatītu šo attiecību rezultātus.

               Sadarbības jomas

               ·Kopējā ārpolitika un drošības politika

               ·Atbruņošanās un ieroču neizplatīšana

               ·Cilvēktiesības, tiesiskums un laba pārvaldība

               ·Dzimumu līdztiesība

               ·Starptautiskā drošība un kibertelpa

               ·Terorisma apkarošana

               ·Tiesu iestāžu sadarbība

               ·Narkotiku tirdzniecības, organizētās noziedzības un korupcijas apkarošana

               ·Starptautiskā migrācija

               ·Konsulārā aizsardzība

               ·Pilsoņu drošība

               ·Sadarbība starptautiskā krīžu pārvarēšanā

               ·Uzņēmējdarbība un rūpniecība

               ·Izejvielas

               ·Uzņēmumu sociālā atbildība

               ·Nodarbinātība un sociālie jautājumi

               ·Reģionālā sadarbība

               ·Jaunatne

               ·Kultūra

               ·Ilgtspējīga enerģija

               ·Vide

               ·Klimata pārmaiņas

               ·Aprites ekonomika

               ·Zivsaimniecība

               ·Okeānu pārvaldība

               ·Sagatavotība katastrofām

               ·Starptautiskā sadarbība un attīstība

               ·Jūras nozaru izaugsme

               ·Pētniecība, zinātne, tehnoloģija un inovācija

               ·Zemes novērošana

               ·Digitālās politikas stratēģijas

               ·Attīstīts cilvēkkapitāls

               ·Izglītība un augstākā izglītība

               ·Tūrisms

               ·Personas datu aizsardzība

               ·Statistika

               ·Citas jomas (attiecīgā gadījumā)

               III.
                     Tirdzniecība un ieguldījumi

               Būtība un darbības joma

               Modernizētā nolīguma tirdzniecības un ieguldījumu sadaļas mērķim vajadzētu būt palielināt mērķu vērienīgumu visās pašreizējā nolīguma jomās. Tajā būtu jāparedz papildu un visaptveroša, abpusēja preču un pakalpojumu tirdzniecības liberalizācija un sīki izstrādāti noteikumi par dažādiem ar tirdzniecību un ieguldījumiem saistītiem jautājumiem, kā minēts turpmāk. Nolīgumā būtu arī jāparedz pakāpeniska un abpusēja ieguldījumu liberalizācija, ieguldījumu aizsardzība, kā arī abpusēja papildu piekļuve publiskā iepirkuma tirgiem. Turklāt nolīguma mērķim vajadzētu būt novērst nevajadzīgus šķēršļus tirdzniecībai un ieguldījumiem, ieskaitot pašreizējos ar tarifiem nesaistītos šķēršļus, ieviešot efektīvus un iedarbīgus mehānismus, kā arī censties nodrošināt plaši saskaņotu regulējumu precēm un pakalpojumiem, cita starpā pastiprinot regulatoru sadarbību.

               Nolīguma noteikumiem, it īpaši par regulējuma saskaņotību, nevajadzētu skart pušu tiesības piemērot regulējumu atbilstoši tādam veselības, drošības, patērētāju, darba un vides aizsardzības līmenim, kas katrai no tām šķiet piemērots, vai citādi sasniegt leģitīmus sabiedriskās politikas mērķus, piemēram, kultūras daudzveidību vai ilgtspējīgas attīstības mērķus (ko nosaka katra puse), piemērojot regulējumu.

               Nolīguma tirdzniecības un ieguldījumu sadaļai būtu arī jāpalīdz veicināt ilgtspējīgu attīstību un plašākas Eiropas vērtības, piemēram, cilvēktiesības, inter alia, tajā jāietver ar tirdzniecību saistīti noteikumi par darba, vides un dzimumu jautājumiem, izmantojot arī uzņēmumu sociālo atbildību, pārredzamību un starptautisku darba un vides jomas standartu  veicināšanu un efektīvu īstenošanu. Lai varētu veikt šādus pasākumus, būtu jāņem vērā ilgtspējīga attīstība, piemēram, ietverot īpašu nodaļu par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību, kurā būtu iekļauti gan sociālie, gan vides jautājumi.

               Ar nolīgumu būtu jānodrošina, ka nolīguma noteikumi tiek ievēroti visos pārvaldes līmeņos, ieskaitot decentralizētās iestādes un attiecīgās struktūras.

               Nolīgumā būtu jāņem vērā mazo un vidējo uzņēmumu īpašās vajadzības.

               Preču tirdzniecība

               Muitas nodokļu turpmāka likvidēšana

               Nolīguma mērķim vajadzētu būt pilnīga tarifu liberalizācija, vienlaikus paredzot īpašu režīmu produktiem, kurus uzskata par sensitīviem un kuriem būtu jācenšas panākt jēgpilnu piekļuvi tirgum, piemēram, nosakot garākus atcelšanas periodus vai daļējas liberalizācijas saistības (arī tarifa likmes kvotas), ņemot vērā gan ES aktīvās, gan defensīvās intereses.

               Būtu jāatceļ visi muitas nodokļi, nodevas vai maksājumi, vai jebkādi pasākumi ar līdzvērtīgu ietekmi un būtu jāaizliedz pieņemt šāda veida jaunus pasākumus.

               Importa un eksporta ierobežojumi

               Ar nolīgumu būtu jāaizliedz jebkādi tirdzniecības aizliegumi vai ierobežojumi pušu starpā, ieskaitot kvantitatīvus ierobežojumus vai prasības par atļaujas saņemšanu, ko nepamato turpmāk minētie īpašie izņēmumi, un nolīgumā būtu arī jāparedz uzlabotas prasības importa un eksporta licencēšanas jomā, remontētu preču, pārveidotu preču un izcelsmes marķēšanas jomā.

               Izcelsmes noteikumi

               Sarunu mērķim vajadzētu būt pielikuma par izcelsmes noteikumiem atjaunināšanai, lai precizētu un vienkāršotu nolīgumā paredzētos izcelsmes noteikumus un administratīvo sadarbību, un tajās būtu jāņem vērā ES izcelsmes noteikumu jaunākās izmaiņas. Noteikumiem par administratīvo sadarbību būtu arī jānodrošina, lai administratīvās kļūdas tiktu pienācīgi novērstas.

               ES tirdzniecības un ieguldījumu interesēs sarunu gaitā varētu apsvērt izcelsmes kumulācijas paplašināšanu, attiecinot to arī uz trešām valstīm.

               Ar muitu saistīti jautājumi un tirdzniecības atvieglošana

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi, lai vēl vairāk atvieglotu tirdzniecību starp pusēm, vienlaikus nodrošinot efektīvus kontroles un krāpšanas apkarošanas pasākumus. Tāpēc nolīgums būtu jābalsta uz PTO tirdzniecības atvieglošanas nolīgumu un tajā būtu jāietver sīki izstrādāti pienākumi, kuru mērķis būtu, inter alia, sekmēt noteikumu un procedūru modernizēšanu un vienkāršošanu, dokumentu standartizāciju, pārredzamību, tiesisko noteiktību un muitas iestāžu sadarbību.

               Šādai sadarbībai būtu jāietver informācijas apmaiņa par piegādes ķēdes drošību un riska pārvaldību un, attiecīgos gadījumos, riska pārvaldības metožu, riska standartu, drošības pārbaužu un tādiem uzņēmējiem, kuri ievēro noteikumus un ir uzticami, paredzētu tirdzniecības partnerības programmu savstarpējas atzīšanas ieviešana, par ko lemj un ko īsteno attiecīgā komiteja. Tai būtu arī jāietver pašreizējo noteikumu par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās atjaunināšana.

               Minētajiem noteikumiem būtu arī jāveicina konverģence tirdzniecības atvieglošanas jomā, paredzot, ka tiek efektīvi īstenoti un piemēroti starptautiskie noteikumi un standarti muitas jomā un citas ar tirdzniecību saistītas procedūras, ieskaitot PTO noteikumus un Pasaules muitas organizācijas instrumentus, inter alia, pārskatīto Kioto konvenciju.

               Ar tarifiem nesaistīti pasākumi

               Nolīguma mērķim vajadzētu būt novērst nevajadzīgus šķēršļus tirdzniecībai un ieguldījumiem, ieskaitot atlikušos ar tarifiem nesaistītos šķēršļus, ieviešot efektīvus un iedarbīgus mehānismus, un sekmēt plaši saskaņotu regulējumu precēm un pakalpojumiem starp ES un Čīli.

               Ar tarifiem nesaistīti šķēršļi, kas attiecas uz konkrētiem ražojumiem, būtu jānovērš uz pieprasījuma un piedāvājuma pamata vienlaikus ar informācijas apmaiņu par tarifu koncesijām. Nolīgumā būtu jāietver saistības konkrētos sektoros ar tarifiem nesaistītu šķēršļu jomā. Nolīgumā būtu arī jāparedz attiecīgas procedūras, lai nepieļautu, ka nākotnē rodas jauni ar tarifiem nesaistīti šķēršļi un citi nevajadzīgi šķēršļi tirdzniecībai, cita starpā, nodrošinot piemērojamo tiesību aktu un noteikumu pārredzamību.

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par valsts tirdzniecības uzņēmumiem, izvērtējot ikvienu varbūtēju konkurences izkropļojumu un šķēršļus tirdzniecībai un ieguldījumiem, ko tie varētu radīt.

               Būtu arī jārisina jautājums par lokalizācijas šķēršļiem tirdzniecībai (pasākumi, kas izstrādāti, lai aizsargātu, atbalstītu un stimulētu vietējos uzņēmējus uz importētu preču, pakalpojumu vai ārzemniekiem piederoša vai ārzemēs izstrādāta intelektuālā īpašuma rēķina).

               Tehniskie noteikumi, standarti un atbilstības novērtēšanas procedūras

               Pusēm būtu jānoslēdz visaptveroši noteikumi par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā, pamatojoties uz PTO Nolīgumu par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā un pārsniedzot tā prasības. Minēto noteikumu mērķim vajadzētu būt, inter alia, panākt tehnisko noteikumu konverģenci un saderību, piemērojot starptautiskus standartus, racionalizēt testēšanas un sertificēšanas prasības, piemēram, izmantojot uz risku balstītu pieeju atbilstības novērtēšanā (izmantojot arī atbilstības pašdeklarāciju sektoros, kur tas ir iespējams un pieņemams), veicināt akreditāciju, stiprināt pārredzamību, izveidot mehānismu labākam dialogam un sadarbībai, lai novērstu divpusējus tehniskos šķēršļus tirdzniecībā, un uzlabot informācijas izplatīšanu importētājiem un eksportētājiem.

               Varētu apsvērt pielikumus par konkrētiem sektoriem ar sīkāk izstrādātām un konkrētākām prasībām.

               Sanitārie un fitosanitārie pasākumi (SFPS)

               Lai nodrošinātu saskaņotību ar citiem līdzīgiem tirdzniecības nolīgumiem, ko noslēgusi ES, jaunajā nolīgumā būtu jāietver, ievērojot attiecīgo institucionālo kārtību, pašreizējā SFP nolīguma noteikumi, kas pievienoti spēkā esošajam Asociācijas nolīgumam, un jāapsver varbūtēji pielāgojumi konkrētās jomās, ja tas vajadzīgs.

               Tirdzniecības aizsardzības instrumenti

               Aizsardzības pasākumi

               Nolīgumā būtu jāietver aizsardzības pasākumu klauzula, kurā būtu noteikts, ka ikviena no pusēm var veikt attiecīgus pasākumus saskaņā ar PTO Nolīgumu par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XIX panta īstenošanu vai PTO Nolīgumu par aizsardzības pasākumiem. Ar nolīgumu būtu arī jānodrošina, ka šādiem aizsardzības pasākumiem ir pēc iespējas mazāka kropļojoša ietekme uz divpusējo tirdzniecību.

               Lai maksimāli palielinātu liberalizācijas saistības un lai nodrošinātu vajadzīgo aizsardzību, ņemot vērā sensitīvu sektoru specifiku, nolīgumā principā būtu jāietver divpusējas aizsardzības klauzula, saskaņā ar kuru ikviena puse drīkst pilnībā vai daļēji atcelt preferences, ja pēc nolīguma stāšanās spēkā otras puses ražojuma importa apjoma pieaugums izraisa vai draud izraisīt nopietnu kaitējumu vietējai ražošanas nozarei.

               Antidempinga un kompensācijas pasākumi

               Nolīgumā būtu jāietver antidempinga un kompensācijas pasākumu klauzula, kurā būtu noteikts, ka ikviena no pusēm var veikt attiecīgus pret dempingu un/vai kompensējamām subsīdijām vērstus pasākumus saskaņā ar PTO Nolīgumu par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) VI panta īstenošanu vai PTO Nolīgumu par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem. Nolīgumā būtu arī jāintegrē saistības, kas pārsniedz PTO noteikumu prasības šajā jomā saskaņā ar ES noteikumiem un iepriekšējiem nolīgumiem.

               Īpaši noteikumi

               Ar nolīgumu būtu jāatzīst, ka zaļās grupas maksājumi nekropļo cenas, un tādēļ uz tiem principā nebūtu jāattiecina antidempinga un antisubsidēšanas pasākumi.

               Pakalpojumu tirdzniecība un ieguldījumi

               Pakalpojumu un ieguldījumu liberalizācija un digitālā tirdzniecība

               Saskaņā ar Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (GATS) V pantu nolīgumam vajadzētu aptvert plašu sektoru loku un attiekties uz visiem pakalpojumu sniegšanas veidiem. Nolīgumā nebūtu jāparedz a priori izslēgšana no tā darbības jomas, izņemot audiovizuālo pakalpojumu izslēgšanu no pakalpojumu un ieguldījumu liberalizācijas saistībām un tādu pakalpojumu izslēgšanu, kurus sniedz, realizējot valsts varas pilnvaras. Sarunu mērķim vajadzētu būt pakāpeniskai un abpusējai pakalpojumu tirdzniecības un ieguldījumu liberalizācijai, likvidējot ierobežojumus piekļuvei tirgum un valsts režīmam, plašāk nekā to paredz pušu PTO saistības un piedāvājumi, kas iesniegti saistībā ar sarunām par pakalpojumu tirdzniecības nolīgumu. Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par veiktspējas prasībām attiecībā uz ieguldījumiem.

               Nolīgumā būtu arī jāietver jaunas vai salīdzinājumā ar GATS uzlabotas reglamentējošās prasības. Tāpēc sarunās būtu jāietver tādi jautājumi kā:

               ·reglamentējošie noteikumi par pārredzamību un savstarpējo atzīšanu,

               ·horizontālie noteikumi par valsts regulējumu, piemēram, noteikumi, kas nodrošina objektivitāti un tiesību aktos paredzēto kārtību attiecībā uz licencēšanas un kvalifikācijas prasībām un procedūrām, un

               ·reglamentējošie noteikumi konkrētiem sektoriem, ieskaitot telesakaru pakalpojumus, finanšu pakalpojumus, pasta pakalpojumus, kurjerpakalpojumus un starptautiskos jūras transporta pakalpojumus.

               Saistībā ar aizvien lielāku tirdzniecības digitalizāciju sarunu rezultātam vajadzētu būt noteikumiem, kas attiektos uz e-komerciju un pārrobežu datu plūsmām, elektroniskajiem uzticamības pakalpojumiem un elektroniskas autentifikācijas pakalpojumiem, nevēlamiem tiešā mārketinga paziņojumiem, un tajās būtu jāvēršas pret digitālo protekcionismu un nepamatotām datu lokalizēšanas prasībām, vienlaikus neapspriežot un neskarot ES noteikumus personas datu aizsardzības jomā.

               Nolīgumā var ietvert procedūru ievērošanas saistības attiecībā uz fizisku personu ieceļošanu un uzturēšanos uzņēmējdarbības veikšanas nolūkos saskaņā ar pušu saistībām 4. režīmā. Vienlaikus nolīgumam nekādi nevajadzētu liegt pusēm piemērot valsts tiesību aktus, noteikumus un prasības attiecībā uz ieceļošanu un uzturēšanos, ja vien tās to nedara tā, ka tiek atceltas vai pasliktinās priekšrocības, kas ir paredzētas saskaņā ar nolīgumu. Joprojām ir spēkā ES un tās dalībvalstu tiesību akti, noteikumi un prasības attiecībā uz darba apstākļiem un darba tiesībām.

               Nolīgumā būtu atkārtoti jāapstiprina ES, tās dalībvalstu un to valsts, reģionālo un vietējo pārvaldes iestāžu tiesības īstenot regulējošo funkciju savā teritorijā, lai sasniegtu leģitīmus sabiedriskās politikas mērķus (piemēram, sabiedrības veselības aizsardzība un veicināšana, sociālie pakalpojumi, sabiedrības izglītošana, drošība, vide, sabiedrības morāle, sociālā vai patērētāju aizsardzība, privātums un datu aizsardzība un kultūras daudzveidības aizsargāšana un veicināšana). Būtu jāsaglabā ES sabiedrisko pakalpojumu augstā kvalitāte saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un it īpaši Protokolu Nr. 26 par sabiedriskiem pakalpojumiem, kā arī ņemot vērā ES atrunas šajā jomā, ieskaitot GATS.

               Ieguldījumu aizsardzība

               Nolīgumā būtu jāietver:

               ·mūsdienīgi, precīzi definēti aizsardzības standarti, tostarp noteikumi par taisnīgu un vienlīdzīgu attieksmi, pilnīgu aizsardzību un drošību, valsts režīmu, lielākās labvēlības režīmu, aizsardzību pret tiešu un netiešu ekspropriāciju, brīviem pārvedumiem, zaudējumu atlīdzību, rakstisku saistību ievērošanu, un

               ·mūsdienīgs jurisdikcijas mehānisms, lai izšķirtu domstarpības starp ieguldītājiem un valstīm, ar ieguldījumu tiesu un apelācijas mehānismu (ieguldījumu tiesu sistēma). Minētajam mehānismam būtu jānodrošina strīdu izšķiršanas procedūru pilnīga objektivitāte un pārredzamība, jānovērš vieglprātīga tiesāšanās un jāietver attiecīgi rīki, lai veicinātu izlīgumu prasību izskatīšanā.

               Noteikumiem par ieguldījumu aizsardzību būtu jānodrošina ieguldītāju un ieguldījumu spēcīga aizsardzība, vienlaikus pilnībā saglabājot pušu tiesības īstenot regulējošo funkciju savā teritorijā, lai sasniegtu leģitīmus sabiedriskās politikas mērķus (piemēram, sabiedrības veselības aizsardzība un veicināšana, sociālie pakalpojumi, sabiedrības izglītošana, drošība, vide, sabiedrības morāle, sociālā vai patērētāju aizsardzība, privātums un datu aizsardzība un kultūras daudzveidības aizsargāšana un veicināšana).

               Kapitāla aprite un maksājumi

               Nolīgumā būtu jāsaglabā noteikumi par kārtējo maksājumu un kapitāla aprites pilnīgu liberalizāciju un jāietver pārtraukšanas klauzula. Tajā būtu jāietver aizsardzības un izņēmuma noteikumi (piemēram, par Savienības ekonomikas un monetāro politiku un maksājumu bilanci), kuri būtu saskaņā ar LESD noteikumiem par kapitāla aprites brīvību.

               Nolīgumam nebūtu jāizslēdz izņēmumu piemērošana kapitāla un maksājumu aprites brīvībai, kas ir pamatota ar attiecīgajiem PTO noteikumiem.

               Intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT)

               Nolīgumam būtu jāpapildina Līgums par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem (TRIPS līgums) un jābalstās uz TRIPS līgumu ar mērķi nodrošināt jebkādu intelektuālā īpašuma tiesību augsta līmeņa aizsardzību un izpildi.

               Saskaņā ar iepriekš minēto nolīgumā būtu jāietver vispārīgi noteikumi, autortiesības un ar tām saistītas tiesības, preču zīmes, dizainparaugi, patenti, augu šķirnes, neizpaužamas informācijas, arī tirdzniecības noslēpumu, aizsardzība, ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (ĢIN) un saistības attiecīgā gadījumā ievērot un/vai nodrošināt atbilstību attiecīgajiem daudzpusējiem nolīgumiem un konvencijām.

               Ar nolīgumu būtu jānodrošina labāka IĪT piemērošana – arī digitālajā vidē un uz robežām.

               Attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm (ĢIN), balstoties uz augsta līmeņa aizsardzību vīnu un stipro alkoholisko dzērienu ĢIN, ko jau paredz spēkā esošais nolīgums, ar modernizēto nolīgumu būtu jānodrošina uzskaitīto lauksaimniecības produktu / pārtikas produktu ĢIN augsta līmeņa tiešā aizsardzība, balstoties uz TRIPS līguma 23. pantu (arī pret atgādināšanu), labāka piemērošana, ar preču zīmēm saistīto tiesību izņēmumi (līdzāspastāvēšana) un iespēja pievienot jaunas ĢIN. Būtu jārisina jautājumi saistībā ar atsevišķām agrākām tiesībām, piemēram, attiecībā uz augu šķirnēm, preču zīmēm, sugas vārdu vai citādu leģitīmu iepriekšēju izmantojumu.

               Nolīguma mērķim vajadzētu arī būt regulāra dialoga /darba grupu izveidei intelektuālā īpašuma jomā, lai veicinātu informācijas apmaiņu par attiecīgo likumdošanas progresu, īstenošanas pieredzes apmaiņu un apspriešanos attiecībā uz trešām valstīm.

               Publiskais iepirkums

               Nolīguma mērķim vajadzētu būt labākai abpusējai centrālo un decentralizēto iestāžu, kā arī valsts uzņēmumu un uzņēmumu, kuri ar īpašām vai ekskluzīvām tiesībām darbojas sabiedrisko pakalpojumu jomā, piekļuvei publiskā iepirkuma tirgiem. Nolīguma mērķim vajadzētu būt pašreizējā tirgus piekļuves tvēruma papildināšanai, nodrošinot tikpat labvēlīgu režīmu, kāds ir piešķirts vietējiem piegādātājiem. Preču, pakalpojumu un būvniecības pakalpojumu iepirkums būtu jāietver ar ierobežotiem izņēmumiem, un tajā būtu jāietver arī sarunas par saistībām attiecībā uz būvdarbu koncesijām saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem šajā jomā.

               Nolīguma mērķim vajadzētu arī būt pašreizējo noteikumu un prasību uzlabošanai, tās saskaņojot ar pārskatīto PTO Nolīgumu par valsts iepirkumu un ieviešot jaunus noteikumus.

               Tirdzniecība un konkurence

               Nolīgumā būtu jāietver visiem uzņēmumiem piemērojamas prasības pretmonopolu un uzņēmumu apvienošanās jomā. Tajā būtu jāietver vispārēji piemērošanas principi, kas aptvertu pārredzamību, nediskriminēšanu, procedūru taisnīgumu un tiesību aktos paredzēto kārtību.

               Nolīgumā būtu arī jāietver noteikumi par subsīdijām, kas aptvertu tādus jautājumus kā pārredzamība, apspriešanās un prasības attiecībā uz pašiem kropļojošākajiem subsīdiju veidiem. Noteikumos par apspriešanos nebūtu jāietver lauksaimniecības subsīdijas. Nolīgumā būtu jāietver īpaši noteikumi par valsts uzņēmumiem, uzņēmumiem, kuriem piešķirtas īpašas tiesības vai privilēģijas un noteiktajiem monopoluzņēmumiem, lai nodrošinātu, ka tie neizkropļo konkurenci vai nerada šķēršļus tirdzniecībai un ieguldījumiem.

               Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU)

               Nolīgumā būtu jāietver īpaša nodaļa par MVU. Nolīgumam būtu jāpalīdz MVU, lai tie varētu pilnībā izmantot nolīgumā paredzētās priekšrocības, arī paredzot informācijas apmaiņas pasākumus par tirgus piekļuves prasībām un atbilstošu institucionālo struktūru.

               Tirdzniecība un ilgtspējīga attīstība

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības darba un vides aspektiem, kuri ir būtiski tirdzniecības un ieguldījumu kontekstā. Tajā būtu jāietver noteikumi, kuri veicina attiecīgu starptautiski pieņemtu principu un noteikumu, arī Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) darba pamatstandartu un pamata konvenciju, un daudzpusējo vides nolīgumu, arī ar klimata pārmaiņām saistīto nolīgumu, ievērošanu un efektīvu īstenošanu.

               Nolīgumā būtu atkārtoti jāapstiprina pušu tiesības īstenot regulējošo funkciju darba un vides jomā saskaņā ar pušu starptautiskajām saistībām un cenšoties nodrošināt augsta līmeņa aizsardzību. Nolīgumā būtu jāietver noteikumi attiecībā uz to, ka valsts iekšējās vides un darba aizsardzības līmeni nevajadzētu pazemināt, lai veicinātu tirdzniecību un ieguldījumus. Tajos būtu jāietver saistības neatkāpties no valsts tiesību aktiem darba un vides jomā un nepieļaut to neīstenošanu.

               Nolīgumam būtu jāveicina tas, lai tirdzniecība un ieguldījumi vairāk sekmētu ilgtspējīgu attīstību, pievēršoties arī tādām jomām kā tirdzniecības atvieglošana vides precēm un pakalpojumiem un klimatam draudzīgām precēm un pakalpojumiem, un veicinot brīvprātīgas ilgtspējas nodrošināšanas sistēmas, uzņēmumu sociālo atbildību un dzimumu līdztiesību, ņemot vērā starptautiski atzītus instrumentus.

               Nolīgumā būtu arī jāietver saistības, kuras veicinātu tirdzniecību ar likumīgi iegūtiem un ilgtspējīgi pārvaldītiem dabas resursiem, it īpaši attiecībā uz bioloģisko daudzveidību, dzīvo dabu, mežsaimniecības produktiem, zivsaimniecību, un tajā būtu jāietver attiecīgie starptautiskie instrumenti un prakse. Nolīgumam būtu arī jāveicina tirdzniecība, kas sekmē pret klimata pārmaiņām noturīgu mazoglekļa attīstību.

               Nolīgumā būtu jāparedz piemēroti noteikumi iepriekš minēto noteikumu efektīvai īstenošanai un uzraudzībai, kā arī procedūras, lai risinātu jebkādas pušu savstarpējās domstarpības, un jānodrošina pilsoniskās sabiedrības līdzdalības iespēja.

               Tirdzniecība un dzimums

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi ar tirdzniecību saistītu dzimuma aspektu risināšanai. Nolīgumā būtu jāatzīst nepieciešamība palielināt sieviešu iespējas izmantot ekonomiskās iespējas, kuras izriet no pastiprinātajām pušu tirdzniecības attiecībām, ko paredz šis nolīgums.

               Enerģētika un izejvielas

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi ar tirdzniecību un ieguldījumiem saistītu enerģētikas un izejvielu aspektu risināšanai. Sarunu mērķim vajadzētu būt atvērtas, pārredzamas, nediskriminējošas un prognozējamas uzņēmējdarbības vides nodrošināšanai un konkurences noteikumiem neatbilstošas prakses ierobežošanai un vietējo resursu prasību novēršanai šajās jomās. Nolīgumā būtu arī jāietver noteikumi, kas atbalsta un vēl vairāk veicina tirdzniecību un ieguldījumus atjaunojamo energoresursu sektorā.

               Regulējuma saskaņotība un pārredzamība

               Nolīgumā būtu jāietver transversālas prasības par regulējuma saskaņotību un pārredzamību, lai izstrādātu un īstenotu efektīvus, izmaksu ziņā lietderīgus un saskaņotākus noteikumus precēm un pakalpojumiem. Nolīgumā būtu jāietver, inter alia, noteikumi par savlaicīgām konsultācijām par svarīgiem noteikumiem, ieskaitot iespējas ieinteresētajām personām piedalīties tiesību aktu priekšlikumu sagatavošanā, to pasākumu publicēšanu, kuri ietekmē tirdzniecību un ieguldījumus, informācijas apmaiņas veicināšanu un labāku regulatīvās paraugprakses izmantošanu (piemēram, regulējuma ietekmes novērtējums vai ex-post izvērtējums).

               Korupcijas apkarošana

               Nolīgumā būtu jāietver īpaši noteikumi, kuri būtu vērsti pret korupciju, kas ietekmē tirdzniecību un ieguldījumus, un atturētu no tās. Šādi noteikumi varētu būt balstīti uz Eiropā un starptautiski pieņemtiem standartiem un nolīgumiem korupcijas apkarošanas jomā.

               Valstu savstarpējo strīdu izšķiršanas mehānisms un mediācija

               Nolīgumā būtu jāietver efektīvs un saistošs valstu savstarpējo strīdu izšķiršanas mehānisms ar paātrinātu procedūru, it īpaši attiecībā uz šķīrējtiesu un šķīrējtiesas procesa norisi. Strīdu izšķiršanas mehānismam vajadzētu būt pārredzamam, atklātam un inovatīvam. Tajā būtu jāietver noteikumi par elastīgu un ātru mediācijas mehānismu.

               Vispārēji izņēmumi

               Nolīgumā būtu jāietver vispārēji izņēmumi, arī par drošību, maksājumu bilanci, prudenciālo uzraudzību un nodokļu piemērošanu, pamatojoties uz attiecīgajiem PTO nolīgumu pantiem.

               Citas jomas

               Pēc Komisijas veiktas analīzes un iepriekšējas apspriešanās ar Tirdzniecības politikas komiteju, un saskaņā ar ES Līgumiem nolīgumā var ietvert papildu noteikumus par citām jomām, kuras attiecas uz tirdzniecību un ieguldījumiem un par kurām sarunu laikā ir pausta abpusēja interese.

               IV. Vispārējā iestāžu sistēma

               Nolīgumā būtu jāietver noteikumi par iestāžu struktūru, pamatojoties uz spēkā esošo kārtību un praksi un to pilnveidojot.

               Asociācijas padomei būtu jāpaliek modernizētā nolīguma augstākajai instancei, kas atbild par minētā nolīguma vispārējo uzraudzību un īstenošanu. Tiek ierosināts padomes sanāksmju periodiskumu pielāgot, pusēm savstarpēji vienojoties.

               Asociācijas komitejai būtu jāsaglabā nolīguma īstenošanas nodrošināšanas svarīgā funkcija. Nolīgumā būtu jānosaka veids, kā Asociācijas komiteja varētu strādāt efektīvāk, veicināt sinerģiju un nodrošināt lielāku dinamiku, īstenojot savu uzdevumu palīdzēt Asociācijas padomei pildīt pienākumus. Konkrētu jautājumu risināšanai var izveidot apakškomitejas un darba grupas.

               Nolīgumā būtu jāparedz saskaņā ar nolīgumu izveidotās Asociācijas komitejas īpašās sanāksmes tirdzniecības jomā (“Asociācijas komiteja tirdzniecības jomā”), lai uzraudzītu nolīguma noteikumu īstenošanu tirdzniecības un ieguldījumu jomā. Attiecīgi var izveidot īpašu jomu apakškomitejas, kas darbotos Asociācijas komiteja tirdzniecības jomā ietvaros. Asociācijas komitejai tirdzniecības jomā būtu jāatskaitās Asociācijas padomei.

               Asociācijas parlamentārajai komitejai būtu jāsaglabā sava funkcija un jāveido parlamentārās sadarbības forums Eiropas parlamenta deputātiem un Čīles Nacionālā kongresa pārstāvjiem.

               Būtu jāsaglabā Apvienotā padomdevēju komiteja, lai jaunā nolīguma īstenošanā būtu pārstāvēts pilsoniskās sabiedrības un sociālo partneru viedoklis.

               V. Vispārīgi un nobeiguma noteikumi

               Neskarot strīdu izšķiršanas mehānismu tirdzniecībai un jautājumiem, kas saistīti ar tirdzniecību, nolīgumā būtu jāiekļauj noteikumi par nolīgumā paredzēto pienākumu neizpildi, ieskaitot iespēju daļēji vai pilnībā apturēt nolīguma darbību gadījumā, ja ir pārkāpti tā būtiskie elementi. Šā nolīguma noteikumiem nebūtu jāietekmē ES tiesību akti par oficiālo dokumentu publisku pieejamību.

                     (1)

                        OV L 352, 30.12.2002., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 416 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Ungārijas 2018. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2018. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Ungārijas 2018. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2018. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Ungārija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2018. gada ziņojums par Ungāriju
                  4
                tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā bija izvērtēts, kā īstenoti šai valstij adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Ungārijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Ungārija savu 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada konverģences programmu iesniedza 2018. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  6
               .

               (5)Uz Ungāriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2018. gada konverģences programmā plāno nominālā deficīta pasliktināšanos no 2,0 % no IKP 2017. gadā līdz 2,4 % no IKP 2018. gadā un pēc tam līdz 2022. gadam pakāpenisku uzlabošanos līdz 0,5 % no IKP. Vidēja termiņa budžeta mērķi — strukturālo deficītu 1,5 % apmērā no IKP — plānots sasniegt līdz 2020. gadam. Balstoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci
                  7
               , vidēja termiņa budžeta mērķis tiktu sasniegts līdz 2022. gadam. Kā teikts konverģences programmā, ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2022. gada beigām pakāpeniski samazināsies un būs nedaudz zem 60 %. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir labvēlīgs, un tas ievērojami apdraud budžeta deficīta mērķu īstenošanu.

               (6)2018. gada konverģences programmā ir norādīts, ka 2017. gadā ar drošību saistīto pasākumu ietekme uz budžetu ir ievērojama, un sniegti atbilstoši pierādījumi par minēto budžeta papildu izmaksu tvērumu un veidu. Saskaņā ar Komisijas datiem attiecināmie papildu izdevumi ar drošību saistītiem pasākumiem 2017. gadā sasniedza 0,17 % no IKP. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi ļauj segt šos papildu izdevumus, jo bargie terorisma draudi ir īpaši notikumi, to ietekme uz Ungārijas publiskajām finansēm ir ievērojama un finanšu stabilitāte netiktu apdraudēta, ja tiktu pieļauta pagaidu novirze no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tāpēc nepieciešamā korekcija vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2017. gadā ir samazināta, lai ņemtu vērā šīs papildu izmaksas.

               (7)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Ungārijai 2017. gadā panākt gada fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu, ja vien vidēja termiņa budžeta mērķis netiks sasniegts ar mazākiem centieniem. Pamatojoties uz 2017. gada datiem, tika konstatēts, ka Ungārija ir būtiski novirzījusies no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Atbilstoši LESD 121. panta 4. punktam un Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punktam Komisija 2018. gada 23. maijā izdeva brīdinājumu Ungārijai par to, ka 2017. gadā tika novērota būtiska novirze no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Padome XX. jūnijā pieņēma sekojošu ieteikumu, kurā ir apstiprināts, ka Ungārijai ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps
                  8
                2018. gadā nepārsniedz 2,8 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 1 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks novirzīties no ieteiktajiem centieniem.

               (8)Ņemot vērā Ungārijas vispārējās valdības parāda attiecību pret IKP, kas pārsniedz 60 %, un prognozēto izlaides starpību, proti, 2,3 %, valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2019. gadā nedrīkstētu pārsniegt 3,9 % no IKP, ievērojot strukturālo korekciju 0,75 % apmērā no IKP, kas izriet no prasību matricas saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, pastāv risks būtiski novirzīties no minētās prasības 2019. gadā. Kopumā Padome uzskata, ka no 2018. gada būs nepieciešami turpmāki būtiski pasākumi, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, ņemot vērā to, ka fiskālās perspektīvas aizvien pasliktinās, saskaņā ar Ungārijai 2018. gada XX. jūnijā adresēto ieteikumu ar mērķi koriģēt būtisko novēroto novirzi no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (9)Vispārējais nodarbinātības līmenis ir ievērojami uzlabojies, un labvēlīgās ekonomikas tendences sniedz iespēju reintegrēt darba tirgū jo īpaši bezdarbniekus. Dzimumu nodarbinātības atšķirības ir lielas, jo īpaši 25–39 gadus vecu iedzīvotāju grupā, kas daļēji ir skaidrojams ar ierobežoto kvalitatīvas bērnu aprūpes pakalpojumu piedāvājumu. To bērnu īpatsvars, kas saņem bērnu aprūpi un ir jaunāki par trim gadiem, ir krietni zem Barselonas mērķa un ES vidējā rādītāja. Lai gan sabiedrisko darbu shēma joprojām ir galvenais aktīvas darba tirgus politikas elements, fakts, ka ir ievērojami samazinājies tajā iesaistīto skaits, liecina par pozitīvu tendenci. Tomēr šī shēma joprojām nav pietiekami mērķorientēta, un tās efektivitāte attiecībā uz dalībnieku reintegrāciju atvērtajā darba tirgū joprojām ir ierobežota, ņemot vērā situāciju darba tirgū. Aktīva darba tirgus politika, kas ir vairāk orientēta uz pārkvalifikāciju un kvalifikācijas celšanu, nav pietiekami attīstīta.

               (10)Nabadzības un sociālās atstumtības riskam pakļauto iedzīvotāju īpatsvars 2016. gadā samazinājās līdz 26,3 %, taču tas joprojām ir virs ES vidējā rādītāja. Bērni kopumā ir vairāk pakļauti nabadzībai nekā iedzīvotāji citās vecuma grupās. Minimālā ienākuma pabalsta līmenis ir zemāks par 50 % no atsevišķu mājsaimniecību nabadzības sliekšņa un tādējādi viens no zemākajiem ES. Bezdarbnieka pabalstu adekvātums ir ļoti zemā līmenī — tā maksimālais ilgums ir trīs mēneši, kas ir visīsākais periods ES un ir tikai aptuveni ceturtā daļa no tā perioda, kas darba meklētājam vidēji nepieciešams, lai atrastu darbu. Turklāt pabalsta maksājumi ir vieni no mazākajiem ES.

               (11)Ungārijas sociālā dialoga struktūras un procesi joprojām ir nepietiekami attīstīti un neļauj jēgpilni iesaistīt sociālos partnerus politikas veidošanā un īstenošanā. Nepilnības ieinteresēto personu iesaistē un ierobežotā pārredzamība ietekmē politikas veidošanai nepieciešamo atziņu kopumu un tās kvalitāti, tādējādi radot nenoteiktību investoriem un palēninot konverģences procesu.

               (12)Ir īstenoti pasākumi nodokļu sistēmas uzlabošanai, taču vēl joprojām ir dažas problēmas. Lai gan nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās samazinās, jo īpaši atsevišķām iedzīvotāju grupām ar zemiem ienākumiem, tas joprojām ir augsts salīdzinājumā ar ES rādītājiem. Nodokļu sistēmas vispārējā sarežģītība apvienojumā ar faktu, ka joprojām pastāv sektoram specifiski nodokļi, aizvien ir trūkums. Pasākumi, kas vērsti pret nodokļu maksātāju agresīvām plānošanas stratēģijām, ir būtiski, lai novērstu starp uzņēmumiem pastāvošās konkurences izkropļojumus, nodrošinātu taisnīgu attieksmi pret nodokļu maksātājiem un aizsargātu publiskās finanses. Nodokļu maksātāju agresīvo plānošanas stratēģiju ietekme uz dalībvalstīm liecina, ka ir vajadzīga koordinēta rīcība valstu politikas līmenī, kas papildinātu ES tiesību aktus. Ungārijā ir samērā lielas ienākošās un izejošās kapitāla plūsmas caur īpašam nolūkam dibinātām sabiedrībām, kam nav saiknes ar reālo ekonomiku. Tā kā netiek veikti nodokļu ieturējumi par dividenžu, procentu un autoratlīdzību maksājumiem uz ārvalstīm (proti, ES rezidentu veiktiem maksājumiem trešo valstu rezidentiem), ko veic Ungārijā reģistrēti uzņēmumi, šie maksājumi var vispār netikt aplikti ar nodokļiem, ja tiem neuzliek nodokli arī saņēmējā jurisdikcijā. Komisija ņem vērā — Ungārija atzīst, ka maksājumi uz ārvalstīm var izraisīt agresīvu nodokļu plānošanu, ja tos izmanto ļaunprātīgi. Pamatojoties uz neseno informācijas apmaiņu, Komisija turpinās konstruktīvu dialogu, lai cīnītos pret nodokļu maksātāju agresīvajām plānošanas stratēģijām.

               (13)Regulatīvie šķēršļi pakalpojumu un jo īpaši mazumtirdzniecības pakalpojumu jomā ietekmē nozares darbības rezultātus un kavē resursu efektīvu sadali, ražīgumu un inovācijas. Ir nepārtraukta tendence konkrētus pakalpojumus uzticēt valstij piederošiem uzņēmumiem, kas ir īpaši izveidoti šajā nolūkā, un tas kaitē atklātai konkurencei. Tiesiskā regulējuma neparedzamība ir vēl viena problēma, jo īpaši mazumtirdzniecības nozarē, kas pēdējos gados sakaras ar biežām noteikumu izmaiņām. Tā kā ierosinātie noteikumi bieži vien attiecas uz uzņēmumiem ar konkrētu apgrozījumu vai telpu platību, tie ietekmē galvenokārt ārvalstu mazumtirdzniecības tīklus. Tas palielina nenoteiktību uzņēmēju vidū un var kavēt investīcijas. Ir vajadzīga stabila regulatīvā vide, kas ir labvēlīga konkurencei. Profesiju regulējums Ungārijā joprojām ir ļoti ierobežojošs, jo īpaši attiecībā uz svarīgākajām profesijām, piemēram, grāmatvedības un juridisko pakalpojumu nozarē.

               (14)Joprojām pastāv bažas saistībā ar korupcijas novēršanu un saukšanu pie atbildības par korupciju. Vairāki rādītāji liecina, ka korupcijas iespējamība Ungārijā pēdējo gadu laikā, šķiet, ir pieaugusi un korupcijas riski varētu negatīvi ietekmēt valsts izaugsmes potenciālu. Prokuratūras darbība ir ārkārtīgi svarīga cīņā pret korupciju un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, un, lai arī ar nelieliem panākumiem ir piemēroti pasākumi zema līmeņa korupcijas apkarošanai, izmeklēšanas sākšanai augsta līmeņa korupcijas lietās netiek veltīta pietiekama uzmanība. Ierobežotā pārredzamība un piekļuves informācijai ierobežojumi vēl vairāk kavē korupcijas novēršanas pasākumus. Ir veikti svarīgi pasākumi saistībā ar publisko iepirkumu, taču ir iespējams vēl vairāk uzlabot pārredzamību un konkurenci iepirkuma procedūrās.

               (15)Izglītības rezultāti pamatprasmju jomā ir ievērojami zem ES vidējā rādītāja, jo īpaši to bērnu vidū, kuri nāk no nelabvēlīgas sociālekonomiskās vides. Skolēni tiek agri novirzīti uz dažādiem skolu veidiem, tādēļ pastāv lielas atšķirības izglītības rezultātu un profesionālās ievirzes jomā. Ir tendence, ka nelabvēlīgākā situācijā esošie bērni, tostarp romu bērni, pārsvarā apmeklē arodvidusskolas, kurām raksturīgs zems pamatprasmju līmenis un liels priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas īpatsvars, un šīs skolas absolvējušie cilvēki vidēji saņem zemākas algas. Izglītības priekšlaicīgas pamešanas īpatsvars vidēji pieauga līdz 12,4 %, un tas ir jo īpaši liels romu bērnu vidū. Šīs problēmas ir jo īpaši steidzami risināmas kvalitatīvas un iekļaujošas izglītības kontekstā. Sarūk to cilvēku skaits, kas piesakās terciārajai izglītībai, turklāt tajā ir liels priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas īpatsvars, un tas nozīmē, ka laikā, kad pieaug pieprasījums pēc augsti kvalificētiem darba ņēmējiem, vēl vairāk samazināsies terciārās izglītības ieguves rādītājs.

               (16)Saglabājas slikti veselības rezultāti, ko vēl vairāk saasina neveselīgs dzīvesveids, un tas negatīvi ietekmē cilvēkkapitālu. Mazie izdevumi veselības aprūpes jomā apvienojumā ar resursu neefektīvu sadali ierobežo Ungārijas veselības aprūpes sistēmas efektivitāti. Iepriekš minētais līdz ar lielo paļaušanos uz personīgajiem maksājumiem negatīvi ietekmē vienlīdzību attiecībā uz laicīgu piekļuvi kvalitatīvai, cenas ziņā pieejamai profilaktiskai un ārstnieciskai veselības aprūpei. Veselības aprūpē nodarbināto trūkums arī kavē piekļuvi aprūpei, lai gan nesenais algu paaugstinājums ir mazinājis šo problēmu. Pašreiz notiekošajās reformās centieni ir vērsti uz to, lai novērstu pārmērīgu stacionārās aprūpes pakalpojumu izmantošanu, kuras galvenais cēlonis ir tas, ka primārās aprūpes pakalpojumu sniedzējiem nav pietiekamu iespēju rīkoties kā efektīviem “vārtziņiem”. Slimnīcu resursu izmantošanas turpmāka racionalizēšana līdz ar mērķtiecīgām investīcijām nolūkā stiprināt primārās aprūpes pakalpojumus ļautu samazināt aprūpes pieejamības atšķirības, sekmētu efektivitātes pieaugumu un efektīvi uzlabotu veselības rezultātus.

               (17)Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Ungārijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada konverģences programmu un 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Ungārijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Ungārijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (18)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada konverģences programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

               AR ŠO IESAKA Ungārijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

               1.2018. gadā nodrošināt atbilstību Padomes 2018. gada XX. jūnija ieteikumam ar mērķi koriģēt būtisko novirzi no korekciju gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2019. gadā nepārsniedz 3,9 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,75 % apmērā no IKP.

               2.Turpināt vienkāršot nodokļu sistēmu, īpaši samazinot sektoram specifiskos nodokļus. Uzlabot lēmumu pieņemšanas procesa kvalitāti un pārredzamību, izmantojot efektīvu sociālo dialogu un citu ieinteresēto personu iesaistīšanu, kā arī veicot regulārus, pienācīgus ietekmes novērtējumus. Pastiprināt korupcijas novēršanas regulējumu un prokuratūras centienus un uzlabot pārredzamību un konkurenci publiskajos iepirkumos, cita starpā padarot no e-iepirkuma sistēmas iegūtos datus publiski pieejamus. Stiprināt konkurenci, regulējuma stabilitāti un pārredzamību pakalpojumu nozarē, jo īpaši mazumtirdzniecībā.

               3.Pilnvērtīgi izmantot darbaspēka rezerves, uzlabojot aktīvas darba tirgus politikas kvalitāti. Uzlabot izglītības rezultātus un palielināt nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, jo īpaši romu, dalību kvalitatīvā un iekļaujošā vispārējā izglītībā. Uzlabot sociālās palīdzības un bezdarbnieka pabalstu adekvātumu un segumu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        COM(2018) 416 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 un P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 215 final.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cikliski koriģētā bilance, neskaitot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķinājusi, izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku.

                     (8)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.