title: Padomes Ieteikums (2015. gada 14. jūlijs) par Francijas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas 2015. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/51

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 14. jūlijs)
   par Francijas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas 2015. gada stabilitātes programmu
   (2015/C 272/14)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Stratēģijā lielākoties pievērsta uzmanība galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2015. gada 14. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma Ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma Lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3). Tie kopā veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma Ieteikumu (4) par Francijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par atjaunināto Francijas 2014. gada stabilitātes programmu. Atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 473/2013 (5) noteikumiem Komisija 2014. gada 28. novembrī sniedza savu atzinumu par Francijas 2015. gada budžeta plāna projektu.

               (4)

               Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Francija bija norādīta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, pastiprinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)

               Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Franciju. Tajā ir izvērtēti Francijas sasniegumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā. Ziņojumā par Franciju ir ietverti arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultāti. Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Francijā pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izlēmīga politikas rīcība un īpaša uzraudzība. Konkrētāk, ņemot vērā nelielo izaugsmi un zemo inflāciju apvienojumā ar uzņēmumu zemo rentabilitāti, kā arī to, ka līdz šim nav rasti pietiekami politikas risinājumi, ir ievērojami palielinājušies riski, kas izriet no izmaksu un ārpusizmaksu konkurētspējas un no augstajām un pieaugošajām parādsaistībām, it īpaši valsts parādsaistībām. Rīcība ir nepieciešama jo īpaši tāpēc, lai samazinātu risku, ka tas nelabvēlīgi ietekmēs Francijas ekonomiku un – ņemot vērā valsts lielumu – arī ekonomisko un monetāro savienību plašākā mērogā.

               (7)

               Francija 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un savu 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)

               Francijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tās valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā plāno, ka līdz 2017. gadam atbilstoši Padomes ieteikumam (2015. gada 10. marts) tiks novērsts pārmērīgais budžeta deficīts un līdz 2018. gadam tiks sasniegts vidējā termiņa mērķis – strukturālais deficīts 0,4 % apmērā no IKP (6). Lai gan valdība plāno ievērot nominālā deficīta mērķi, ko noteikusi Padome, 2015.–2017. gadam plānoto fiskālo pasākumu (7) apjoms ir zemāks par ieteikto līmeni. Valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā norāda, ka tā sagaida, ka valsts parādsaistību attiecība pret IKP maksimumu (97 %) sasniegs 2016. gadā, un pēc tam (2018. gadā) samazināsies līdz 95,5 % no IKP. Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, ir ticams. 2015. gada 10. jūnijā Francija iesniedza ziņojumu par veiktajiem pasākumiem, kurā tiek sniegta papildinformācija par pasākumiem, kas plānoti laikposmam no 2015. līdz 2017. gadam. Pēc tam, kad Komisija bija izvērtējusi šo ziņojumu, tā 2015. gada 1. jūlijā publicēja paziņojumu, kurā pauda uzskatu, ka pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra uz laiku ir jāaptur. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, ko atjaunināja, lai ņemtu vērā Francijas iesniegto ziņojumu par veiktajiem pasākumiem, valsts kopbudžeta deficīts 2015. gadam ir prognozēts 3,8 % apmērā no IKP, tādējādi ievērojot mērķi 4 % no IKP, ko Padome noteikusi saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Tomēr sagaidāms, ka šajā gadā sagaidāmais fiskālais stimuls būs mazāks par Padomes ieteikto apjomu. Attiecībā uz 2016. gadu, ņemot vērā papildu informāciju, kas iekļauta Francijas ziņojumā par veiktajiem pasākumiem, Komisijas prognozēs ir paredzēts, ka nominālais budžeta deficīts sasniegs 3,4 % no IKP, kas ir saskaņā ar ieteikto mērķi. Tomēr nav sagaidāms, ka tiks īstenots fiskālais pasākums, ko ieteikusi Padome. Padomes 2015. gada 10. marta ieteikumā tika pausts aicinājums izvērtēt 2016. un 2017. gadam plānotos galvenos pasākumus, kuri nav sniegti ziņojumā par veiktajiem pasākumiem.
               Visbeidzot, “Loi de programmation des Finances Publiques” nav atjaunināta, kā bija ieteikusi Padome. Kopumā Francijas īstenotā konsolidācijas stratēģija balstās galvenokārt uz ciklisko nosacījumu uzlabošanu un zemās procentu likmes vides turpināšanu un tādēļ tā ir pakļauta riskiem. Balstoties uz savu vērtējumu par stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi un Komisijas 2015. gada 1. jūlija paziņojumu, Padome uzskata, ka Francija lielā mērā atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tomēr, lai nodrošinātu ilglaicīgu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu līdz noteiktajam termiņam, budžeta stratēģija būtu jāpilnveido un jāatbalsta, īstenojot vispārējas un vērienīgas strukturālās reformas.

               (9)

               Būs izšķiroši svarīgi intensificēt izdevumu pārskatīšanu un apzināt lielu izdevumu samazinājumu iespējas, lai tie varētu sniegt gaidītos rezultātus. Francijai būtu jāpārliecinās, ka izdevumu samazināšanas mērķu noteikšanā tiek ņemts vērā inflācijas līmenis (tuvu nullei). Vienlaikus ietaupījumi, kas izriet no tā, ka izmaksas saistībā ar valsts parādsaistībām zemāku procentu likmju dēļ ir zemākas, nekā plānots, būtu jānovirza deficīta samazināšanai. Turklāt vērā ņemamus īstermiņa ietaupījumus var sasniegt vienīgi tad, ja ievērojami ierobežo sociālā nodrošinājuma izdevumu pieaugumu; 2014. gadā šie izdevumu veidoja 26 % no IKP un gandrīz pusi no publiskā sektora izdevumu kopsummas. Tiek plānots, ka laikposmā no 2015. līdz 2017. gadam veselības aprūpes izdevumu ietaupījumi sasniegs 11 miljardus euro, tomēr ir nepieciešami papildu pasākumi, lai šajā jomā ierobežotu izdevumu pieaugumu. Konkrētāk, būtu jāīsteno turpmākas izmaksu ierobežošanas politika zāļu cenu un slimnīcu izdevumu jomā. Pensiju sistēmai līdz 2020. gadam joprojām nāksies saskarties ar deficītu, un līdzšinējās pensiju reformas nebūs pietiekamas, lai novērstu sistēmā pastāvošo deficītu. Konkrētāk, pensiju plāni, kas attiecas uz valsts ierēdņiem un valsts un pašvaldību uzņēmumu darbiniekiem, turpina ietekmēt pensiju deficītu kopumā. Turklāt makroekonomikas situācijai ir liela ietekme uz pensiju sistēmas ilgtspēju, it īpaši uz papildpensiju plānu stāvokli. Ir nepieciešama izlēmīga rīcība, lai atjaunotu papildpensiju sistēmas finansiālo stabilitāti.

               (10)

               Francija ir īstenojusi pašvaldību reformu, kuras nolūks ir palielināt sistēmas efektivitāti. Tai būtu jāturpina īstenot plānoto valsts valdības piešķirto dotāciju samazināšanu un jāstiprina kontrole pār pašvaldību izdevumiem, nosakot maksimāli iespējamo ikgadējo pašvaldības nodokļu un nodevu ieņēmumu pieaugumu, ņemot vērā ierobežojumus, kas jau pastāv attiecībā uz vairākiem pašvaldību nodokļiem un nodevām. Ir nepieciešama arī rīcība, lai ierobežotu pašvaldību administratīvo izmaksu pieaugumu.

               (11)

               Ir veikti politikas pasākumi, lai samazinātu darbaspēka izmaksas un uzlabotu uzņēmumu peļņas normu, piemērojot nodokļa atlaidi 20 miljardu euro apmērā konkurētspējai un nodarbinātībai un papildu samazinājumus 10 miljardu euro apmērā darba devēju sociālās apdrošināšanas iemaksām, kuri tiek plānoti atbildības un solidaritātes pakta ietvaros. Šie divi pasākumi atbilst 1,5 % no IKP, un tiem būtu jāpalīdz mazināt plaisu starp Francijas un eurozonas vidējo nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās. Šo pasākumu īstenošana būtu jāturpina arī 2016. gadā, tomēr, ņemot vērā, ka tie valsts budžetam rada lielas izmaksas, ir svarīgi novērtēt to iedarbīgumu atsevišķu uzņēmumu līmenī. Šādā vērtējumā īpaši būtu jāņem vērā nepietiekamā elastība, kas ietekmē darba tirgu un ražojumu tirgu, īpaši tā, kas ietekmē algas. Par minimālo algu strādājošā darbaspēka izmaksas joprojām ir augstas salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm. Minimālajai algai būtu jāattīstās veidā, kas vairāk veicina konkurētspēju un darbvietu radīšanu. Turklāt zemas inflācijas apstākļos tās automātiskā indeksācija var izraisīt algu pieaugumu, kas pārsniedz to, kas vajadzīgs, lai saglabātu pirktspēju.

               (12)

               Francijai būtu jāveic izlēmīga rīcība, lai atceltu darba tiesībās un grāmatvedības principos paredzētās, regulatora noteiktās robežvērtības, kas ierobežo Francijas uzņēmumu, jo īpaši MVU, izaugsmi. Kopumā vēl būtu jāpalielina konkurence pakalpojumu sektorā, it īpaši profesionālo pakalpojumu jomā, mazumtirdzniecībā un tīklu nozarēs. Saimniecisko darbību ierobežo vairāki noteikumi un tarifi, kas piemērojami regulētajām profesijām. Nesen tika apstiprināti jauni pasākumi, ar kuriem paredzēts uzlabot konkurenci juridisko profesiju jomā; tie ir nostiprināti nesen pieņemtajā likumā par izaugsmi, saimniecisko darbību un vienlīdzīgām iespējām, un to īstenošana būs izšķiroša, lai nodrošinātu, ka šajā jomā tiek likvidēti pastāvošie šķēršļi. Francijai būtu jāveic darbības, lai novērstu šķēršļus arī citās nozarēs, it īpaši veselības aprūpes nozarē. Spēkā esošais numerus clausus princips attiecībā uz pieeju veselības aprūpes profesijām joprojām kavē iespējas saņemt pakalpojumus; to varētu pārskatīt, neapdraudot pakalpojumu kvalitāti un drošumu.

               (13)

               2014. gadā nodokļu attiecība pret IKP bija 45,8 %, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem Savienībā. Uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes ir augstas un negatīvi ietekmē Francijas uzņēmumu ieguldījumus. Uzņēmumu samaksātā nodokļa faktiskā likme vidēji ir 38,3 %, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem Savienībā. Papildus patlaban notiekošajai uzņēmumiem piemērotā solidaritātes papildnodokļa pakāpeniskajai atcelšanai un likumiskās likmes samazināšanai līdz 28 % 2020. gadā Francijai īstermiņā būtu jāveic apjomīgāki pasākumi, lai uzņēmumu ienākuma nodokļa regulējums veicinātu izaugsmi un ieguldīšanu. Ir nepieciešami pasākumi, lai vienkāršotu nodokļu sistēmu, atceļot neefektīvus nodokļus. Ir tikuši apzināti vairāk nekā 100 nodokļu veidi, no kuriem valsts gūst maz ieņēmumu vai negūst tos vispār; to atcelšana ļautu vienkāršot procedūras, kas jāievēro uzņēmumiem un mājsaimniecībām.

               (14)

               Francijā 2014. gadā joprojām bija augsts bezdarba līmenis, un pasliktinājās ilgtermiņa bezdarba stāvoklis, kas liecina par vāju ekonomikas izaugsmi. Kopumā bezdarba līmenis bija 10,2 % – salīdzinājumā ar 10,3 % 2013. gadā un 7,5 % 2008. gadā, tas īpaši smagi skar jauniešus, kā arī vecāka gadagājuma un mazkvalificētas personas. Franciju ļoti negatīvi ietekmē darba tirgus segmentācija: līgumi, kas noslēgti uz noteiktu termiņu, veido arvien lielāku daļu no darba tiesiskajām attiecībām. Mērķtiecīgi centieni samazināt segmentācijas pakāpi, piemēram, ļoti īsa termiņa līgumiem piemērojot augstākas darba devēja sociālās apdrošināšanas iemaksas, nav spējuši apturēt šo tendenci. Segmentācijas mazināšanai varētu līdzēt tas, ka tiktu pārskatīts tiesiskais regulējums, kas reglamentē darba līgumus. Nesenās reformas ir tikai nedaudz sekmējušas darba devēju iespējas ar uzņēmumu mērogā noslēgtiem līgumiem piemērot atkāpes no nozares mērogā noslēgtiem līgumiem. Tas ierobežo uzņēmumu spēju pielāgot darbaspēka resursus atbilstīgi savām vajadzībām. Nozarēm un uzņēmumiem ir dota nepieciešamā elastība katrā atsevišķā gadījumā un pēc sarunām ar sociālajiem partneriem noteikt, kādos apstākļos būtu jāatkāpjas no parastā darba laika – 35 stundas nedēļā –, taču tam ir būtiska ietekme uz izmaksām. Likums, ar ko tika radīti “accords de maintien de l'emploi”, nav devis cerētos rezultātus. Tikai ļoti nedaudzi uzņēmumi ir izmantojuši jauno kārtību, kas piemērojama uzņēmumu līmeņa līgumiem, lai palielinātu darba apstākļu elastību. Šī shēma būtu jāpārskata, lai uzņēmumiem dotu plašākas iespējas pielāgot algas un darba laiku savai ekonomiskajai situācijai.

               (15)

               Ilgstošā darba tirgus apstākļu pasliktināšanās ir skārusi bezdarbnieka pabalstu sistēmu, liekot apšaubīt šā modeļa ilgtspēju. Jaunā konvencija par bezdarbnieka pabalstu sistēmu, kas tika ieviesta 2014. gada 1. jūlijā, nav pietiekama, lai samazinātu deficītu. Paredzams, ka dažādo īstenoto pasākumu radītais ietaupījumu apjoms 2014. gadā būs 0,3 miljardi euro un 2015. gadā – vēl 0,8 miljardi euro. Tomēr joprojām tiek prognozēts, ka sistēmas deficīts palielināsies no 3,9 miljardiem euro 2014. gadā līdz 4,4 miljardiem euro 2015. gadā, līdz ar ko sistēmas parādsaistības palielināsies vēl vairāk un sasniegs 25,9 miljardus euro. Ir nepieciešami strukturālie pasākumi, lai nodrošinātu sistēmas darbībspēju. Starp sociālajiem partneriem, kuri atbildīgi par sistēmas pārvaldību, būtu jāpārskata, piemēram, atbilstības nosacījumi, pabalstu degresīvā struktūra un kompensācijas likme attiecībā uz darbiniekiem ar vislielākajām algām.

               (16)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir sagatavojusi vispusīgu analīzi par Francijas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2015. gada ziņojumā par Franciju. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un iepriekšējos gados Francijai adresēto ieteikumu sekojumdarbības. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Francijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka jāstiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākiem valsts mēroga lēmumiem. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–6. ieteikumā.

               (17)

               Ņemot vērā šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (18)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas tiek sniegti, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1.–6. ieteikumā.

               (19)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir arī izvērtējusi visas eurozonas ekonomikas politiku. Balstoties uz šo vērtējumu, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru valūta ir euro (9). Francijai kā valstij, kuras valūta ir euro, būtu arī jānodrošina pilnīga un laicīga minēto ieteikumu īstenošana,

         IESAKA Francijai 2015. un 2016. gadā veikt šādas darbības.

               1.

               Nodrošināt, ka līdz 2017. gadam tiek veikta iedarbīga rīcība saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru un noturīgi novērsts pārmērīgais budžeta deficīts, stiprinot budžeta stratēģiju, veicot nepieciešamos pasākumus attiecībā uz visiem gadiem un izmantojot visus neplānotos ienākumus budžeta deficīta un parāda mazināšanai. Konkretizēt attiecībā uz šiem gadiem plānoto izdevumu samazinājumu un sniegt neatkarīgu novērtējumu par galveno pasākumu ietekmi.

               2.

               Aktivizēt centienus palielināt izdevumu pārskatīšanas iedarbību, turpināt sabiedriskās politikas novērtēšanu un apzināt ietaupījumu iespējas visos valsts pārvaldes līmeņos, tostarp attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un pašvaldībām. Veikt pasākumus, lai ierobežotu pašvaldības iestāžu administratīvo izdevumu pieaugumu. Veikt papildu pasākumus, lai līdzsvarotu pensiju sistēmu, līdz 2016. gada martam jo īpaši nodrošinot, ka ilgtermiņā papildpensiju plānu finansiālais stāvoklis ir ilgtspējīgs.

               3.

               Nodrošināt, ka tiek uzturēts darbaspēka izmaksu samazinājums, kas izriet no nodokļa atlaides konkurētspējai un nodarbinātībai un no atbildības un solidaritātes pakta, piemēram, atbilstoši plānam īstenojot tos 2016. gadā. Novērtēt šo plānu iedarbīgumu, ņemot vērā darba tirgū un ražojumu tirgū vērojamo nepietiekamo elastību. Reformēt, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un atbilstoši valstī pieņemtajai praksei, algu noteikšanas procesu, lai nodrošinātu, ka algu apmērs attīstās atbilstoši darba ražīgumam. Nodrošināt, ka izmaiņas minimālās algas apmērā būtu atbilstošas mērķim – nodarbinātības un konkurētspējas veicināšana.

               4.

               Līdz 2015. gada beigām novērst regulējumā pastāvošos šķēršļus uzņēmumu izaugsmei, piemēram, pārskatot normatīvajos aktos ietvertos ar to lielumu saistītos kritērijus, lai izvairītos no “robežvērtības efekta”. Atcelt ierobežojumus attiecībā uz pieeju un darbību reglamentētās profesijās (ne tikai juristu profesijās), jo īpaši attiecībā uz veselības aprūpes profesijām (sākot ar 2015. gadu).

               5.

               Vienkāršot un uzlabot nodokļu sistēmas efektivitāti, piemēram, atsakoties no neefektīviem nodokļu izdevumiem. Ieguldījumu veicināšanas nolūkā veikt pasākumus, lai mazinātu ražošanai uzliktos nodokļus un uzņēmumu ienākuma nodokļa likumisko likmi, vienlaikus paplašinot nodokļa bāzi attiecībā uz patēriņu. Veikt pasākumus (no 2015. gada), lai atceltu neefektīvus nodokļus, no kuriem valsts negūst nekādus vai gūst nelielus ieņēmumus.

               6.

               Reformēt darba tiesības, lai nodrošinātu lielākus stimulus darba devējiem slēgt ar jauniem darbiniekiem darba līgumu uz nenoteiktu laiku. Veicināt to, ka atsevišķi uzņēmumi un nozares kopumā izmanto atkāpes no tiesību normām, piemēram, attiecībā uz darba laika režīmu. Līdz 2015. gada beigām reformēt likumu, ar ko tika radīti “accords de maintien de l'emploi”, lai veicinātu to izmantošanu uzņēmumos. Apspriežoties ar sociālajiem partneriem un atbilstoši valstī pieņemtajai praksei, veikt pasākumus, lai reformētu bezdarbnieka pabalstu sistēmu un lai līdz ar to panāktu, ka šajā sistēmā tiek atjaunota budžeta ilgtspējība, un nodrošināt lielāku stimulu atgriezties darba tirgū.

      Briselē, 2015. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Paliek spēkā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (4)  Padomes Ieteikums (2014. gada 8. jūlijs) par Francijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Francijas 2014. gada stabilitātes programmu (OV C 247, 29.7.2014., 42. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 473/2013 (2013. gada 21. maijs) par kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu uzraudzībai un novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas dalībvalstīs (OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.).

      (6)  Salīdzinājumā ar iepriekšējo stabilitātes programmu valdība ir koriģējusi savu vidējā termiņa mērķi attiecībā uz strukturālo deficītu – no 0,25 % no IKP uz 0,4 %. Ir sagaidāms, ka vidējā termiņa mērķis tiks sasniegts par vienu gadu vēlāk, nekā tika paredzēts iepriekšējā gada stabilitātes programmā.

      (7)  Strukturālā bilance, kuras pārrēķinu veikusi Komisija, pamatojoties uz stabilitātes programmā ietverto informāciju un izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku.

      (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (9)  OV C 272, 18.8.2015., 98. lpp.


title: Komisijas Ieteikums ( 2012. gada 26. jūlijs ) par darbības plānu un mērķu īstenošanu atbilstīgi Eiropas Savienības mēroga darbības mērķiem, kas pieņemti saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 691/2010, un par gatavošanos otrajam darbības pārskata periodam  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               31.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/1

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2012. gada 26. jūlijs)
   par darbības plānu un mērķu īstenošanu atbilstīgi Eiropas Savienības mēroga darbības mērķiem, kas pieņemti saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 691/2010, un par gatavošanos otrajam darbības pārskata periodam
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   2012/C 228/01
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas Regulu (ES) Nr. 691/2010, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2096/2005, ar kuru paredz kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (ES) Nr. 691/2010 ir noteikts, ka dalībvalstīm valsts vai funkcionālā gaisa telpas bloka līmenī ir jāpieņem darbības uzlabošanas plāni, tostarp saistoši valsts mēroga mērķi vai mērķi funkcionālo gaisa telpas bloku līmenī. Regulā arī noteikts, ka Komisijai būtu jāizvērtē, vai valsts un funkcionālo gaisa telpas bloku mērķi ir uzskatāmi par atbilstošiem Eiropas Savienības mēroga darbības mērķiem, kas pieņemti ar Komisijas 2011. gada 21. februāra Lēmumu 2011/121/ES (2) pirmajam pārskata periodam (no 2012. līdz 2014. gadam), un vai tie sekmē šo Eiropas Savienības mēroga mērķu sasniegšanu.

               (2)

               Komisija saskaņā ar Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 3. pantu 2010. gada 29. jūlijā norīkoja darbības izvērtēšanas iestādi, lai tā sniegtu palīdzību darbības sistēmas īstenošanā.

               (3)

               Dalībvalstis savus sākotnējos valsts plānus paziņoja Komisijai līdz 2011. gada 5. jūlijam; Beļģija un Luksemburga iesniedza kopīgu plānu. Dānija un Zviedrija paziņoja plānu Komisijai sava funkcionālā gaisa telpas bloka vārdā (Dānijas–Zviedrijas FAB). Beļģija, Francija, Luksemburga, Nīderlande un Vācija paziņoja plānu Komisijai sava Centrāleiropas funkcionālā gaisa telpas bloka (FABEC) vārdā.

               (4)

               Atbilstīgi Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 13. panta 3. punktam Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma Ieteikumu C(2011) 8329 (galīgā redakcija) par darbības plānos ietverto mērķu pārskatīšanu.

               (5)

               Līdz 2012. gada 1. februārim visas dalībvalstis, izņemot Kipru, saskaņā ar Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 13. panta 4. punktu paziņoja Komisijai, ka tās ir pieņēmušas pārskatītos darbības plānus un mērķus. Līdz šā ieteikuma pieņemšanai Kipra nebija ziņojusi Komisijai par to, ka pārskatītie darbības plāni un mērķi būtu pieņemti.

               (6)

               Komisija ar Darbības izvērtēšanas iestādes palīdzību novērtēja pārskatītos valsts un funkcionālo gaisa telpas bloku darbības plānus un mērķus, ievērojot procedūru, kas minēta Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 14. panta 1. punktā.

               (7)

               Komisija, pamatodamās uz šo novērtējumu, secināja, ka mērķi, kas ietverti valsts un funkcionālo gaisa telpas bloku darbības plānos, atbilst Eiropas Savienības mēroga mērķiem un sniedz pienācīgu ieguldījumu to sasniegšanā. Par to tika paziņots dalībvalstīm, kā noteikts Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 14. panta 2. punktā.

               (8)

               Lai gan vispārējā novērtējumā Komisija secināja, ka iesniegti plāni un mērķi atbilst Eiropas Savienības mēroga mērķiem un sniedz pienācīgu ieguldījumu to sasniegšanā, veicot novērtējumu izrādījās, ka pastāv būtiskas atšķirības starp atsevišķu dalībvalstu īstenotajiem centieniem. Dažos gadījumos Komisija secināja, ka atsevišķām dalībvalstīm būtu vajadzējis savus darbības mērķus uzlabot vēl vairāk.

               (9)

               Par atsauci ņemot Komisijas veikto novērtējumu, šis ieteikums attiecas uz darbības plānu un mērķu īstenošanu atbilstoši Eiropas Savienības mēroga mērķiem un sagatavošanos otrajam darbības pārskata periodam. Tālab Komisija, izvērtējot darbības plānus un mērķus otrajam darbības pārskata periodam, ņems vērā pirmajā darbības pārskata periodā sasniegtos rezultātus.

               (10)

               Komisija apspriedās ar dalībvalstīm, uz ko attiecas šis ieteikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Šā ieteikuma nolūks ir nodrošināt to, lai darbības plāni un mērķi tiktu īstenoti atbilstīgi Eiropas Savienības mēroga mērķiem, kas pieņemti ar Komisijas Lēmumu 2011/121/ES attiecībā uz pirmo darbības pārskata periodu no 2012. līdz 2014. gadam. Tas izstrādāts nolūkā garantēt, lai, gatavojoties otrajam darbības pārskata periodam, pienācīgā mērā būtu ņemti vērā pirmā darbības pārskata perioda rezultāti.

               2.

               Pamatojoties uz ieteikumiem, kas pausti Darbības izvērtēšanas iestādes sagatavotajos ziņojumos, un ņemot vērā kopīgo progresu, kuru sasniegušas dalībvalstis, kas piedalās darbības uzlabošanas shēmā, Komisija uzskata, ka:

                           a)

                           dalībvalstīm vajadzētu nodrošināt to, lai aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji savus kapacitātes plānus grozītu tā, ka to rīcībā ir pietiekama kapacitāte pieņemto darbības uzlabošanas plānu mērķu sasniegšanai;

                           b)

                           dalībvalstīm būtu jāsasniedz plānotā kapacitāte, vienlaikus saglabājot atbilstību izmaksu efektivitātes mērķim, saistībā ar kuru īpaši liela nozīme būs izmaksu attīstības kontrolei;

                           c)

                           ik gadus, sākot ar pirmo darbības pārskata periodu, dalībvalstīm būtu jāziņo Komisijai par turpmākajiem aspektiem:

                                       i)

                                       starpību starp aprēķinātajām izmaksām un faktiskajām izmaksām, lai jo īpaši identificētu nekontrolējamās izmaksas un lai rūpīgi pārbaudītu šo izmaksu tendences un to pamatojumu;

                                       ii)

                                       starpību starp aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēju ieguldījumiem, kas iekļauti darbības plānos, un faktiskajiem tēriņiem, kā arī starpību starp plānoto datumu, kad šiem ieguldījumiem jāsāk darboties, un faktisko situāciju;

                           d)

                           dalībvalstīm, kas piedalās Ziemeļeiropas funkcionālajā gaisa telpas blokā (NEFAB), Baltijas un Blue MED funkcionālajā gaisa telpas blokā, vēlākais līdz 2012. gada beigām informatīvos nolūkos būtu jāpaziņo Komisijai apkopotie darbības mērķi, uzsverot funkcionālā gaisa telpas bloka līmenī izvirzīto mērķu atbilstību Eiropas Savienības mēroga mērķiem, kā noteikts Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 5. panta 3. punktā.

               3.

               Gatavojoties otrajam darbības pārskata periodam, Komisija uzskata, ka:

                           e)

                           izvērtējot darbības plānus un mērķus otrajam darbības pārskata periodam, par references gadu nosakot 2009. gadu, jāņem vērā relatīvais dalībvalstu ieguldījums ES mēroga mērķu sasniegšanā pirmajā pārskata periodā;

                           f)

                           dalībvalstīm būtu jāparedz, ka būs nepieciešami ievērojami centieni, lai otrajā darbības pārskata periodā sasniegtu tādu izmaksu efektivitātes mērķi, kas ir krietni zemāks par vidējo rādītāju pirmajā darbības pārskata periodā. Ir paredzams, ka tas radīs būtisku lejupēju spiedienu uz izmaksām, ar kurām saskaras Eiropas aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji, atbilstīgi funkcionālo gaisa telpas bloku izveidei;

                           g)

                           gatavojoties otrajam darbības pārskata periodam, dalībvalstīm būtu pilnā mērā jāņem vērā faktiskais risks, ar ko nākas saskarties aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem, un jānodrošina, lai peļņa no pašu kapitāla saprātīgāk atspoguļotu šo risku.

               4.

               Komisija kopā ar darbības izvērtēšanas iestādi paredz turpināt ar šo ieteikumu un ar citiem ieteikumiem, kas ietverti darbības izvērtēšanas iestādes ziņojumā, aizsākto darbu, veidojot divpusējus un/vai daudzpusējus kontaktus ar dalībvalstīm.

               5.

               Komisija atgādina dalībvalstīm, ka atbilstīgi Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 17. panta 1. un 3. punktam tās saista pienākums nodrošināt to, lai darbības uzlabošanas plānu izpilde tiktu nepārtraukti uzraudzīta un lai par to tiktu ziņots.

               6.

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 26. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Siim KALLAS

      (1)  OV L 201, 3.8.2010., 1. lpp.

      (2)  OV L 48, 23.2.2011., 16. lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 10. jūlijs ) par Austrijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas stabilitātes programmu 2011.–2016. gadam

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 10. jūlijs)
   par Austrijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas stabilitātes programmu 2011.–2016. gadam
   2012/C 219/01
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. gadam) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (2), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu (3) par Austrijas 2011. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par Austrijas atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija 2012. gada 14. februārī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (4), pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā Austriju neidentificēja kā vienu no dalībvalstīm, par kuru būtu jāizstrādā padziļināts pārskats.

               (5)

               Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma secinājumus, kuros aicināja Sociālās aizsardzības komiteju sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju un citām komitejām izklāstīt savus uzskatus par darbībām, kas ieteiktas stratēģijas “Eiropa 2020” politikas ciklā. Šie uzskati ir Nodarbinātības komitejas atzinuma daļa.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2012. gada 15. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā “Euro plus”, savlaicīgi paziņot par savām saistībām, lai tās varētu ietvert minēto valstu stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu programmās.

               (9)

               Austrija 2012. gada 24. aprīlī iesniedza savu stabilitātes programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2011. līdz 2016. gadam, un 2012. gada 25. aprīlī – savu 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs 2012. un 2013. gadam ir piesardzīgs. Scenārijs 2014.–2016. gadam kļūst optimistiskāks, prognozējot vidējo IKP pieaugumu 2,1 % apmērā, un tas pastāvīgi pārsniedz potenciālās izaugsmes pašreizējās aplēses. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2013. gadam novērst pārmērīgu budžeta deficītu un līdz 2016. gadam īstenot vidēja termiņa budžeta mērķi (VTM). Stabilitātes programmā VTM no mērķa panākt līdzsvarotu budžetu uzņēmējdarbības ciklā mainīts par mērķi panākt strukturālo budžeta deficītu 0,45 % apmērā no IKP, un tas pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Prognozētā pārmērīga budžeta deficīta novēršana atbilst termiņam, kas noteikts Padomes ieteikumā, kurš saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (“PDNP”) izdots 2009. gada decembrī. Tomēr, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), plānotais gada vidējais fiskālo pasākumu apjoms 0,5 % apmērā no IKP laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam ir mazāks nekā Padomes ieteiktie 0,75 % no IKP. Paredzētais strukturālais progress VTM sasniegšanā 2015. gadā ir pietiekams, bet 2014. un 2016. gadā mazāks nekā Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais kritērijs 0,5 % no IKP gadā. Tomēr 2014. un 2015. gadam prognozētais valsts izdevumu pieauguma temps, ņemot vērā diskrecionārus ieņēmumu pasākumus, atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam. Neraugoties uz to, fiskālo mērķu īstenošanu apdraud riski gan budžeta ieņēmumu, gan izdevumu pusē. Piemēram, ir sarežģīti skaitliski izteikt dažu pasākumu ietekmi uz budžetu, jo tā atkarīga no atsevišķiem īstenošanas aspektiem. Pagaidām nav pieejama sīkāka informācija par finanšu darījumu nodokli, jo vēl nav panākta vienošanās par tiesību aktiem. Nav izvirzītas prognozes par izdevumu samazināšanu vietējā mērogā. Stabilitātes programmā izteiktas prognozes, ka parāda attiecība pret IKP, kas 2011. gada beigās bija 72,2 %, augstāko punktu 75,3 % apmērā sasniegs 2013. gadā un pēc tam pakāpeniski nokritīsies līdz 70,6 % 2016. gadā. Attiecībā uz Stabilitātes un izaugsmes pakta parāda samazināšanas kritēriju Austrijā 2014.–2016. gadā būs pārejas laiks, un stabilitātes programmā izklāstītie plāni varētu nodrošināt pietiekamu progresu parāda samazināšanas kritērija sasniegšanā. Tomēr šo prognozi apdraud riski, kas saistīti ar tādu valsts uzņēmumu pieaugošo parādu, kas klasificēti ārpus vispārējās valdības sektora, un ar iespējamiem turpmākiem apgrūtinājumiem, kas izriet no valdības atbalsta banku nozarei.

               (11)

               Pieņemot jaunāko fiskālās konsolidācijas pasākumu kopumu, Austrija ir nospraudusi virzienu uz ilgtspējīgāku publisko finanšu nodrošināšanu. Tomēr šo kopumu veidojošie pasākumi neietver pietiekamu fiskālo attiecību pilnveidošanu starp federālo valdību un reģionālajām un vietējām pašvaldībām, kas plaši atzīta par nozīmīgu iespējamo ietaupījumu avotu. Starp federālo valdību un reģionālajām pašvaldībām ir panākta principiāla vienošanās par veselības aprūpes finansējuma centralizāciju, tomēr vēl jārisina sarunas par konkrētākiem vienošanās aspektiem.

               (12)

               Lai palielinātu faktisko pensionēšanās vecumu, Austrija veikusi reformas, kuru galvenais mērķis ir ierobežot invaliditātes pensiju shēmas pieejamību. Nav izskatīts jautājums par ātrāku likumā noteiktā pensionēšanās vecuma saskaņošanu starp vīriešiem un sievietēm, kas pašlaik paredzēta 2024.–2033. gadā. Vēl vairāk jāpaplašina gados vecāku darba ņēmēju nodarbināmība un jāuzlabo aktīvu vecumdienu kultūra uzņēmumos. Ierosinātie pasākumi var izrādīties nepietiekami tālejoši, lai ilgtspējīgi palielinātu faktisko pensionēšanās vecumu.

               (13)

               Austrijas darba tirgus ir darbojies ļoti labi, kā liecina zemākais bezdarba līmenis Savienībā 2010. un 2011. gadā. Tomēr tiek prognozēts, ka Austrijas darbaspēka potenciāls pēc 2020. gada samazināsies. Tāpēc Austrijai būs jātiecas pilnvērtīgi izmantot darbspējīgā vecuma iedzīvotāju potenciālu, risinot problēmas, kas saistītas ar gados vecāku darba ņēmēju zemo nodarbinātības līmeni un plaši izplatīto priekšlaicīgas pensionēšanās un invaliditātes pensiju shēmu izmantošanu, nodokļu un sociālās nodrošināšanas lielo slogu, kas gulstas uz darbaspēka ienākumiem, un sieviešu samērā lielo īpatsvaru zemu atalgota un nepilnas slodzes darba sektoros. Turklāt nepietiekama izglītības līmeņa vai ārvalstīs gūto prasmju atzīšanas sarežģījumu dēļ netiek pilnībā izmantots migrantu izcelsmes iedzīvotāju potenciāls. Kā liecina ESAO Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) rādītāji, izglītības rezultāti ir zem ES vidējā līmeņa, un sociālekonomisko apstākļu ietekme uz izglītības līmeni ir īpaši liela. Pastāvīgi pieaugošais studentu skaits lielas ienākošās mobilitātes (“masu augstskola”) un augsta priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītāja (aptuveni 40 %) dēļ līdz ar ievērojamu finansējuma trūkumu aizvien ir galvenās problēmas.

               (14)

               Austrijā ir labvēlīga situācija konkurētspējas un ražīguma ziņā. Tomēr vairākās jomās to skar dažas strukturālas nepilnības, kas var kaitēt ilgtermiņa izaugsmes potenciālam. Konkurence pakalpojumu nozarē nav spējusi īpaši atbalstīt iekšzemes pieprasījumu. Nav risinātas problēmas, kuras saistītas ar augstajām cenām par piekļuvi tīklam un nostabilizējušos uzņēmumu traucējošo darbību, kas liek šķēršļus iekļuvei tirgū un kavē konkurenci un inovāciju. Vēl aizvien pastāv nepamatoti liberālo profesiju ierobežojumi. Regulēto profesiju skaits, ko Austrija paziņojusi Komisijai, krietni pārsniedz ES vidējo rādītāju. Jāvērtē šo profesiju regulējuma pamatotība un samērīgums. Nav bijis manāmu panākumu saistībā ar Austrijas apņemšanos nostiprināt federālo konkurences iestādi. Pieņemot “horizontālu” tiesību aktu un veicot tiesību aktu grozījumus provinču līmenī, beidzot ir īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (6) (“Pakalpojumu direktīva”), ko Padome ieteikusi 2011. gadā.

               (15)

               Austrijas finanšu sektors saskaras ar īpaši lielām grūtībām, kas saistītas ar Austrijas banku lielo risku Viduseiropas, Austrumeiropas un Dienvidaustrumeiropas valstīs, jo dažās no šīm ekonomikām aktīvu kvalitāte vēl joprojām var pasliktināties. Pirms pieņemt politiskus lēmumus ar pārrobežu ietekmi, jāveic informācijas apmaiņa un koordinācija ar uzņēmējvalsts uzraudzības iestādēm. Atbildīgajām iestādēm arī turpmāk rūpīgi jāpārrauga un jārestrukturē bankas, kuras saņem valsts sektora atbalstu, īpaši nacionalizētās kredītiestādes.

               (16)

               Austrija uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gadā pausto saistību īstenošana attiecas uz nodarbinātības sekmēšanu, konkurētspējas uzlabošanu un publisko finanšu ilgtspējības veicināšanu. Komisija ir izvērtējusi pakta “Euro plus” saistību īstenošanu. Šā izvērtējuma rezultāti ņemti vērā ieteikumos.

               (17)

               Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija veikusi Austrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi. Tā izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai šo programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Austrijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā nepieciešamību nostiprināt Eiropas Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saistībā ar Eiropas pusgadu atspoguļoti turpmāk 1. līdz 7. ieteikumā.

               (18)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (7) ir īpaši atspoguļots turpmāk 1. ieteikumā,

         AR ŠO IESAKA Austrijai laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Īstenot 2012. gada budžetu, kā paredzēts, un nostiprināt un strikti īstenot budžeta stratēģiju 2013. gadam un pēc tam; pietiekami precizēt pasākumus (jo īpaši vietējā līmenī), kuru mērķis ir nodrošināt pārmērīga budžeta deficīta savlaicīgu novēršanu un īstenot Padomes ieteikumos saskaņā ar PDNP norādīto gada vidējo strukturālo korekciju. Pēc tam nodrošināt atbilstīgu strukturālo korekciju, lai pietiekami pietuvinātos VTM, tostarp izpildītu izdevumu kritēriju.

               2.

               Veikt turpmākus pasākumus valsts budžeta sistēmas nostiprināšanai, sakārtojot atbildību federālās valdības un reģionālo un vietējo pašvaldību līmenī, jo īpaši īstenojot konkrētas reformas, kuru mērķis ir uzlabot veselības aprūpes un izglītības organizāciju, finansēšanu un efektivitāti.

               3.

               Ātrāk veikt likumā noteiktā pensionēšanās vecuma saskaņošanu starp vīriešiem un sievietēm; paplašināt gados vecāku darba ņēmēju nodarbināmību un rūpīgi pārraudzīt, kā tiek īstenotas nesenās reformas, ar kurām ierobežo iespējas agrāk iziet no darba tirgus, un tādējādi nodrošināt faktiskā pensionēšanās vecuma palielināšanu, tostarp saistot likumā noteikto pensionēšanās vecumu ar paredzamo dzīves ilgumu.

               4.

               Veikt pasākumus, ar ko mazina nodokļu un sociālās nodrošināšanas faktisko slogu, kas gulstas uz darbaspēku, īpaši attiecībā uz mazo algu saņēmējiem, lai tādējādi palielinātu gados vecāku personu un sieviešu nodarbinātības rādītājus, ņemot vērā nepieciešamību līdzsvarot demogrāfisko izmaiņu ietekmi uz darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaitu. Budžetam neitrālā veidā novirzīt nodokļu slogu uz nekustamā īpašuma nodokļiem un vides nodokļiem. Mazināt vīriešu un sieviešu darba samaksas lielo atšķirību un paplašināt pilnas slodzes nodarbinātības iespējas sievietēm, jo īpaši gādājot par papildu aprūpes pakalpojumiem apgādībā esošajiem.

               5.

               Turpināt īstenot pasākumus izglītības rezultātu uzlabošanai, īpaši nelabvēlīgā situācijā esošu jauniešu vidū. Veikt pasākumus, ar ko mazina priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājus augstākās izglītības sistēmā.

               6.

               Veikt turpmākus pasākumus konkurences veicināšanai pakalpojumu nozarēs, novēršot šķēršļus iekļuvei sakaru, transporta un enerģētikas mazumtirdzniecības tirgos. Ja pastāv nepamatoti ierobežojumi piekļuvē liberālām profesijām, tie būtu jānovērš. Paplašināt federālās konkurences iestādes pilnvaras un paātrināt konkurences likuma reformu īstenošanu.

               7.

               Turpināt valsts atbalstu saņēmušo banku restrukturizāciju un pārraudzību, vienlaikus izvairoties no aizņemto līdzekļu īpatsvara pārliekas samazināšanas. Turpmāk uzlabot sadarbību un valsts politikas lēmumu saskaņošanu ar citu valstu finanšu sektora uzraudzības iestādēm.

      Briselē, 2012. gada 10. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. SHIARLY

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Saglabātas 2012. gadam ar Padomes Lēmumu 2012/238/ES (2012. gada 26. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 119, 4.5.2012., 47. lpp.).

      (3)  OV C 210, 16.7.2011., 8. lpp.

      (4)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (5)  Cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, ko Komisijas dienesti atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.

      (6)  OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.

      (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Greeceand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Greece, 2011-2014

text:
           EIROPAS KOMISIJA
                                            Briselē, 7.6.2011
                                            SEC(2011) 808 galīgā redakcija
                                 Ieteikums
                        PADOMES IETEIKUMS
           par Grieķijas 2011. gada valsts reformu programmu
                   un ar ko sniedz Padomes atzinumu
   par atjaunināto Grieķijas stabilitātes programmu 2011.-2014. gadam
                    {SEC(2011) 717 galīgā redakcija}
LV                                                                         LV
 ---pagebreak---                                                  Ieteikums
                                        PADOMES IETEIKUMS
                        par Grieķijas 2011. gada valsts reformu programmu
                                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu
              par atjaunināto Grieķijas stabilitātes programmu 2011.-2014. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un
   148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
   uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu un jo īpaši tās
   5. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:
   (1)     Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt
           jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam pamatā būtu
           ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām
           jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
           konkurētspēju.
   (2)     Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
           vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
           21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm1, kas
           kopā veido „integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas
           un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes.
   1
           Saglabātas 2011. gadam ar Padomes 2011. gada 19. maija Lēmumu 2011/308/ES.
LV                                                    2                                          LV
 ---pagebreak---    (3) Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi
       uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un
       integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”.
   (4) Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu
       reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta
       secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome
       uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai,
       bezdarba samazināšanai ar darbaspēka tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem
       stiprināt izaugsmi.
   (5) Grieķija 2010. gada 3. maijā iesniedza visaptverošu korekciju programmu, ko atbalsta
       ar eurozonas dalībvalstu un SVF sniegto finansiālo palīdzību 110 miljonu euro
       apmērā. Pievienotajā saprašanās memorandā un tā turpmākajos papildinājumos
       izklāstīti ekonomikas politikas nosacījumi, pamatojoties uz kuriem tiek piešķirta
       finansiālā palīdzība.
   (6) Galvenie politikas nosacījumu elementi ir iestrādāti Padomes Lēmumā 2010/320/ES
       un tā turpmākajos grozījumos2, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un padziļinātu
       fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas
       pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu
       saskaņā ar Līguma 136. pantu un 126. panta 9. punktu.
   (7) Eiropadome 2011. gada 25. martā arī aicināja dalībvalstis, kuras piedalās paktā „Euro
       plus”, nākt klajā ar savām saistībām, lai tās varētu laikus ietvert stabilitātes vai
       konverģences programmās un valsts reformu programmās. Grieķija vēl nav nedz
       iesniegusi atjauninātu stabilitātes programmu, nedz arī skaidri informējusi par pakta
       „Euro plus” īpašām saistībām un darbībām 2011. gadam. Sagaidāms, ka tās tiks
       iesniegtas Eiropadomei.
   (8) Pēdējā desmitgadē Grieķijas izaugsmes rādītāju pamatā bija neilgtspējīgi virzītājspēki:
       paralēli patēriņa un mājokļos veikto ieguldījumu uzplaukumam bija augstu reālo algu
       pieaugums un kreditēšanas strauja attīstība. Minēto izaugsmi veicināja zemas
       nekustamā īpašuma likmes, kas saistītas ar euro pieņemšanu un finanšu tirgus
       liberalizāciju. Pasaules 2008.–2009. gada krīze norādīja uz trūkumiem, tostarp uz
       neilgtspējīgu fiskālo politiku, ko daļēji slēpa neuzticama statistika un provizoriski
       augstie ieņēmumi, iesīkstējušiem darba un produktu tirgiem, konkurētspējas
       zaudēšanu un aizvien lielāku ārējo parādu. Lai arī banku nozare nebija problēmu
       iemesls, to skāra ekonomikas un uzticēšanās krīze. Fiskālā stāvokļa pasliktināšanās
       apjoms tika atklāts vēlu būtisku trūkumu dēļ Grieķijas grāmatvedības un statistikas
       sistēmās. Tas kavēja korekcijas pasākumu īstenošanu. Tā kā radās bažas par Grieķijas
       fiskālo ilgtspējību un palielinājās izvairīšanās no riska pasaules mērogā, 2010. gada
       sākumā noskaņojums pret Grieķiju tirgū strauji pasliktinājās. Grieķija 2010. gada
       aprīlī lūdza starptautisko finansiālo palīdzību, jo tā saskārās ar apjomīgām finansējuma
       vajadzībām un nespēja piekļūt starptautiskajiem kapitāla tirgiem.
   2
       Padomes 2010. gada 10. maija Lēmums (2010/320/ES), (OV L 145, 11.6.2010., 6. lpp.). Padomes
       2010. gada 7. septembra Lēmums (2010/486/ES), (OV L 241, 14.9.2010., 12. lpp.). Padomes
       2010. gada 20. decembra Lēmums (2010/57/ES), (OV L 26, 29.1.2011., 15. lpp.). Padomes 2011. gada
       7. marta Lēmums (2010/257/ES), (OV L 110, 29.4.2011., 26. lpp.).
LV                                               3                                                      LV
 ---pagebreak---    (9)    Grieķija apņēmās īstenot ekonomikas un finanšu korekciju programmu, lai koriģētu
          fiskālās un ārējās nelīdzsvarotības un atjaunotu uzticību īstermiņā. Vidējā termiņā tai
          būtu jāveido pamats izaugsmes modelim, kas vairāk uzticas ieguldījumiem un
          eksportam, atbalstot izaugsmi un nodarbinātību. Minētajā programmā paredzēta
          visaptveroša darbība trīs jomās: i) savlaicīga fiskālās konsolidācijas stratēģija, ko
          atbalsta strukturāli pasākumi un labāka fiskālā kontrole; ii) strukturālas reformas darba
          un ražojumu tirgū, lai risinātu konkurētspējas un izaugsmes problēmu; kā arī
          iii) centieni aizsargāt banku sistēmas stabilitāti.
   (10)   Komisija ir izvērtējusi valsts reformu programmas priekšlikumu3. Vērtējumā Komisija
          ņēma vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas
          izveidē Grieķijā, bet arī to, kā tajās ievēroti ES noteikumi un norādes, ņemot vērā, ka
          ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams,
          turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Šajā kontekstā Komisija
          uzskata, ka steidzami jāveic plānoto pasākumu īstenošana, lai izpildītu Padomes
          Lēmumu (2010/320),
   AR ŠO IESAKA Grieķijai.
   Pilnībā īstenot minētos pasākumus, kuri noteikti Padomes Lēmumā 2010/320/ES, kurā
   grozījumi veikti ar Padomes Lēmumu XXXX/XXX, un sīkāk izklāstīti XXXX. gada XX. ...
   saprašanās memorandā un tā turpmākajos papildinājumos [īpaši XXXX. gada XX. ... pēdējā
   papildinājumā].
   Briselē,
                                                 Padomes vārdā —
                                                 priekšsēdētājs
   3
           SEC(2011) 717.
LV                                                  4                                               LV


				|

		52014DC0422

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Polijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Polijas 2014. gada konverģences programmu /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Polijas 2014. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Polijas 2014. gada konverģences
programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši
tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un
finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam
pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)
Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)
Valstu vai to valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par
Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats
rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas
iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi
pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo
rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot
konkrētai valstij adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada 9. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Polijas valsts reformu programmu
2013. gadam un sniedza savu atzinumu par Polijas atjaunināto
konverģences programmu 2012.–2016. gadam.
(5)
Komisija 2013. gada 13. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[4], iezīmējot
2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada
sākumu. Tajā pašā dienā, pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, Komisija pieņēma brīdināšanas
mehānisma ziņojumu[5],
kurā Polija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par
kurām paredzēts izstrādāt padziļinātu pārskatu.

(6)
Eiropadome 2013. gada 20. decembrī
apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes
sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt
izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu,
novērst krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)
Polija 2014. gada 24. aprīlī
iesniedza savu 2014. gada valsts reformu programmu un 2014. gada
30. aprīlī – savu 2014. gada konverģences
programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu
vērā to savstarpējo saistību.
(8)
2014. gada konverģences programmā
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir
līdz 2015. gadam panākt, ka budžeta deficīts ir zem
Līgumā noteiktās atsauces vērtības, proti, 3 % no
IKP, un līdz 2018. gadam sasniegt vidēja termiņa
mērķi. Vidēja termiņa mērķis (-1 % no IKP
strukturālā izteiksmē) paredz stingrākas saistības,
nekā noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā. 2014. gada konverģences
programmā izklāstītie mērķi attiecībā uz
pamata deficītu atbilst pārmērīgā deficīta
savlaicīgai novēršanai. Lai gan
(pārrēķinātā) strukturālā korekcija
2014. gadā atbilst Padomes ieteikumam saskaņā ar
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru,
tā nav pietiekama, lai gūtu 2015. gadā nepieciešamos
uzlabojumus. Gados pēc plānotās pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas plānotā
(pārrēķinātā) gada virzība uz vidēja
termiņa mērķi ir lēnāka, nekā noteikts
Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībās. Tādēļ
programmas mērķi daļēji atbilst Stabilitātes un
izaugsmes pakta prasībām. Tiek prognozēts, ka programmas
laikposmā vispārējās valdības parāds
saglabāsies mazāks par 60 % no IKP. Polijas iestādes
prognozē, kas tas strauji samazināsies no 57,1 % no IKP
2013. gadā līdz 49,5 % 2014. gadā –
galvenokārt apjomīga vienreizēja pensiju fonda aktīvu
pārveduma dēļ – un šādā līmenī paliks
arī 2015. gadā. Programmas budžeta prognožu pamatā esošais
makroekonomikas scenārijs, ir ticams attiecībā uz
2014. gadu un optimistisks attiecībā uz 2015. gadu, jo
tajā norādītais reālais IKP pieaugums – 3,8 % – ir
lielāks nekā Komisijas 2014. gada pavasara prognozēs
norādītais – 3,4 %. Pamatojoties uz Padomes veikto programmas
izvērtējumu un Komisijas prognozi, ievērojot Padomes Regulu (EK)
Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka, lai gan sagaidāms, ka Polijā
tiks ievērota pamata deficīta robežvērtība, ko Padome ir
ieteikusi 2014. gadam, pastāv risks, ka pārmērīga
budžeta deficīta novēršana 2015. gadā nebūs
ilgtspējīga un pēc tam korekcijas vidēja termiņa
mērķa sasniegšanai nebūs pienācīgas.
(9)
Lai nodrošinātu panākumus
fiskālās konsolidācijas stratēģijas
īstenošanā, ir svarīgi, lai fiskālā konsolidācija
tiktu atbalstīta ar visaptverošām strukturālām reformām.
Izaugsmi veicinošu izdevumu (izglītībā, izpētē un
inovācijās) nelielais īpatsvars pazemina ilgtermiņa
izaugsmes izredzes. Paredzams, ka vidējā termiņā līdz
ilgtermiņā izdevumi veselības aprūpes jomā
ievērojami palielināsies iedzīvotāju novecošanas
dēļ. Stiprinot primāro veselības aprūpi un
konsultēšanas sistēmas un izmantojot izmaksu efektivitātes
ieguvumu potenciālu stacionārajā aprūpē, var
mazināt slogu publiskajām finansēm un uzlabot piekļuvi
veselības aprūpei. Zemais nodokļu saistību izpildes
līmenis joprojām rada problēmas, jo īpaši attiecībā
uz nodokļu pārvaldības efektivitāti un administratīvo
slogu nodokļu maksātājiem. Polijā ir plaša samazināto
PVN likmju sistēma, kas veicina to, ka Polijā ir ES vislielākais
to iespējamo ieņēmumu īpatsvars, ko varētu gūt,
ja piemērotu standarta PVN likmi. Tas rada ieņēmumu zudumus un
palielina nodokļu saistību izpildes izmaksas. Enerģijas
nodokļu līmenis ir samērā zems. Nesen ir veikti
pasākumi, lai uzlabotu Polijas fiskālo sistēmu. Tomēr
sistēmai nāktu par labu, ja tiktu izveidota pilntiesīga, neatkarīga
fiskālā padome, kura būtu atbildīga par fiskālo
noteikumu ievērošanas ex-ante pārbaudēm, makroekonomisko
un budžeta prognožu novērtējumu un publisko finanšu ilgtermiņa
ilgtspējības analīzi, kā arī par fiskālo
noteikumu ievērošanas ex-post pārbaudēm.
(10)
Jauniešu bezdarbs pēdējā gada
laikā ir pakāpeniski pieaudzis, kas daļēji ir
tādēļ, ka iegūtā izglītība joprojām nav
saskaņota ar darba tirgus vajadzībām, kā arī
tādēļ, ka pieaug to jauniešu īpatsvars, kas nav nedz
nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai
apmācībā. Neraugoties uz līdzšinējiem centieniem
reformēt profesionālās izglītības un
apmācības sistēmu, ir nepieciešams vēl vairāk
atvieglot piekļuvi kvalitatīvai māceklībai un
apmācībai darbavietā, stiprināt izglītības
iestāžu un darba devēju sadarbību un iesaistīt tos
jauniešus, kuri nav ne nodarbināti, ne iesaistīti
izglītībā vai apmācībā un nav
reģistrējušies valsts nodarbinātības dienestā,
saskaņā ar garantijas jauniešiem mērķiem. Ir īpaši
svarīgi arī pielāgot prasmes darba tirgus prasībām,
izmantojot mūžizglītības programmas, kurās
līdzdalība joprojām ir ļoti zema, jo īpaši gados
vecāku darba ņēmēju vidū, kuru zināšanas bieži
vien neatbilst mūsdienu prasībām. Joprojām pastāv
darba tirgus segmentācija, un tiek pārmērīgi izmantoti
terminēti darba līgumi, tostarp civiltiesiski līgumi.
Terminēti darba līgumi jo īpaši bieži ir sastopami jauniešu
vidū. Lai gan bieži tiek apgalvots, ka nodarbinātība uz noteiktu
laiku ir instruments, kas palīdz bezdarbniekiem ienākt darba
tirgū, lai vēlāk pārietu uz nodarbinātību uz
nenoteiktu laiku, šķiet, ka tas neattiecas uz lielāko daļu darba
ņēmēju Polijā, ņemot vērā, ka pārejas
no nodarbinātības uz noteiktu laiku uz nodarbinātību uz
nenoteiktu laiku īpatsvars ir zems, un tas lielākoties negatīvi
ietekmē ražīgumu un cilvēkkapitāla kvalitāti.
(11)
Sieviešu līdzdalība darba tirgū
joprojām ir zema. Polija ir veikusi vairākus pasākumus, lai
palielinātu sieviešu nodarbinātību, tostarp palielinājusi
agrīnās bērnu aprūpes pakalpojumu (mazbērnu
novietņu) pieejamību un valsts finansējumu
bērnudārziem, lai mudinātu vecākus reģistrēt
bērnus pirmsskolas izglītības iestādēs. Tomēr
agrīnās bērnu aprūpes pakalpojumu pieejamība
joprojām ir zema, jo īpaši lauku apvidos, un joprojām
pastāv atšķirības piekļuvē pirmsskolas
izglītībai. Gados vecāku cilvēku līdzdalība darba
tirgū Polijā joprojām ir zema. Priekšlaicīgas
pensionēšanās iespējas tika ievērojami samazinātas,
bet ir nepieciešami papildu centieni, lai palielinātu gados vecāku
cilvēku nodarbināmību un efektīvu darba dzīves ilgumu.
Īpašo pensiju shēmu kalnračiem un lauksaimniekiem reforma
joprojām sagādā problēmas. Shēma lauksaimniekiem (KRUS)
rada stimulus maziem lauksaimniekiem turpināt darbu lauksaimniecības
nozarē, tādēļ rodas slēptais bezdarbs lauku apvidos un
tiek stimulēta ēnu ekonomika. Uz kalnračiem joprojām
attiecas privilēģijas attiecībā uz pensijas
tiesībām un prasībām par minimālo darba stāžu.
Abas pensiju shēmas negatīvi ietekmē nozaru un
teritoriālā darbaspēka mobilitāti.
(12)
Polija ir to ES valstu vidū, kurās ir
viszemākais pētniecības un attīstības izdevumu
līmenis, un Polijā ir viens no zemākajiem plašu inovāciju
rādītājiem. Privāto pētniecības un
attīstības izdevumu līmenis ir īpaši zems. Zemais
pētniecības un attīstības izdevumu līmenis ir
saistīts ar zemo uzņēmumu aktivitāti pētniecības
un inovāciju jomā un uzņēmējdarbības vidi, kas
nav pietiekami labvēlīga inovācijām. Inovāciju
atbalsta sistēma Polijā ir bijusi tāda, kas izvairās no
riska, un balstījās pārsvarā uz dotācijām,
atbalstot tehnoloģiju absorbciju un nodošanu, tādējādi
būtiski neietekmējot patiesi jaunas inovācijas. Esošajiem
nodokļu atvieglojumiem pētniecības un attīstības
nozarē nav efektīvas ietekmes uz privātā sektora
iekšējās pētniecības un attīstības
veicināšanu, un tos izmanto vienīgi lieli uzņēmumi. Polijas
uzņēmumi ļoti paļāvās uz tehnoloģiju
absorbciju. Lai gan tas ir bijis veiksmīgs risinājums, lai
nodrošinātu produktivitātes pieaugumu un ekonomikas izaugsmi, Polijai
tagad ir nepieciešama pāreja uz tādu modeli, kas būtu
vairāk pielāgots vietējiem apstākļiem un balstīts
uz inovācijām. Polijas uzņēmumu inovāciju
kapacitātes uzlabošana, saiknes starp zinātni un rūpniecību
uzlabošana un tādu mērķtiecīgu instrumentu izstrāde,
kas būtu pielāgoti visam inovāciju ciklam, joprojām
sagādā problēmas.
(13)
Vēl joprojām ir ļoti liels ieguvumu
potenciāls energoefektivitātes uzlabošanai visās Polijas
ekonomikas jomās, un šādi ieguvumi varētu veicināt
izaugsmi, uzlabot konkurētspēju un sekmēt Polijas
energoatkarības mazināšanos. Iekšzemes enerģijas ražošanas jauda
noveco, un elektroenerģijas tīkls joprojām ir pārslogots,
taču tiek izstrādāti projekti, lai palielinātu
starpsavienojumu ar kaimiņos esošām dalībvalstīm jaudu.
Dabasgāzes tirgū galvenā problēma joprojām ir
diversifikācijas un konkurences trūkums.
(14)
Polijas slikti attīstītā transporta
un platjoslas infrastruktūra joprojām ir galvenais izaugsmes
kavēklis. Jo īpaši ir nepieciešami ievērojami ieguldījumi
sliktā stāvoklī esošajā dzelzceļa tīklā, lai
uzlabotu dzelzceļa nozares konkurētspēju un panāktu
labāku līdzsvaru starp autotransportu un dzelzceļa transportu.
Tikai aptuveni trešā daļa no kopumā aptuveni 20 000 km
ekspluatācijā esošo dzelzceļa līniju ir labā
tehniskā stāvoklī. Joprojām turpinās problēmas
attiecībā uz dzelzceļa projektu īstenošanu laikus.
Uzlabojot atkritumu apsaimniekošanu, var palielināt resursu izmantošanas
efektivitāti.
(15)
Līgumu izpilde Polijā ir ilgstoša, un
procedūra būvatļauju saņemšanai ir gara un
apgrūtinoša. Augstās nodokļu saistību izpildes izmaksas
rada lielu problēmu uzņēmējdarbības videi. Polija ir
guvusi ievērojamus panākumus, īstenojot vērienīgu
reformu nolūkā atvieglot piekļuvi reglamentētām
profesijām.
(16)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir
vispusīgi izanalizējusi Polijas ekonomikas politiku. Tā ir
izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu.
Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai
programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Polijā, bet arī
atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā,
ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā
ekonomikas pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts
lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas
ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir
atspoguļoti 1.–6. ieteikumā.
(17)
Ņemot vērā šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Polijas konverģences programmu, un tās
atzinums[6]
ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Polijai laikposmā no
2014. gada līdz 2015. gadam rīkoties šādi.
1.           Pastiprināt budžeta
stratēģiju, lai līdz 2015. gadam nodrošinātu
pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu
ilgtspējīgā veidā, panākot strukturālo korekciju
pasākumu īstenošanu, kas noteikti Padomes ieteikumā saistībā
ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūru. Pēc pārmērīgā budžeta deficīta
novēršanas un līdz vidēja termiņa mērķa
sasniegšanai turpināt ikgadējo strukturālo korekciju 0,5 %
apmērā no IKP. Fiskālās nelīdzsvarotības
noturīgai koriģēšanai ir nepieciešams ticamā veidā
īstenot vērienīgas strukturālās reformas, lai
palielinātu pielāgošanās spējas un palielinātu
izaugsmi un nodarbinātību. Šajā saistībā līdz minimumam
ierobežot izaugsmi veicinošu ieguldījumu samazinājumus,
precīzāk noteikt sociālās politikas mērķus,
paaugstināt izdevumu efektivitāti un vispārējo
efektivitāti veselības aprūpes nozarē, paplašināt
nodokļu bāzi, risinot problēmu saistībā ar
samazinātās PVN likmes plašo sistēmu, un uzlabot nodokļu
saistību izpildi, jo īpaši palielinot nodokļu
pārvaldības efektivitāti. Izveidot neatkarīgu fiskālo
padomi.
2.           Stiprināt centienus, lai
samazinātu jauniešu bezdarbu, jo īpaši turpinot uzlabot
izglītības atbilstību darba tirgus vajadzībām,
palielinot māceklības un apmācību darbavietā
pieejamību un stiprinot to jauniešu iesaistīšanu, kuri nav ne
nodarbināti, ne iesaistīti izglītībā vai
apmācībā un nav reģistrējušies valsts
nodarbinātības dienestā, un izglītības iestāžu un
darba devēju sadarbību saskaņā ar garantijas jauniešiem
mērķiem. Palielināt pieaugušo līdzdalību
mūžizglītībā, lai pielāgotu prasmju
piedāvājumu pieprasījumam. Novērst darba tirgus
segmentāciju, pastiprinot centienus, lai nodrošinātu labāku
pāreju no nodarbinātības uz noteiktu laiku uz
nodarbinātību uz nenoteiktu laiku, un samazinot civiltiesisku
līgumu pārmērīgu izmantošanu.
3.           Turpināt centienus, lai
palielinātu sieviešu līdzdalību darba tirgū, jo īpaši
veicot turpmākus pasākumus nolūkā palielināt
tādas kvalitatīvas bērnu aprūpes un pirmsskolas izglītības
pieejamību, kuru vecāki var atļauties, un nodrošinot stabilu
finansējumu. Iekļaut lauksaimniekus vispārējā pensiju
shēmā, sākot ar to, ka tiktu paātrināta lauksaimnieku
ienākumu novērtēšanas un reģistrēšanas sistēmas
izveide. Pakāpeniski pārtraukt īpašo pensiju sistēmu
kalnračiem, lai viņus integrētu vispārējā
shēmā. Nostiprināt vispārējo pensiju reformu,
pastiprinot centienus nolūkā veicināt gados vecāku
cilvēku nodarbinātību, lai palielinātu izstāšanās
no darba tirgus vecumu.
4.           Uzlabot nodokļu
atvieglojumu efektivitāti attiecībā uz pētniecības un
attīstības veicināšanu privātajā sektorā, kas
papildinātu centienus stiprināt saiknes starp pētniecības,
inovāciju un rūpniecības politiku, un mērķtiecīgāk
izmantot esošos instrumentus inovācijas cikla dažādos posmos.
5.           Atjaunot un paplašināt
enerģijas ražošanas jaudu un uzlabot efektivitāti visā
energoapgādes ķēdē. Paātrināt un paplašināt
elektroenerģijas tīkla – tostarp pārrobežu starpsavienojumu ar
kaimiņos esošām dalībvalstīm – izveidi, un izveidot
gāzes starpsavienojumu ar Lietuvu. Nodrošināt dzelzceļa
ieguldījumu projektu efektīvu īstenošanu nekavējoties un
uzlabot administratīvās spējas šajā nozarē.
Pastiprināt centienus, lai palielinātu platjoslas tīkla
pārklājumu. Uzlabot atkritumu apsaimniekošanu.
6.           Veikt turpmākus
pasākumus, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi,
vienkāršojot līgumu izpildi un prasības būvatļauju
saņemšanai. Pastiprināt centienus, lai samazinātu izmaksas un
laiku, kas uzņēmumiem nepieciešams nodokļu saistību
izpildei. Pabeigt pašreizējo reformu, kuras mērķis ir atvieglot
piekļuvi reglamentētām profesijām.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2014) 422 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 un
P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.