title: (2014/193/ES): Komisijas Ieteikums ( 2014. gada 4. aprīlis ) par kadmija klātbūtnes samazināšanu pārtikā  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               8.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 104/80

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2014. gada 4. aprīlis)
   par kadmija klātbūtnes samazināšanu pārtikā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2014/193/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (1), ir noteikts kadmija maksimāli pieļaujamais daudzums virknē pārtikas produktu.

               (2)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē (Contam grupa), 2009. gada 30. janvārī pieņēma atzinumu par kadmiju pārtikā (2). Šajā atzinumā EFSA noteica jaunu pieļaujamo nedēļas devu (TWI) 2,5 μg/kg ķermeņa svara. Savā paziņojumā par 2009. gadā Contam grupas noteikto kadmija pieļaujamās nedēļas devas atkārtotu izvērtēšanu (3)
                  EFSA ņēma vērā nesen veikto riska novērtējumu, ko veica Apvienotā FAO/PVO pārtikas piedevu ekspertu komiteja (JECFA) (4), un apstiprināja TWI 2,5 μg/kg ķermeņa svara.

               (3)

                  Contam grupas zinātniskajā atzinumā secināts, ka vidējā ekspozīcija kadmijam, kas uzņemts ar uzturu, Eiropas valstīs ir tuva TWI (2,5 μg/kg ķermeņa svara) vai nedaudz pārsniedz to. Atsevišķās iedzīvotāju apakšgrupās TWI var tikt pārsniegta apmēram divas reizes. Vēl Contam grupa secināja: lai gan iespējamība, ka personai, kas eksponēta šādai devai, varētu rasties nieru darbības traucējumi, ir neliela, iedzīvotāju līmenī ekspozīcija kadmijam būtu jāsamazina.

               (4)

               Saskaņā ar Contam grupas zinātnisko atzinumu galvenais ar uzturu uzņemta kadmija ekspozīcijas avots ir plaši patērētās pārtikas grupas: graudaugi un graudaugu produkti, dārzeņi, rieksti un pākšaugi, cieti saturošas saknes vai kartupeļi un gaļa un gaļas produkti. Augstākā kadmija koncentrācija tika konstatēta tādās pārtikas precēs kā jūraszāles, zivis un jūras veltes, šokolāde un īpašas diētas pārtikas produkti, kā arī sēnēs, eļļas sēklās un ēdamos gaļas subproduktos.

               (5)

               Kadmija maksimāli pieļaujamais daudzums 2001. gadā ir noteikts plašam pārtikas klāstam, tostarp, graudaugiem, dārzeņiem, gaļai, zivīm, jūras veltēm, gaļas subproduktiem un uztura bagātinātājiem. Ņemot vērā nesenos EFSA secinājumus, ir apsvērts jauns maksimāli pieļaujamais daudzums zīdaiņu pārtikā un šokolādes/kakao produktos un paredzams, ka tuvākajā laikā šie daudzumi tiks pieņemti.

               (6)

               Turklāt, ņemot vērā Contam grupas zinātniskos atzinumus par kadmiju, Komisija arī pētīja iespējas samazināt dažus no esošajiem kadmija maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem pārtikas produktos, kas ir galvenie ekspozīcijas ceļi (piemēram, graudaugi, dārzeņi, kartupeļi).

               (7)

               Komisija uzskata, ka būtu grūti panākt nekavējošu maksimāli pieļaujamā daudzuma samazināšanu. Kadmija klātbūtne pārtikā nav viendabīga, bet ļoti atšķirīga atkarībā no, piemēram, ģeogrāfiskās atrašanās vietas (dažāds dabīgā kadmija klātbūtnes daudzums augsnē, kas atkarīgs no atšķirīgas tā izplatības zemes garozā), no kadmija pieejamības augsnē (dažāda apmēra nokļūšana no augsnes augos atkarībā no augsnes pH un citām augsnes sastāvdaļām), no dažādām augu šķirnēm ar atšķirīgu kadmija uzkrāšanas spēju, bet arī no antropogēniem faktoriem, piemēram, notekūdeņu dūņu, kūtsmēslu vai fosfātu minerālmēslu izmantošanas lauksaimniecībā un citiem faktoriem. Attiecībā uz kadmija klātbūtni fosfātu minerālmēslos, saistībā ar ko aizvien norit darbs, Komisija apzinās nepieciešamību rīkoties saskaņā ar tās 2008. gadā pieņemto riska samazināšanas stratēģiju attiecībā uz kadmiju un kadmija oksīdu (5).

               (8)

               Taču dažas metodes, lai samazinātu kadmija klātbūtni pārtikā, jau pastāv, bet vajadzīgs zināms laiks, lai lauksaimnieki un pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji tās pilnībā īstenotu. Lai panāktu kadmija daudzuma samazinājumu pārtikā vidējā termiņā vai ilgtermiņā, dažos gadījumos pašreizējās metodes nepieciešams īpaši pielāgot kultūraugiem un ģeogrāfiskiem apgabaliem, kuriem tās piemērojamas, kā arī par tām labāk jāinformē un tās jāpopularizē lauksaimniekiem. Tādēļ ir lietderīgi, ka dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka lauksaimnieki tiek informēti par jau pieejamajām samazināšanas metodēm, tādējādi tās popularizējot, un lai to īstenošana tiktu sākta vai turpināta nolūkā samazināt kadmija daudzumu pārtikā. Vajadzības gadījumā būtu jāveic papildu izpēte un izmeklēšana, lai novērstu jebkādas iespējamās nepilnības zināšanās par samazināšanas metodēm.

               (9)

               Veikto pasākumu ietekme būtu regulāri jāuzrauga un jāziņo par to Komisijai. Būtu jāvāc un regulāri jāiesniedz EFSA papildu dati par kadmija sastopamību, lai Komisija varētu atkārtoti izvērtēt stāvokli līdz 2018. gada 31. decembrim, lai nolemtu par attiecīgiem turpmākiem pasākumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai lauksaimnieki un pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji pakāpeniski īstenotu pieejamos mazināšanas pasākumus kadmija daudzuma samazināšanai pārtikā, jo īpaši graudaugos, dārzeņos un kartupeļos. Tas ietver efektīvus informēšanas līdzekļus par zināmajām samazināšanas metodēm un to popularizēšanas līdzekļus lauksaimniekiem un pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem.

               2.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka, ja vajadzīgas papildu zināšanas, lai apzinātu piemērotas samazināšanas metodes, piemēram, konkrētiem kultūraugiem vai īpašam ģeogrāfiskajam apgabalam, jāveic izmeklēšana/izpēte, lai novērstu šīs nepilnības zināšanās.

               3.

               Dalībvalstīm būtu regulāri jāuzrauga īstenoto samazināšanas pasākumu progress, vācot datus par kadmija daudzuma sastopamību pārtikā. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai:

                           1)

                           analīžu rezultāti tiktu regulāri iesniegti EFSA, lai tos varētu izmantot vienotas datubāzes izveidei, un lai

                           2)

                           2015. gada decembrī Eiropas Komisijai tiktu sniegts progresa ziņojums par šā ieteikuma īstenošanu, kam sekotu nobeiguma ziņojums ne vēlāk kā 2018. gada februārī. Šajos ziņojumos īpaša uzmanība būtu jāpievērš tādam kadmija daudzumam, kas ir tuvu vai pārsniedz maksimāli pieļaujamo daudzumu.

               4.

               Paraugu ņemšana un analīze jāveic saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Komisijas 2007. gada 28. marta Regulā (EK) Nr. 333/2007, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba, neorganiskās alvas, 3-MHPD un policiklisko aromātisko ogļūdeņražu koncentrācijas oficiālajai kontrolei pārtikas produktos (6).

      Briselē, 2014. gada 4. aprīlī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Tonio BORG

      (1)  OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.

      (2)  The EFSA Journal (2009) 980, 1.–139. lpp.

      (3)  The EFSA Journal (2011), 9(2):1975.

      (4)  WHO Food Additives Series 64, Apvienotās FAO un PVO pārtikas piedevu ekspertu komitejas (JECFA) 73. sanāksme, Pasaules Veselības organizācija, Ženēva, 2011.

      (5)  Komisijas Paziņojums par riska faktoru novērtēšanas rezultātiem un riska samazināšanas stratēģijām šādām vielām: kadmijs, kadmija oksīds (OV C 149, 14.6.2008., 6. lpp.).

      (6)  OV L 88, 29.3.2007., 29. lpp.


title: EK: Komisijas Ieteikums (2005. gada 4. februāris) par turpmāku izmeklēšanu saistībā ar policiklisko aromātisko ogļūdeņražu līmeņiem dažos pārtikas produktos (izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 256)Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               8.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 34/43

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2005. gada 4. februāris)
   par turpmāku izmeklēšanu saistībā ar policiklisko aromātisko ogļūdeņražu līmeņiem dažos pārtikas produktos
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 256)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2005/108/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 211. panta otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (EK) Nr. 466/2001 (1) noteikti maksimālie policiklisko aromātisko ogļūdeņražu, proti benzopirēna, līmeņi (PAO) dažos pārtikas produktos. Ar nolūku novērst palikušās neskaidrības attiecībā uz kancerogēno PAO līmeņiem pārtikas produktos Regulā paredzēta pasākumu pārskatīšana līdz 2007. gada 1. aprīlim. Šai pārskatīšanai vajadzīga informācija.

               (2)

               Pārtikas zinātniskā komiteja 2002. gada 4. decembra atzinumā secināja, ka policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži (PAO) ir genotoksiski kancerogēni. Lai ievērotu genotoksisko vielu ietekmes pieļaujamās robežas, PAO līmeņi pārtikas produktos jāsamazina iespējami zemi. Pārtikas zinātniskā komiteja secināja, ka benzopirēnu varētu uzskatīt par marķieri to kancerogēno PAO klātbūtnei un ietekmei pārtikā, kas uzskaitīti pielikumā. Ir vajadzīga turpmāka PAO relatīvo attiecību analīze, lai sniegtu informāciju turpmākai pārskatīšanai par benzopirēna kā marķiera izmantošanas piemērotību. Ir pieejamas metodes, ar ko var pārbaudīt vairākus PAO.

               (3)

               PAO var veidoties pārtikā karsēšanas, žāvēšanas un kūpināšanas procesos, jo tad sadegšanas produkti ir tiešā saskarē ar pārtikas vielām. Gadījumos, kad PAO līmeņi konstatēti pārtikas produktos, jāizmeklē to ražošanas un apstrādes metodes. Piemēram, tiešas žāvēšanas un karsēšanas procesos ar uguni, ko izmanto pārtikas eļļu ražošanā, piemēram, olīvu izspaidu eļļas ražošanā, var rasties augsti PAO līmeņi. Lai eļļu attīrīšanas procesā tās atbrīvotu no benzopirēna, var izmantot aktīvo ogli, bet nav skaidrs, vai attīrīšanas procesos tiek atdalīti visi PAO. Jāpielieto tādas ražošanas un apstrādes metodes, ar kurām novērstu sākotnēju neapstrādātas eļļas piesārņošanu ar PAO,

         IESAKA TURPMĀK IZKLĀSTĪTO.

               1)

               Izmeklēt attiecīgos benzopirēna un to citu policiklisko aromātisko ogļūdeņražu (PAO) līmeņus, kurus Pārtikas zinātniskā komiteja norādījusi kā kancerogēnus un kuri uzskaitīti pielikumā (2). Novērtēt to PAO relatīvās attiecības pārtikā, kas uzskaitīti Regulā (EK) Nr. 208/2005. Izmeklēt arī PAO līmeņus citos pārtikas produktos, kuri satur augstus PAO līmeņus, piemēram, žāvēti augļi un pārtikas piedevas. Jāsniedz informācija par katrā noteiktā pārtikas produkta paraugā izmērītajiem PAO līmeņiem. Piemēram, jāziņo par attiecīgiem PAO līmeņiem, kas izmērīti katrā olīvu izspaidu vai saulespuķu eļļas, kūpinātu zivju (minot sugu nosaukumus) vai kūpināta šķiņķa paraugā. Komisija apkopos izejas datus un tos publiskos. Par izmeklēšanas rezultātiem informēt Komisiju līdz 2006. gada 31. oktobrim, par maksimālajiem līmeņiem un benzopirēna kā marķiera piemērotību informēt līdz 2007. gada 1. aprīlim.

               2)

               Izmeklēt metodes, ko izmanto pārtikas eļļu un tauku ražošanā un apstrādē. Ja pārtikas eļļu un tauku ražošanā un apstrādē izmanto metodes, kas izraisa augstus neapstrādātas eļļas vai tauku piesārņojuma ar PAO līmeņus, kā piemēram tieša žāvēšana un karsēšana ar uguni, ar ražotājiem jāizpēta alternatīvās vai optimizētās metodes, lai šos līmeņus pazeminātu. Informēt par rezultātiem Komisiju līdz 2006. gada 31. oktobrim un turpmāk izvairīties no piesārņojumu izraisošo metožu pielietošanas.

               3)

               Izmeklēt metodes, ko izmanto pārtikas produktu kūpināšanā un žāvēšanā. Ja tiek izmantotas metodes, kas izraisa augstus piesārņojuma ar PAO līmeņus, ar ražotājiem jāizpēta alternatīvās vai optimizētās metodes, lai šos līmeņus pazeminātu. Informēt par rezultātiem Komisiju līdz 2006. gada 31. oktobrim un turpmāk izvairīties no piesārņojumu izraisošo metožu pielietošanas.

               4)

               Izmeklēt PAO līmeņus kakao sviestā un par rezultātiem informēt Komisiju līdz 2006. gada 31. oktobrim. Ir nepieciešama informācija par benzopirēna un citu PAO līmeņiem kakao sviestā, par šāda iespējama piesārņojuma avotiem un iespējām samazināt piesārņojumu. Šo informāciju izmantos, lai pārskatītu atkāpi kakao sviestam, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 208/2005.

               5)

               Nodrošināt ar informāciju, kas iegūta jebkurā citā izmeklēšanā, ar ko noskaidro pārtikas produktu piesārņojumu ar PAH vides avotos.

      Briselē, 2005. gada 4. februārī.

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 77, 16.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 208/2005 (sk. šī Oficiālā Vēstneša 3 lpp.).

      (2)  Ja konstatēta ietekme uz sabiedrības veselību, ir vēlami arī jauni dati par PAH, kuri nav ietverti Pārtikas zinātniskās komitejas sagatavotajā informācijā, ja šādi dati ir pieejami.

      PIELIKUMS
      Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži (PAO), kurus Pārtikas zinātniskā komiteja norādījusi kā kancerogēnus un par kuru relatīvajām attiecībām pārtikas produktos ir nepieciešama turpmāka izmeklēšana

                  benzoantracēns a

                  benzofluorantracēns b

                  benzofluorantracēns j

                  benzofluorantracēns k

                  benzoperilēns g, h, i

                  benzoperilēns a

                  hrizēns

                  ciklopentapirēns c, d

                  dibenzoantracēns a, h

                  dibenzopirēns a, e

                  dibenzopirēns a, h

                  dibenzopirēns a, i

                  dibenzopirēns a, l

                  indenopirēns 1,2,3-cd

                  5-metilhrizēns