   LV
LV    LV
 ---pagebreak---                     EIROPAS KOMISIJA
                                                   Briselē, 11.8.2010
                                                   SEC(2010) 972 galīgā redakcija
                          KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI,
   ar ko pilnvaro Komisiju uzsākt sarunas ar Turkmenistānu, lai pielāgotu Partnerības un
    sadarbības nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un
        Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas
      Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Maltas
      Republikas, Polijas Republikas, Slovākijas Republikas, Slovēnijas Republikas un
                   Ungārijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                              KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI,
   ar ko pilnvaro Komisiju uzsākt sarunas ar Turkmenistānu, lai pielāgotu Partnerības un
     sadarbības nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un
         Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas
      Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Maltas
       Republikas, Polijas Republikas, Slovākijas Republikas, Slovēnijas Republikas un
                    Ungārijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   A.      PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.      Partnerības un sadarbības nolīgums (PSN) starp Eiropas Kopienām un to
           dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, kas parakstīts
           Briselē 1998. gada 25. maijā, vēl nav stājies spēkā.
   2.      Tā kā to parakstīja pirms Eiropas Savienības paplašināšanās, iekļaujot 2004. gada
           1. maijā Čehijas Republiku, Igaunijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas
           Republiku, Lietuvas Republiku, Maltas Republiku, Polijas Republiku, Slovākijas
           Republiku, Slovēnijas Republiku un Ungārijas Republiku un 2007. gada 1. janvārī
           Bulgārijas Republiku un Rumāniju, ir jānoslēdz PSN protokols, lai 12 jaunās
           dalībvalstis varētu pievienoties nolīgumam, kad tas stāsies spēkā.
   3.      Saskaņā ar 6. pantu Aktā par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras
           Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Maltas Republikas, Polijas
           Republikas, Slovākijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Ungārijas Republikas
           pievienošanās nosacījumiem Eiropas Savienībai un pielāgojumiem Līgumos, kas ir
           Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 2003., turpmāk – ,,Pievienošanās akts”), par
           iepriekšminēto 10 jauno dalībvalstu pievienošanos PSN ar Turkmenistānu ir
           jāvienojas, noslēdzot šā nolīguma protokolu. Pievienošanās akta 6. panta 2. punktā ir
           paredzēta vienkāršota procedūra, tā kā šis protokols Eiropas Savienības Padomei ir
           jānoslēdz ar attiecīgo trešo valsti, vienprātīgi rīkojoties dalībvalstu vārdā.
   4.      Saņēmusi Padomes pilnvarojumu 2006. gada 23. oktobrī, Komisija Kopienas un tās
           dalībvalstu vārdā ir risinājusi sarunas ar Turkmenistānu par PSN protokola
           noslēgšanu, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos ES;
           tomēr šis protokols vēl nav noslēgts.
   5       Komisija, pamatojoties uz Padomes vienprātīgi pieņemtajām sarunu norādēm un
           apspriežoties ar dalībvalstu pārstāvju komiteju, Eiropas Savienības vārdā risinās
           sarunas par pievienošanās protokolu, pienācīgi ņemot vērā Bulgārijas Republikas un
           Rumānijas pievienošanās protokolu, par kuru sarunas ir jau pabeigtas. Komisija
           iesniegs Padomei noslēgšanai kopīgā protokola projektu.
   6.      Attiecībā uz grafiku šīs sarunas jānoslēdz ātri, lai protokols, ar ko pielāgo PSN,
           varētu stāties spēkā pēc iespējas ātrāk – pirms PSN ratifikācijas pabeigšanas.
LV                                                  2                                            LV
 ---pagebreak---    B.       IETEIKUMS
   Tādēļ Komisija iesaka Padomei
   – pilnvarot Komisiju, balstoties uz pielikumā pievienotajām sarunu norādēm, Eiropas
      Savienības vārdā risināt sarunas ar Turkmenistānu par protokolu, ar ko pielāgo Briselē
      1998. gada 25. maijā parakstīto Partnerības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas
      Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai
      ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas
      Republikas, Lietuvas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovākijas
      Republikas, Slovēnijas Republikas un Ungārijas Republikas pievienošanos Eiropas
      Savienībai, pienācīgi ņemot vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās
      protokolu, par kuru sarunas ir jau pabeigtas;
   – iecelt COEST kā īpašu komiteju, kuras locekļi ir dalībvalstu pārstāvji, lai Komisijai
      palīdzētu veikt šo uzdevumu; kā arī
   – pieņemt pielikumā pievienotās sarunu norādes.
LV                                                3                                          LV
 ---pagebreak---                                            PIELIKUMS
       Sarunu norādes, lai pielāgotu Partnerības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas
      Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai
      ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas
      Republikas, Lietuvas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovākijas
      Republikas, Slovēnijas Republikas un Ungārijas Republikas pievienošanos Eiropas
                                             Savienībai
   1.      VISPĀRĒJAIS MĒRĶIS
           Pielāgot Partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN) ar Turkmenistānu, lai atļautu tām
           jaunajām dalībvalstīm pievienoties šim nolīgumam, kas pievienojās ES 2004. gada
           1. maijā.
   2.      PROTOKOLA SATURS
           Eiropas Savienības jaunās dalībvalstis, kas pievienojās 2004. gada 1. maijā,
           pievienosies PSN ar Turkmenistānu. Protokolā būs noteikti nolīguma vajadzīgie
           tehniskie pielāgojumi, kas izriet no desmit jaunu līgumslēdzēju pušu pievienošanās,
           pienācīgi ņemot vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās protokolu,
           par kuru sarunas ir jau pabeigtas.
   3.      GRAFIKS
           Sarunas jānoslēdz ātri, lai kopīgo protokolu varētu pieņemt, pirms ir pabeigta PSN ar
           Turkmenistānu ratifikācija.
LV                                               4                                               LV


				|

		52014DC0404

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Čehijas Republikas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas konverģences programmu 2014. gadam /* COM/2014/0404 final - 2014/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Čehijas Republikas 2014. gada
valsts reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas konverģences
programmu 2014. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši
tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un
finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju "Eiropa 2020", kam
pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)
Padome, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem,
2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido "integrētās pamatnostādnes". Dalībvalstis
tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)
Valstu un valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par
"Izaugsmes un nodarbinātības paktu", kas ir saskaņots
pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot
visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku. Viņi
pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic
dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņemšanos
sasniegt stratēģijas "Eiropa 2020" mērķus un
īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada 9. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Čehijas Republikas 2013. gada valsts
reformu programmu un sniedza atzinumu par Čehijas Republikas
atjaunināto konverģences programmu 2012.–2016. gadam.
(5)
Komisija 2013. gada 13. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[4],
tādējādi uzsākot ekonomikas politikas koordinēšanas
2014. gada Eiropas pusgadu. Tajā pašā dienā Komisija,
pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma
brīdināšanas mehānisma ziņojumu[5], kurā Čehijas
Republika netika norādīta kā viena no dalībvalstīm,
par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)
Eiropadome 2013. gada 20. decembrī
apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi.
Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi
vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus
kreditēšanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un
konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes
sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)
Čehijas Republika 2014. gada
16. aprīlī iesniedza savu 2014. gada valsts reformu
programmu, bet 2014. gada 28. aprīlī – 2014. gada
konverģences programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus,
lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(8)
Konverģences programmā 2014. gadam
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir
panākt, ka vispārējās valdības budžeta deficīts
programmas periodā paliek zem Līguma atsauces vērtības,
t. i., 3 % no IKP. Programmā ir minēts vidējā termiņa
mērķis, proti, deficīts -1 % apmērā no IKP, kas
atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Kaut
arī budžeta stratēģija 2014. gadā atbilst
Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, tomēr paredzams,
ka vajadzīgās korekcijas strukturālā izteiksmē
2015. gadā netiks sasniegtas, jo tiek prognozēts, ka
pārrēķinātā strukturālā bilance pasliktināsies
par 0,6 procentu punktiem. Turklāt paredzams, ka valsts izdevumi
palielināsies tādā tempā, kas neatbilst izdevumu
kritērijam. Prognozējams, ka pārrēķinātā
strukturālā bilance arī 2016. un 2017. gadā
novirzīsies no nepieciešamajiem korekcijas pasākumiem, proti, ir
paredzams, ka pārrēķinātā strukturālā
bilance būs attiecīgi -1,6 % un -1,9 % no IKP. Kopumā
paredzams, ka, sākot no 2015. gada, pastāv novirzes no korekcijas
vidējā termiņa mērķa sasniegšanai risks.
Saskaņā ar programmu ir prognozējams, ka parāda un IKP
attiecība, kas ir zem atsauces vērtības (60 %),
2014. gadā īslaicīgi samazināsies par
1,1 procentu punktu līdz 45 % no IKP, savukārt
2015. gadā tā palielināsies līdz 46 % no IKP.
Programmas makroekonomikas scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā,
ir ticams. Saskaņā ar programmu ir paredzams, ka Čehijas
ekonomika 2014. gadā pieaugs par 1,7 % un 2015. gadā
par 2 % salīdzinājumā ar Komisijas 2014. gada pavasara
prognozē prognozētajiem 2 % un 2,4 %. Galvenos riskus
budžeta perspektīvai rada lielā nedrošība par valsts
ieguldījumu turpmāko attīstību un iespējamie
vienreizējie izdevumi, kas saistīti ar plānoto nomas līgumu
par kaujas lidmašīnām, kā rezultātā paredzams, ka
deficīts 2015. gadā palielināsies par 0,5 % no IKP.
Saskaņā ar Komisijas prognozi 2015. gadā pastāv
ievērojamas novirzes risks no vidēja termiņa mērķa.
Iemesls atšķirībai ar programmas scenāriju ir dažādie
pieņēmumi par politiskajiem un diskrecionārajiem
pasākumiem. Pamatojoties uz savu novērtējumu un Komisijas
prognozi, Padome saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97
uzskata, ka 2013. gadā deficīts ir noturīgi samazināts
zem 3 % no IKP, tādējādi izpildot Padomes ieteikumu, un ka,
kaut arī paredzams, ka 2014. gadā tiks sasniegts vidēja
termiņa mērķis, tomēr, sākot no 2015. gada,
pastāv ievērojams novirzes risks no šā mērķa.
(9)
Čehijas Republika ir pārvarējusi
divus gadus ilgušo recesiju, un tagad tās uzdevums ir panākt augstu
un noturīgu izaugsmi, ņemot vērā straujo sabiedrības
novecošanu. Valsts ieguldījumi pēdējos gados ir būtiski
samazinājušies, jo īpaši skarot ieguldījumus
infrastruktūrā. Čehijas ekonomikas izaugsmes modelis pirms
krīzes bija atkarīgs no lielām ārvalstu kapitāla
plūsmām un spēcīgas orientācijas uz eksportu. Tā
kā ekonomikas atveseļošanas iespējas, kas balstītas uz
ražošanas faktoru (tostarp ārvalstu kapitāla) uzkrāšanu,
šķiet ierobežotas, tad ekonomikas pārorientēšana uz izaugsmes
iekšzemes dzinējspēkiem pavērtu jaunas perspektīvas, lai
palielinātu ražīgumu. Būtiski šā procesa elementi ir
atbalsts izglītībai, apmācībai un inovācijai un
iestāžu stiprināšana.
(10)
Valdība ir nesen apstiprinājusi
Līgumu par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību, tomēr tā ratifikācija parlamentā vēl nav
pabeigta. 2011. gadā tika
sākts darbs pie vērienīgas fiskālā regulējuma
reformas, taču tās pieņemšana un īstenošana joprojām
nav nodrošināta. Aizkavējusies ir arī to
attiecīgo tiesību aktu pieņemšana, ar kuriem jānodrošina
atbilstība Padomes Direktīvai 2011/85/ES par budžeta
struktūrām.
(11)
Svarīgākie Čehijas Republikas
uzdevumi nodokļu jomā ir efektīvāk iekasēt
ieņēmumus un panākt izaugsmi veicinošāku nodokļu
struktūru. Čehijas Republika ir veikusi dažus pasākumus,
lai uzlabotu nodokļu saistību izpildi (jo īpaši netiešo
nodokļu jomā), tomēr kopējās izmaksas par
saistību izpildi vēl joprojām ir pārāk lielas.
Šajā saistībā jāatzīmē, ka vēl nav
saskaņotas nodokļu (ienākuma nodokļu, veselības
aprūpes un sociālās apdrošināšanas iemaksu) bāzes, un tika atcelta vienota iekasēšanas punkta izveide, kas bija
paredzēta 2015. gadā. Tomēr Čehijas valdība paziņoja
par savu nodomu pievērsties nodokļu bāzes saskaņošanas
jautājumam. 2013. gada ieteikumi par nodokļu struktūru nav
izpildīti. Darbaspēkam piemērojamie nodokļi vēl
aizvien ir augsti, jo īpaši attiecībā uz personām ar zemiem
ienākumiem (tostarp nepilnu darba laiku strādājošiem),
galvenokārt lielo sociālās apdrošināšanas iemaksu
dēļ. Pastāv zināms potenciāls, lai samazinātu
darbaspēkam piemērojamos nodokļus un palielinātu nodokļus
citās jomās, piemēram, vides un regulāros mājokļu
nodokļus, kas ir salīdzinoši zemi. Joprojām
saglabājas ievērojamas nodokļu un sociālās
apdrošināšanas iemaksu režīma atšķirības starp darba
ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kā
rezultātā tiek sašaurināta nodokļu bāze un radīti
stimuli fiktīvai pašnodarbinātībai, kas var radīt netaisnīgu
attieksmi pret personām, kuras nodarbinātas ar oficiālu darba
līgumu.
(12)
Čehijas Republika ilgtermiņā
saskaras ar vidējiem ilgtspējīguma riskiem, kuru iemesls ir
prognozējamais pensiju izdevumu un veselības aprūpes izdevumu
pieaugums. Saskaņā ar esošajiem tiesību aktiem ir plānots
ilgtermiņā paaugstināt likumā noteikto
pensionēšanās vecumu, taču vidējā termiņā
tas ir pārāk lēni. Valdība plāno ieviest
pārskatīšanas mehānismu, ar ko saskaņo
pensionēšanās vecumu ar izmaiņām paredzamajā
dzīves ilgumā, taču šis mehānisms ir tikai daļēja
atbilde uz ilgtspējības nepietiekamības problēmu.
Turklāt 2015. gadā – gadu agrāk, nekā plānots –
tiks pabeigta īslaicīgā, zemākā pensiju
indeksācija, un nav pārskatīts standarta pensiju
indeksācijas mehānisms (ar to ņem vērā cenu
izmaiņas, kā arī trešdaļu no reālo algu pieauguma).
Ierobežoti panākumi ir gūti gados vecāku darba
ņēmēju nodarbināmības sekmēšanā. Nav
gūti panākumi, lai uzlabotu valsts izdevumu efektivitāti
veselības aprūpes jomā. Stacionārajā pacientu
aprūpē ir konstatējama pārmērīga kapacitāte,
kas norāda uz to, ka pastāv iespējas, lai uzlabotu izdevumu efektivitāti
un pārvaldību.
(13)
Ir veikti daži sākotnējie pasākumi,
lai palielinātu valsts nodarbinātības dienesta jaudu un
kvalitāti. Šie pasākumi ir vērsti pareizajā virzienā,
tomēr ir jānovērtē to ietekme. Aktīvai darba tirgus
politikai paredzētais finansējums vēl aizvien ir nepietiekams,
un šī politika efektīvi nepievēršas sievietēm ar maziem
bērniem, jauniešiem un gados vecākiem darba ņēmējiem.
Neraugoties uz salīdzinoši augsto vispārējo nodarbinātības
līmeni, minētās iedzīvotāju grupas vēl aizvien ir
nepietiekami pārstāvētas darba tirgū. Sieviešu
līdzdalību darba tirgū kavē ierobežota pieeja cenas
ziņā pieņemamām bērnu aprūpes iestādēm
un pakalpojumiem un salīdzinoši neliela iesaiste nepilnas slodzes
nodarbinātībā. Vīriešu un sieviešu darba samaksas
atšķirība 2012. gadā vēl aizvien
bija viena no lielākajām Eiropas Savienībā.
(14)
Iemesls bažām ir Čehijas
izglītības sistēmas kvalitāte un atbilstība darba
tirgus vajadzībām. Tika veikti daži pasākumi, lai uzlabotu
novērtējuma sistēmu obligātās izglītības
jomā, taču grūtības vēl aizvien rada turpmākie
pasākumi saistībā ar skolām un skolēniem, kuri
gūst sliktākus izglītības rezultātus. Problēma,
ko valdība plāno risināt, ir arī skolotāja profesijas
pievilcīgums. Nelielā romu bērnu līdzdalība
izglītībā, tostarp agrīnajā pirmsskolas
izglītībā un pamatizglītībā, joprojām rada
grūtības viņu integrācijai. Augstākās
izglītības reforma ir aizkavējusies, un nav gūti
panākumi, lai uzlabotu akreditāciju augstākajā
izglītībā un palielinātu finansējumu.
Attiecībā uz pētniecības iestāžu finansējumu tika
ieviestas tikai nelielas izmaiņas. Vēl aizvien izšķiroša
nozīme ir tam, lai radītu pareizos stimulus publiskajā
sektorā nodarbinātajiem pētniekiem sasniegt izcilību, risināt
sabiedrības problēmas un sadarboties ar uzņēmumiem.
(15)
Lielā reglamentēto
profesiju skaita liberalizācijas process ir sācies, taču tas
norit lēni, tādējādi neradot drīzus ieguvumus no
pastiprinātās konkurences pakalpojumu
nozarē. Čehijas Republika ir veikusi dažus
sākotnējus pasākumus, lai palielinātu energoefektivitāti,
jo īpaši finansējot stimulējošus pasākumus
būvniecības nozares atbalstam. Enerģijas ietaupījuma
potenciāls joprojām ir ievērojams, un vērienīgāki
pasākumi sekmētu arī energoatkarības
samazināšanu.
(16)
Valsts pārvaldes kvalitāte un
efektivitāte joprojām ir problēma ar negatīvām
ekonomiskām sekām. Ilgi gaidītais Civildienesta likums vēl
nav pieņemts; tā pieņemšana ir viena no valdības
prioritātēm. Cīņā pret korupciju ir gūti
ierobežoti panākumi; svarīgi tiesību akti, kas iekļauti
2013. un 2014. gada stratēģijā korupcijas apkarošanai,
nav pieņemti. Vēl nav formulēts skaidrs ilgtermiņa
redzējums, kā noturīgā veidā risināt šo
jautājumu, kam ir liela nozīme ekonomikas un sociālajā attīstībā.
Publiskā iepirkuma konkursu īstenošanu vietējā un
reģionālā līmenī raksturo nevajadzīga
kavēšanās. Jaunie publiskā iepirkuma noteikumi ir solis
atpakaļ, jo tiek atceltas dažas pārredzamības garantijas.
Ierobežoti panākumi ir gūti ES līdzekļu izmantošanas
uzlabošanā. Ir vajadzīgi turpmāki centieni šajā jomā,
ko apliecina lielais kļūdu īpatsvars, par kuru revīzijas
iestāde 2013. gada beigās ziņoja saistībā ar
vairākām programmām.
(17)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi
visaptverošu Čehijas Republikas ekonomikas politikas analīzi. Tā
ir novērtējusi konverģenes programmu un valsts reformu
programmu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to
lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijas Republikā,
bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā
ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos
valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas
ieteikumi atbilstīgi Eiropas pusgada koncepcijai ir
atspoguļoti 1. līdz 7. ieteikumā.
(18)
Ņemot vērā šo novērtējumu,
Padome ir izskatījusi Čehijas Republikas konverģences programmu,
un tās atzinums[6]
ir jo īpaši atspoguļots 1. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai
laikposmā no 2014. gada līdz 2014. gadam rīkoties
šādi.
1.           Pēc
pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas
saglabāt 2014. gadā stabilu fiskālo stāvokli.
2015. gadā ievērojami pastiprināt budžeta
stratēģiju, lai nodrošinātu vidējā termiņa
mērķa sasniegšanu un turpmāk to noturētu. Piešķirt
prioritāti izaugsmi veicinošiem izdevumiem, lai veicinātu ekonomikas
atlabšanu un uzlabotu izaugsmes iespējas. Pieņemt un īstenot
pasākumus, lai pastiprinātu fiskālo regulējumu, un jo
īpaši izveidot neatkarīgu fiskālo iestādi
fiskālās politikas uzraudzībai, ieviest fiskālus
noteikumus, kas tiek piemēroti vietējā un
reģionālā līmeņa pašvaldībām, un uzlabot
sadarbību starp dažādiem valdības līmeņiem.
2.           Uzlabot nodokļu
saistību izpildi, īpašu uzmanību veltot PVN, un samazināt
ar nodokļu iekasēšanu un maksāšanu saistītās izmaksas,
vienkāršojot nodokļu sistēmu un saskaņojot privātpersonu
ienākuma nodokļa un sociālo un veselības aprūpes
nodokļu bāzes. Samazināt darbaspēka nodokļu augsto
līmeni, jo īpaši attiecībā uz personām ar zemiem
ienākumiem. Pārcelt nodokļus uz jomām ar mazāku negatīvo
ietekmi uz izaugsmi, piemēram, regulāriem mājokļu
nodokļiem un vides nodokļiem. Vēl vairāk samazināt
nodokļu režīma atšķirības starp darba
ņēmējiem un pašnodarbinātām personām.
3.           Nodrošināt valsts
pensiju shēmas ilgtermiņa ilgtspēju, jo īpaši straujāk
paaugstinot likumā noteikto pensionēšanās vecumu un
skaidrāk sasaistot to ar paredzamajām dzīves ilguma
izmaiņām. Sekmēt gados vecāku darba ņēmēju
nodarbināmību un pārskatīt pensiju indeksācijas
mehānismu. Veikt pasākumus, lai būtiski uzlabotu veselības
aprūpes jomas izdevumu un pārvaldības efektivitāti, jo
īpaši stacionārajā aprūpē.
4.           Palielināt valsts
nodarbinātības dienesta efektivitāti un lietderīgumu, jo
īpaši izveidojot veiktspējas novērtējuma sistēmu.
Pievērsties bezdarbnieka statusā nereģistrētiem jauniešiem
un sniegt individualizētus pakalpojumus. Ievērojami palielināt
pieejamību cenas ziņā pieņemamām un
kvalitatīvām bērnu aprūpes iestādēm un
pakalpojumiem, veltot galveno uzmanību bērniem vecumā līdz
trīs gadiem.
5.           Nodrošināt, ka
augstākās izglītības akreditācija,
pārvaldība un finansējums sekmē to, ka tiek uzlabota
augstākās izglītības kvalitāte un atbilstība
darba tirgus vajadzībām. Paātrināti izstrādāt un
ieviest jaunu metodiku pētniecības novērtējumam un
finansējuma piešķiršanai, lai tādējādi
palielinātu uz rezultātiem balstīta finansējuma
īpatsvaru pētniecības iestāžu finansēšanā.
Padarīt pievilcīgāku skolotāja profesiju
obligātajā izglītībā, īstenot visaptverošu
novērtējuma sistēmu un atbalstīt skolas un skolēnus,
kas gūst sliktus izglītības rezultātus. Palielināt
izglītības iekļautību, jo īpaši veicinot sociāli
mazaizsargātu un romu bērnu līdzdalību agrīnajā
pirmsskolas izglītībā.
6.           Paātrināt
reglamentēto profesiju reformu, veltot galveno uzmanību nepamatotu un
nesamērīgu prasību atcelšanai. Pastiprināt centienus, lai
uzlabotu energoefektivitāti ekonomikā.
7.           2014. gadā
pieņemt un īstenot Civildienesta likumu, ar kuru tiks
nodrošināts stabils, efektīvs un profesionāls valsts
pārvaldes dienests. Paātrināt un ievērojami
pastiprināt cīņu pret korupciju, īstenojot atlikušos
tiesību aktus, kas paredzēti 2013.–2014. gada pretkorupcijas
stratēģijā, un izstrādājot plānus nākamajam
periodam. Vēl vairāk uzlabot ES līdzekļu
pārvaldību, vienkāršojot īstenošanas struktūras,
palielinot jaudu un apkarojot interešu konfliktus. Palielināt
publiskā iepirkuma pārredzamību un uzlabot publiskā iepirkuma
konkursu īstenošanu, sniedzot atbilstošus norādījumus un
nodrošinot pienācīgu uzraudzību.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2014) 404 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 un P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97
9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums ( 2011. gada 30. novembris ) par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu amatā

text:
               14.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/6

         PADOMES IETEIKUMS
   (2011. gada 30. novembris)
   par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu amatā
   2011/C 364/03
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 283. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Protokolu par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem un jo īpaši tā 11.2. pantu,
   tā kā, ņemot vērā Lorenzo BINI SMAGHI kunga lēmumu 2011. gada 31. decembra beigās atkāpties no amata, ir jāieceļ jauns Eiropas Centrālās bankas Valdes loceklis,
   AR ŠO IESAKA EIROPADOMEI:
   Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa amatā uz astoņu gadu pilnvaru laiku iecelt Benoît COEURÉ kungu.

      Briselē, 2011. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


title: Komisijas Ieteikums ( 2009. gada 20. augusts ) par plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi digitālajā vidē, lai veicinātu audiovizuālās un satura industrijas konkurētspēju un iekļaujošu zināšanu sabiedrību

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 227/9

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2009. gada 20. augusts)
   par plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi digitālajā vidē, lai veicinātu audiovizuālās un satura industrijas konkurētspēju un iekļaujošu zināšanu sabiedrību
   (2009/625/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 211. pantu (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2007. gada 20. decembrī pieņēma paziņojumu “Eiropas pieeja, kā sekmēt plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi digitālajā vidē” (2), kurā uzmanība tiek pievērsta plašsaziņas līdzekļu lietotprasmei saistībā ar komerciāliem paziņojumiem, tostarp reklāmu; plašsaziņas līdzekļu lietotprasmei saistībā ar audiovizuāliem darbiem, kas daļēji ir saistīta ar izpratnes padziļināšanu par Eiropas filmām un radošo prasmju pilnveidošanu; un plašsaziņas līdzekļu lietotprasmei tiešsaistē, kas, piemēram, sniegtu iedzīvotājiem labākas zināšanas par interneta meklētājprogrammu darbību.

               (2)

               Eiropas Parlaments savā ziņojumā par plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi digitālajā pasaulē (3) mudināja Komisiju paplašināt tās politiku, lai sekmētu plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi, strādājot kopā ar visām Eiropas iestādēm un vietējām un reģionālām iestādēm.

               (3)

               Padomes secinājumos par mediju lietotprasmi (4), kurus Izglītības, jaunatnes lietu un kultūras padome pieņēma 2008. gada 21. un 22. maijā, pausts atbalsts Eiropas Komisijas ierosinātajam stratēģiskajam skatījumam uz plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi kā svarīgu faktoru aktīvam pilsoniskumam mūsdienu informācijas sabiedrībā.

               (4)

               Reģionu komiteja 2008. gada oktobrī pieņēma vispārēju atzinumu par radošo saturu tiešsaistē un plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi (5).

               (5)

               Lisabonas Eiropadome (6) secināja, ka “satura nozares sniedz ieguldījumu, izmantojot Eiropas kultūru dažādību un izveidojot to tīklu”. Eiropas darba kārtība kultūrai, kas tika uzsākta 2007. gadā, izveido politikas pamatstratēģiju, lai risinātu būtiskas problēmas kultūras jomā, savukārt Padomes 2009. gada maija secinājumos par kultūru kā jaunrades un inovāciju katalizatoru uzsvērts, ka kultūra var dot īpašu ieguldījumu jaunrades un inovāciju jomā, un aicināts izstrādāt plašu inovāciju koncepciju kā Lisabonas stratēģijas daļu pēc 2010. gada. Tas ir arī īpaši svarīgi Eiropas Komisijas iniciatīvas i2010 ietvaros, lai palielinātu IST nozares konkurētspēju un radītu vienotu Eiropas informācijas telpu.

               (6)

               Uzlabojot plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi, varētu palīdzēt sasniegt gan mērķus, kas Eiropadomes sanāksmē Lisabonā izvirzīti Eiropas Savienībai, gan mērķus, kas nosprausti iniciatīvā i2010, jo īpaši attiecībā uz konkurētspējīgāku zināšanās balstītu ekonomiku, vienlaicīgi veicinot iekļaujošākas informācijas sabiedrības veidošanos.

               (7)

               Sabiedriskā apspriešana 2006. gada nogalē parādīja, ka visā Eiropā attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi pastāv atšķirīgas prakses un nevienlīdzīgi līmeņi. Tajā pašā laikā tiek atzīts, ka nav kopīgu kritēriju vai standartu, lai izvērtētu plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi, un ir nekavējoties nepieciešams plaša mēroga ilgtermiņa pētījums, lai šādus kritērijus izveidotu.

               (8)

               Kā ir secināts 2007. gada otrajā pusē pēc Komisijas pasūtījuma veiktajā pētījumā “Pašreizējās tendences un stratēģijas, lai risinātu ar plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi saistītos jautājumus Eiropā”, Eiropas līmenī pastāv šķēršļi plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes attīstībai. Konkrētāk, pie šiem šķēršļiem var minēt kopēja skatījuma trūkumu, valsts, reģionālo un vietējo iniciatīvu mazpazīstamību Eiropas līmenī, Eiropas tīklu un ieinteresēto personu sadarbības trūkumu.

               (9)

               Tādēļ būtu ārkārtīgi svarīgi spēt analizēt, akcentēt un izplatīt paraugpraksi šajā jomā visā Eiropas Savienībā un radīt un veicināt Eiropas tīklus ieinteresēto personu vidū.

               (10)

               Eiropas iedzīvotāju spēja kā plašsaziņas līdzekļu patērētājiem pieņemt apzinātus un daudzveidīgus lēmumus veicinātu Eiropas audiovizuālās un satura nozares konkurētspēju.

               (11)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasme ir saistīta ar iespējām piekļūt plašsaziņas līdzekļiem, saprast un kritiski izvērtēt dažādus plašsaziņas līdzekļu aspektus un to saturu, kā arī veidot saziņu visdažādākajās situācijās.

               (12)

               Tā kā digitālais radošais saturs aizvien vairāk izplatās un aizvien aug tiešsaistes un mobilu izplatīšanas platformu skaits, plašsaziņas līdzekļu lietotprasme prasa aizvien jaunas iemaņas. Mūsdienu pasaulē iedzīvotājiem ir jāattīsta analītiskās spējas, kas ļauj intelektuālā un emocionālā ziņā labāk izprast digitālos plašsaziņas līdzekļus.

               (13)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasme attiecas uz visiem plašsaziņas līdzekļu veidiem. Tās mērķis ir palielināt cilvēku izpratni par daudzveidīgajiem plašsaziņas ziņojumiem, ar kuriem viņi sastopas ikdienā. Plašsaziņas ziņojumi ir programmas, filmas, attēli, teksti, skaņas un tīmekļa vietnes, kas pie mums nonāk pa dažādiem sakaru kanāliem.

               (14)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasmei ir nozīmīga loma, lai padziļinātu izpratni par Eiropas audiovizuālo mantojumu un kultūras identitātēm un vairotu zināšanas un interesi par audiovizuālo mantojumu un jaunākajiem Eiropas kultūras darbiem.

               (15)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasme ir saistīta ar iekļautību un pilsoniskumu mūsdienu informācijas sabiedrībā. Tā ir pamatprasme, kas jāapgūst ne tikai jauniešiem, bet arī pieaugušajiem un gados vecākiem cilvēkiem, vecākiem, skolotājiem, plašsaziņas līdzekļu speciālistiem. Pateicoties internetam un digitālajām tehnoloģijām, arvien vairāk Eiropas iedzīvotāju tagad var radīt un izplatīt attēlus, informāciju un saturu. Šodien plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi uzskata par vienu no svarīgākajiem priekšnoteikumiem aktīvam un pilnvērtīgam pilsoniskumam, lai novērstu un mazinātu risku tikt atstumtam no sabiedrības dzīves.

               (16)

               Prasmīgu plašsaziņas līdzekļu lietotāju sabiedrība būtu vienlaicīgi gan stimuls, gan priekšnosacījums plašsaziņas līdzekļu plurālismam un neatkarībai. Iespēja paust dažādus viedokļus un idejas dažādās valodās, pārstāvot dažādas grupas vienā sabiedrībā un sabiedrību starpā, labvēlīgi ietekmē daudzveidības, iecietības, pārredzamības, taisnīguma un dialoga vērtības. Tādēļ visos sabiedrības slāņos vajadzētu veicināt plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi un cieši sekot tās attīstībai.

               (17)

               Demokrātija ir atkarīga no aktīvas pilsoņu dalības sabiedrības dzīvē, un plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes noder, lai izskaidrotu ikdienas informācijas plūsmu, ko izplata ar jaunajām sakaru tehnoloģijām.

               (18)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi vajadzētu apskatīt dažādos veidos un dažādos līmeņos. Tas, kādā veidā visu līmeņu mācību programmās tiek iekļauta plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes apmācība, ir galvenokārt dalībvalstu pārziņā. Ļoti svarīga ir arī pašvaldību rīcība, jo tām ir tuvāka saskarsme ar iedzīvotājiem un tās atbalsta iniciatīvas neformālās izglītības nozarē. Tāpat pilsoniskajai sabiedrībai vajadzētu aktīvi iesaistīties plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes pilnveidošanā (t. s. augšupējā pieeja).

               (19)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi veicinātu Komisijas iniciatīvas, piemēram, MEDIA 2007 (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Lēmums Nr. 1718/2006/EK par atbalsta programmas īstenošanu Eiropas audiovizuālajā nozarē (MEDIA 2007) (7)) un Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīva (Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīva 2007/65/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (8)), kuru mērķis ir pastiprināt Eiropas audiovizuālās un satura nozares konkurētspēju.

               (20)

               Komisija ir nodomājusi pārraudzīt pasākumus, kas īstenoti saistībā ar audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi un komerciāliem paziņojumiem, kā noteikts Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīvas 37. apsvērumā, jo īpaši Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu kontaktkomitejā, izpildot direktīvas 26. pantā noteikto pienākumu par ziņošanu.

               (21)

               Komisija sekmēs pētījumu projektus par plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi pašreizējo programmu ietvaros. Tā plāno uzsākt pētījumu par to, cik lielā mērā cilvēki ir informēti par riskiem, kas saistīti ar personas datu izplatīšanu tiešsaistes vidē, un pētījumu par to, kā uzlabot meklētājprogrammu lietošanu.

               (22)

               Plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes iniciatīvās vajadzētu pievērsties arī izpratnes veidošanai par autortiesību lomu.

               (23)

               Personas datu apstrāde informācijas un sakaru tīklos, jo īpaši ar mērķi pielāgot piedāvājumu patērētāju vajadzībām, un datu apstrādes radītās problēmas personas datu aizsardzības un privātuma ievērošanas jomā arī jāietver plašsaziņas līdzekļu iniciatīvās. Informācijas un sakaru tīkli paver lietotājiem jaunas iespējas, tomēr tas personām var radīt arī jaunus riskus, piemēram, identitātes zādzības, diskriminējošu profilu izmantošanu vai pastāvīgu novērošanu. Komisija šīm problēmām un to iespējamajiem risinājumiem pievēršas paziņojumā “Datu aizsardzības veicināšana, izmantojot privātuma uzlabojošas tehnoloģijas (PUT)” (9).

               (24)

               Digitālo plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes iniciatīvās katrā ziņā vajadzētu cieši iesaistīt tradicionālos izdevējus, jo izdevējdarbības nozarei ir ļoti vērtīga pieredze tādā jomā kā plašsaziņas līdzekļu lietotprasme bezsaistes pasaulē, turklāt šī nozare aizvien vairāk pāriet uz digitāla satura radīšanu un izplatīšanu.

               (25)

               Komisija ir iecerējusi arī turpmāk panākt vienprātību par būtiskiem plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes aspektiem (definīcijas, mērķi) un atbalstīt tādas paraugprakses analīzi un apmaiņu, kas saistīta ar plašsaziņas līdzekļu lietotprasmi digitālajā vidē, tostarp saistībā ar ekonomiku plašsaziņas līdzekļu nozarē Eiropā, organizējot AVMS Kontaktkomitejas sanāksmes (10), sekmējot un atbalstot pasākumus saskaņā ar MEDIA 2007 (11), sadarbojoties ar citām Eiropas iestādēm un starptautiskām organizācijām, piemēram, Eiropas Padomi, UNESCO un ANO Civilizācijas aliansi, un veicinot publiskā un privātā sektora partnerību plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes jomā,

         AR ŠO IESAKA.

               I.

               Dalībvalstīm sadarbībā ar iestādēm, kas atbild par audiovizuālās un elektroniskās komunikācijas regulēšanu, un sadarbībā ar datu aizsardzības uzraudzības iestādēm, ja vajadzīgs:

                           1)

                           izstrādāt un ieviest kopregulējuma iniciatīvas, panākot, ka galvenās ieinteresētās personas pieņem rīcības kodeksus, un sekmēt pašregulācijas iniciatīvas un pamatnostādnes par plašsaziņas līdzekļu nozarei noteiktajiem tematiem saskaņā ar turpmāk minēto II daļu;

                           2)

                           ņemt vērā pašreizējo Komisijas pētījumu par plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes līmeņu novērtējuma kritērijiem Eiropā un veicināt sistemātisku pētniecību, īstenojot pētījumus un projektus par dažādiem plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes aspektiem un jomām digitālajā vidē, un pārraudzīt un izvērtēt attīstību plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes līmeņu jomā;

                           3)

                           konferencēs un citos sabiedriskos pasākumos uzsākt diskusiju par plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes iekļaušanu obligātās izglītības programmā un padarīt to par daļu no pamatprasmju nodrošināšanas mūžizglītībā, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Ieteikumā par pamatprasmēm mūžizglītībā;

                           4)

                           pastiprināt pūliņus, lai, rīkojot valsts mēroga iedzīvotāju izpratnes veidošanas kampaņas, uzlabotu informētību par nacionālo un Eiropas audiovizuālo mantojumu;

                           5)

                           rīkot apmācības un informācijas dienas, izplatīt informācijas materiālus, lai vairotu informētību par riskiem, kas saistīti ar personas datu apstrādi informācijas un sakaru tīklos, un izglītot par to lietotājus, īpaši jauniešus, vecākus un skolotājus.

               II.

               Plašsaziņas līdzekļu nozarei intensīvāk iesaistīties tādu rīku nodrošināšanā, kas uzlabotu plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes līmeni:

                           1)

                           informācijas kampaņās sistemātiski izplatīt zināšanas par to, kā digitālajā pasaulē rada, rediģē un izplata informāciju un radošo saturu, tostarp par to, kā darbojas meklēšanas rīki un kā tos labāk izmantot;

                           2)

                           ar izpratnes veidošanas kampaņām sniegt iedzīvotājiem skaidru, lietotājdraudzīgu informāciju par komerciālajiem paziņojumiem izmantotajām tehnoloģijām, jo īpaši informāciju par produktu izvietošanu mākslas darbos un tiešsaistes reklāmu, un nodrošināt līdzekļus, lai varētu labāk noteikt robežu starp tirgvedību un saturu;

                           3)

                           sniegt iedzīvotājiem informāciju, veidojot informācijas materiālus jauniešiem par to, kā viņu personas dati tiek apstrādāti pielāgotu piedāvājumu kontekstā, jo īpaši interaktīvā reklāmā, pilnībā ievērojot esošās tiesību normas;

                           4)

                           rīkotās informācijas dienās aktīvi informēt iedzīvotājus par to, kā darbojas radošā ekonomika, tostarp par autortiesību lomu šajā sakarā.

               III.

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 20. augustā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Viviane REDING

      (1)  OV C 325, 24.12.2002., 1. lpp.

      (2)  COM(2007) 833, galīgā redakcija.

      (3)  2008/2129(INI), 2008. gada 24. novembris.

      (4)  2008/C 140/08.

      (5)  CdR 94/2008.

      (6)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A6-2005-0278&language=EN

      (7)  OV L 327, 24.11.2006., 12. lpp.

      (8)  OV L 332, 18.12.2007., 27. lpp.

      (9)  COM (2007) 228, galīgā redakcija, 2007. gada 2. maijs.

      (10)  AVMS, skatīt 2007/65/EK.

      (11)  Lēmums Nr. 1718/2006/EK.


title: 2004/913/EK: Komisijas Ieteikums (2004. gada 14. decembris), ar ko veicina atbilstošu režīmu biržas sarakstā iekļautu sabiedrību direktoru atlīdzībaiDokuments attiecas uz EEZ

text:
               29.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 385/55

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2004. gada 14. decembris),
   ar ko veicina atbilstošu režīmu biržas sarakstā iekļautu sabiedrību direktoru atlīdzībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2004/913/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 211. panta otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2003. gada maijā pieņēma paziņojumu “Uzņēmējdarbības tiesību modernizēšana un uzņēmumu vadības uzlabošana Eiropas Savienībā – turpmākās attīstības plāns” (1). Virknē priekšlikumu par akcionāru tiesību stiprināšanu un direktoru padomju modernizāciju paredzēta arī iniciatīva, kuras mērķis ir veicināt atbilstošu regulatīvu režīmu attiecībā uz direktoru atlīdzību dalībvalstīs.

               (2)

               Direktoru atlīdzības forma, struktūra un līmenis ietilpst uzņēmējsabiedrību un to akcionāru pārziņā. Tam vajadzētu veicināt tādu direktoru pieņemšanu darbā un paturēšanu, kuriem ir uzņēmējsabiedrības vadīšanai nepieciešamās īpašības. Tomēr atlīdzība ir viena no galvenajām sfērām, kur izpilddirektori varētu nonākt interešu konflikta situācijā un kur pienācīga uzmanība būtu jāpievērš akcionāru interesēm. Tādēļ atlīdzības sistēmas jāpakļauj attiecīgai vadības kontrolei, kas balstītos uz atbilstošām informācijas tiesībām. Šajā sakarā ir svarīgi pilnībā ņemt vērā uzņēmumu vadības sistēmu daudzveidību Kopienā, kas atspoguļo dalībvalstu dažādos uzskatus par sabiedrību un to struktūru lomu, kas atbildīgas par direktoru un atsevišķu direktoru atlīdzības politikas noteikšanu.

               (3)

               Precīza un savlaicīga informācijas publiskošana no vērtspapīru emitentu puses sekmē ilgstošu ieguldītāju uzticību un veido svarīgu labas uzņēmumu vadības prakses veicināšanas instrumentu visā Kopienā. Lai to panāktu, ir svarīgi, ka biržas sarakstā iekļautās sabiedrības piedāvā atbilstošu pārredzamību darījumos ar investoriem, lai ļautu tiem izteikt viņu viedokli.

               (4)

               Īstenojot šo ieteikumu, dalībvalstīm jāņem vērā korporatīva veida kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu specifika un jānovērš tas, lai dažāda veida kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi netiktu nevajadzīgi pakļauti nevienlīdzīgai attieksmei. Attiecībā uz kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kā tie definēti Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvā 85/611/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (2), minētā direktīva jau paredz īpašu vadības mehānismu kopumu. Tomēr, lai novērstu nevajadzīgi nevienlīdzīgu attieksmi pret korporatīvā veida kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, uz kuriem neattiecas saskaņošanas pasākumi Kopienas līmenī, dalībvalstīm jāizvērtē, vai un cik lielā mērā uz šiem nesaskaņotajiem kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem ir attiecināmi līdzīgi vadības mehānismi.

               (5)

               Akcionāriem jābūt nodrošinātiem ar skaidru un visaptverošu pārskatu par uzņēmuma atlīdzības politiku. Šāda informācijas publiskošana ļautu akcionāriem izvērtēt uzņēmējsabiedrības pieeju atlīdzības jautājumam un stiprinātu uzņēmējsabiedrības atbildību akcionāru priekšā. Tajā būtu jāietver ar kompensāciju saistītie elementi. Tomēr tas neuzliek uzņēmējsabiedrībai pienākumu atklāt komerciāli jutīgu informāciju, kas varētu kaitīgi ietekmēt uzņēmējsabiedrības stratēģisko pozīciju.

               (6)

               Atbilstoša pārskatāmība jānodrošina arī politikas jautājumos attiecībā uz direktoru darba līgumiem. Te būtu jāietver informācijas publiskošana par tādiem jautājumiem kā uzteikuma termiņš un maksājumi sakarā ar darba pārtraukšanu saskaņā ar šādiem līgumiem, un kas tieši saistīti ar direktoru atlīdzību.

               (7)

               Lai akcionāriem dotu efektīvu iespēju sava viedokļa paušanai un dotu iespēju apspriest atlīdzības politiku uz visaptverošas informācijas publiskošanas pamata, neuzsākot akcionāru rezolūcijas iesniegšanas procesu, atlīdzības politikai jābūt atsevišķam punktam gada pilnsapulces darba kārtībā.

               (8)

               Lai palielinātu atbildību, atlīdzības politika jāpakļauj balsojumam gada pilnsapulcē. Balsošanai minētajā sapulcē var būt ieteikuma raksturs, lai netiktu skartas to attiecīgo struktūru tiesības, kuras ir atbildīgas par direktoru atlīdzību. Ieteikuma balsojums neietvertu pienākumu grozīt darba līgumos noteiktās direktoru tiesības, ne arī grozīt atlīdzības politiku.

               (9)

               Akcionāri arī jānodrošina ar informāciju, uz kuras pamata tie var prasīt atsevišķiem direktoriem atbildēt par atlīdzību, kuru tie saņem vai ir saņēmuši. Informācijas publiskošana par uzņēmējsabiedrības atsevišķu direktoru, izpilddirektoru un direktoru bez izpildpilnvarām vai padomes locekļiem atlīdzību par iepriekšējo finanšu gadu ir tāpēc svarīga, lai akcionāriem palīdzētu izvērtēt atlīdzību, ņemot vērā uzņēmējsabiedrības darbības vispārējos rezultātus.

               (10)

               Mainīgās atlīdzības shēmas, saskaņā ar kurām direktoriem maksā atlīdzību akcijās, akciju opcijās vai jebkurās citās tiesībās iegūt akcijas vai saņemt atlīdzību, pamatojoties uz akciju cenu svārstībām, kā arī jebkuras būtiskas izmaiņas šādās shēmās iepriekš jāapstiprina gada pilnsapulcē. Apstiprinājumam jāattiecas uz atlīdzības shēmu un noteikumiem, ko piemēro, lai noteiktu individuālo atlīdzību saskaņā ar shēmu, bet ne uz direktoru individuālo atlīdzību saskaņā ar shēmu.

               (11)

               Ņemot vērā direktoru atlīdzības jautājumam piešķirto nozīmi, ir lietderīgi uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu un nepietiekamas īstenošanas gadījumā apsvērt turpmākos pasākumus,

         AR ŠO IESAKA.
   I Iedaļa
   Darbības joma un definīcijas
   1.   Darbības joma

               1.1.

               Dalībvalstīm jāveic visi attiecīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka biržas sarakstā iekļautās sabiedrības, kuru juridiskā adrese atrodas to teritorijā, ievēro šo ieteikumu. Tomēr tām pienācīgi jāapsver to korporatīvā veida kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu īpašās iezīmes, kas ietilpst Direktīvas 85/611/EEK darbības jomā. Dalībvalstīm arī jāapsver to korporatīvā veida kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu īpašās iezīmes, uz kurām neattiecas minētā direktīva un kuru vienīgais mērķis ir no investoriem iegūtās naudas ieguldīšana dažādos aktīvu veidos, un kuras netiecas pēc juridiskas vai vadības kontroles pār investīciju objektu pārvaldītājiem vai emitentiem.

               1.2.

               Dalībvalstīm arī jāveic visi attiecīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka biržas sarakstā iekļautās sabiedrības, kuras nav izveidotas kādā no dalībvalstīm, bet kuru finanšu instrumentu pirmā sarakstā iekļaušanas vieta ir dalībvalsts teritorijā izveidotais regulētais tirgus, ievēro šo ieteikumu.

               1.3.

               Dalībvalstīm jānodrošina, ka šo ieteikumu piemēro galveno izpilddirektoru (chief executive officer) atlīdzībai gadījumos, ja viņi nav biržas sarakstā iekļautās sabiedrības pārvaldes, vadības un uzraudzības struktūru locekļi.

         2.   Šā ieteikuma definīcijas

               2.1.

               “Direktors” nozīmē jebkuru biržas sarakstā iekļautās sabiedrības pārvaldes, vadības vai uzraudzības struktūras locekli.

               2.2.

               “Biržas sarakstā iekļauta sabiedrība” nozīmē uzņēmējsabiedrību, kuras vērtspapīri tiek tirgoti regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK izpratnē vienā vai vairākās dalībvalstīs.

         II Iedaļa
   Atlīdzības politika
   3.   Direktoru atlīdzības politikas publiskošana

               3.1.

               Visām biržas sarakstā iekļautām sabiedrībām ir jāpublisko pārskats par uzņēmējsabiedrības politiku atlīdzības jomā (“pārskats par atlīdzību”). Tai jābūt neatkarīga atlīdzības ziņojuma daļai un/vai iekļautai gada pārskatos un gada ziņojumos vai uzņēmējsabiedrības gada pārskata pielikumos. Pārskats par atlīdzību jāievieto arī biržas sarakstā iekļautās sabiedrības tīmekļa vietnē.

               3.2.

               Pārskatam par atlīdzību galvenokārt jābūt fokusētam uz uzņēmējsabiedrības politiku direktoru atlīdzības jomā nākošajam finanšu gadam un – piemērotos gadījumos – turpmākajiem gadiem. Tajā jābūt arī pārskatam par to, kādā veidā atlīdzības politika ir īstenota iepriekšējā finanšu gadā. Īpašs uzsvars būtu jāliek uz jebkurām nozīmīgām izmaiņām biržas sarakstā iekļautās sabiedrības atlīdzības politikā salīdzinājumā ar iepriekšējo finanšu gadu.

               3.3.

               Pārskatā par atlīdzību jābūt izklāstītai vismaz šādai informācijai:

                           a)

                           paskaidrojumam par direktoru atlīdzības mainīgo un nemainīgo daļu relatīvo nozīmi;

                           b)

                           pietiekamai informācijai par darba rezultātu kritērijiem, uz kuriem pamatotas tiesības uz akciju opcijām, akcijām vai mainīgajām atlīdzības daļām;

                           c)

                           pietiekamai informācijai par atlīdzības saistību ar darba rezultātiem;

                           d)

                           jebkuras prēmiju shēmas un jebkuru citu bezskaidras naudas (non-cash) priekšrocību galvenie parametri un pamatojums;

                           e)

                           direktoru papildpensiju vai priekšlaicīgas pensionēšanās shēmu galveno īpašību apraksts.

                     Minētās informācijas publiskošanai pārskatā par atlīdzību tomēr nevajadzētu izraisīt komerciāli jutīga rakstura informācijas atklāšanu.

               3.4.

               Pārskatā par atlīdzību arī jāapkopo un jāpaskaidro biržas sarakstā iekļautās sabiedrības politika attiecībā uz izpilddirektoru līgumu noteikumiem. Tajā vajadzētu cita starpā iekļaut informāciju par līgumu ar izpilddirektoriem darbības laiku, piemērojamiem uzteikuma termiņiem un sīkāku noteikumu izklāstu par maksājumiem sakarā ar darba pārtraukšanu un citiem maksājumiem, kas saistīti ar darba pirmstermiņa izbeigšanu saskaņā ar izpilddirektoru darba līgumiem.

               3.5.

               Jāatklāj arī informācija, kas attiecas uz lēmumu sagatavošanas un pieņemšanas procesu, ko izmanto, lai noteiktu biržas sarakstā iekļautās sabiedrības direktoru atlīdzības politiku. Tajā piemērotos gadījumos jāiekļauj informācija par atlīdzības komitejas mandātu un sastāvu, ārējo konsultantu vārdi, kuru pakalpojumi ir tikuši izmantoti atlīdzības politikas noteikšanā, un akcionāru gada pilnsapulces loma.

         4.   Akcionāru balsojums

               4.1.

               Neskarot to attiecīgo struktūru lomu un organizāciju, kas atbildīgas par direktoru atlīdzības noteikšanu, atlīdzības politikai un visām svarīgām izmaiņām atlīdzības politikā jābūt iekļautām gada pilnsapulces darba kārtībā kā atsevišķam punktam.

               4.2.

               Neskarot to attiecīgo struktūru lomu un organizāciju, kas atbildīgas par direktoru atlīdzības noteikšanu, pārskats par atlīdzību jāiesniedz akcionāru gada pilnsapulcē balsošanai. Balsojums var būt vai nu obligāts, vai ar ieteikuma raksturu.
               Dalībvalstis var tomēr paredzēt, ka šādu balsojumu notur tikai tādā gadījumā, ja gada pilnsapulcē to pieprasa klātesošie vai pārstāvētie akcionāri, veidojot vismaz 25 % no kopējā akcionāru balsu skaita. Tomēr tas nedrīkst skart akcionāru tiesības iesniegt apspriešanai rezolūciju atbilstoši attiecīgās valsts tiesību aktiem.

               4.3.

               Biržas sarakstā iekļautai sabiedrībai jāinformē akcionāri, kuriem ir tiesības saņemt paziņojumu par sapulci, par nodomu iesniegt apspriešanai gada pilnsapulcē rezolūciju, kas apstiprina pārskatu par atlīdzību.

         III Iedaļa
   Atsevišķu direktoru atlīdzība
   5.   Atsevišķu direktoru atlīdzības publiskošana

               5.1.

               Atsevišķiem direktoriem piešķirtās atlīdzības un citu priekšrocību kopsumma visa attiecīgā finanšu gada laikā detalizēti jāatklāj gada pārskatos vai gada pārskatu pielikumā vai – attiecīgā gadījumā – atlīdzības ziņojumā.

               5.2.

               Gada pārskatos vai gada pārskatu pielikumā vai – attiecīgā gadījumā – atlīdzības ziņojumā jāuzrāda vismaz tā informācija, kas norādīta 5.3. līdz 5.6. punktā par katru personu, kas biržas sarakstā iekļautajā sabiedrībā jebkad attiecīgajā finanšu gadā strādājusi direktora amatā.

               5.3.

               Attiecībā uz atlīdzību un/vai samaksu, jāsniedz šāda informācija:

                           a)

                           attiecīgā finanšu gada laikā direktoram samaksātās vai pienākošās algas kopējā summa par sniegtajiem pakalpojumiem, ieskaitot attiecīgā gadījumā akcionāru gada pilnsapulces noteikto pasākumu apmeklējumu maksu;

                           b)

                           atlīdzība un priekšrocības, kas saņemtas no jebkura uzņēmuma, kas pieder tai pašai grupai;

                           c)

                           atlīdzība, kas samaksāta peļņas sadales un/vai prēmiju izmaksas veidā, un šo prēmiju un/vai peļņas daļu piešķiršanas iemesli;

                           d)

                           ja šāds maksājums likumīgi atļauts, jebkura nozīmīga papildu atlīdzība, kas izmaksāta direktoriem par īpašiem pakalpojumiem papildus parastajām direktora funkcijām;

                           e)

                           katram bijušajam izpilddirektoram izmaksātā vai saņemamā kompensācija sakarā ar viņa darbības pārtraukšanu minētā finanšu gada laikā;

                           f)

                           kopējā aplēstā bezskaidras naudas (non-cash) priekšrocību vērtība, kas tiek uzskatīta kā atlīdzība un kas nav a) līdz e) apakšpunktā ietvertie elementi.

               5.4.

               Attiecībā uz akcijām un/vai tiesībām iegūt akciju opcijas un/vai visām citām akciju veicināšanas shēmām, jāsniedz šāda informācija:

                           a)

                           attiecīgā finanšu gada laikā uzņēmējsabiedrības piešķirtais akciju vai akciju opciju skaits un to piemērošanas nosacījumi;

                           b)

                           akciju opciju skaits, kas tika izmantots attiecīgā finanšu gada laikā, un par katru no tiem norādot iesaistīto akciju skaitu un to realizācijas cenu vai daļas vērtību akciju veicināšanas shēmā finanšu gada beigās;

                           c)

                           akciju opciju skaits, kas nav izmantots līdz attiecīgā finanšu gada beigām; to realizācijas cena, realizācijas datums un galvenie tiesību izmantošanas nosacījumi;

                           d)

                           jebkuras izmaiņas pastāvošo akciju opciju noteikumos un nosacījumos, kas notikušas finanšu gada laikā.

               5.5.

               Attiecībā uz papildu pensiju shēmām jāsniedz šāda informācija:

                           a)

                           ja pensiju shēma ir fiksēta ieguldījuma shēma (defined-benefit scheme), direktora uzkrājumus saskaņā ar minēto shēmu attiecīgajā finanšu gadā;

                           b)

                           ja pensiju shēma ir fiksētu iemaksu shēma (defined-contribution scheme), sīkas ziņas par biržas sarakstā iekļautās sabiedrības veiktajām vai maksājamām iemaksām par šo direktoru attiecīgā finanšu gada laikā.

               5.6.

               Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai biržas sarakstā iekļautās sabiedrības statūtiem atļauts veikt šādus maksājumus, jāparāda summas, ko uzņēmējsabiedrība vai jebkurš tās meitas uzņēmums vai uzņēmējsabiedrības konsolidētajā gada pārskatā iekļautās uzņēmējsabiedrības ir samaksājušas aizdevumu, avansa maksājumu un garantiju veidā katrai personai, kas jebkad attiecīgajā finanšu gadā strādājusi kā direktors, ieskaitot nesamaksātās summas un procentu likmi.

         IV Iedaļa
   Atlīdzība, kas saistīta ar akcijām
   6.   Akcionāru apstiprinājums

               6.1.

               Shēmas, kuru ietvaros direktoriem maksā atlīdzību ar akcijām, akciju opcijām vai jebkurām citām tiesībām iegūt akcijas vai saņemt atlīdzību uz akciju cenu svārstību pamata, pirms to pieņemšanas iepriekš akcionāriem jāapstiprina ar rezolūciju gada pilnsapulcē. Apstiprinājumam jāattiecas uz shēmu kā tādu un nevis uz šādu ar akcijām saistītu priekšrocību piešķiršanu atsevišķiem direktoriem saskaņā ar minēto shēmu.

               6.2.

               Gada pilnsapulces apstiprinājums jāsaņem attiecībā uz:

                           a)

                           ar akcijām saistītu shēmu, ieskaitot akciju opcijas, piešķiršanu direktoriem;

                           b)

                           to maksimālā skaita noteikšanu un piešķiršanas procesa galvenajiem nosacījumiem;

                           c)

                           laika periodu, kurā akciju opcijas var izmantot;

                           d)

                           jebkurām turpmākām izmaiņām opciju realizācijas cenā, ja tas ir lietderīgi un juridiski pieļaujami;

                           e)

                           jebkurām citām ilgtermiņa veicināšanas shēmām, uz kurām direktoriem ir tiesības un kuras netiek piedāvātas ar līdzīgiem nosacījumiem visiem citiem darbiniekiem.

               6.3.

               Akcionāru gada pilnsapulcei arī jānosaka galīgais termiņš, līdz kuram par direktoru atlīdzību atbildīgā struktūra drīkst piešķirt šāda veida kompensāciju atsevišķiem direktoriem.

               6.4.

               Visas būtiskās izmaiņas shēmu noteikumos un nosacījumos pirms to pieņemšanas arī akcionāriem jāapstiprina rezolūcijas veidā akcionāru gada pilnsapulcē. Tādos gadījumos akcionāriem jābūt informētiem par visiem piedāvāto izmaiņu noteikumiem un jāsaņem paskaidrojums par piedāvāto izmaiņu ietekmi.

               6.5.

               Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai biržas sarakstā iekļautās sabiedrības statūtiem šāda kārtība atļauta, arī jebkuram diskontēto opciju līgumam (discounted option arrangement), saskaņā ar kuru tiek piešķirtas tiesības parakstīties uz akcijām par zemāku cenu nekā akcijas tirgus cena dienā, kad tiek noteikta cena, vai vidējā tirgus vērtība vairāku dienu laikā pirms dienas, kad tiek noteikta realizācijas cena, arī jāsaņem akcionāru apstiprinājums.

               6.6.

               Ieteikuma 6.1. līdz 6.4. punktu nepiemēro tām shēmām, kurās līdzdalība tiek piedāvāta uz līdzīgiem noteikumiem biržas sarakstā iekļautās sabiedrības darbiniekiem vai jebkuras tās meitas uzņēmuma darbiniekiem, kuri tiesīgi piedalīties shēmā, un kuras ir apstiprinātas gada pilnsapulcē.

         V Iedaļa
   Informācija un nobeiguma noteikumi
   7.   Informācija

               7.1.

               Pirms gada pilnsapulces, kurai izskatīšanai ir iesniegts rezolūcijas projekts saskaņā ar 6.1. punktu un saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai biržas sarakstā iekļautās sabiedrības statūtiem, informācijas paziņojums sakarā ar rezolūciju ir jādara pieejams akcionāriem.
               Paziņojumā jābūt pilnīgam tekstam par ar akcijām saistīto atlīdzības shēmu vai to galveno noteikumu aprakstam un shēmas dalībnieku vārdiem. Tajā jābūt izklāstītai arī shēmu saistībai ar vispārējo direktoru atlīdzības politiku.
               Rezolūcijas projektā jābūt skaidrai atsaucei vai nu uz pašu shēmu, vai uz tās galveno noteikumu kopsavilkumu.

               7.2.

               Akcionāriem jābūt pieejamai informācijai arī par to, kā uzņēmējsabiedrība plāno nodrošināt nepieciešamās akcijas, lai izpildītu savas saistības veicināšanas shēmu ietvaros. Jo īpaši ir skaidri jānorāda, vai uzņēmējsabiedrība plāno iepirkt nepieciešamās akcijas tirgū vai jau tur tās savā īpašumā, vai tā emitēs jaunas akcijas.

               7.3.

               Šai informācijai arī jāsniedz pārskats par shēmas izmaksām uzņēmējsabiedrībai, ņemot vērā paredzēto piemērošanu.

               7.4.

               Šādu informāciju var ievietot biržas sarakstā iekļautās sabiedrības tīmekļa vietnē.

         8.   Nobeiguma noteikumi

               8.1.

               Dalībvalstis tiek aicinātas veikt nepieciešamos pasākumus, lai veicinātu šā ieteikuma ieviešanu līdz 2006. gada 30. jūnijam, un ir aicinātas paziņot Komisijai par saskaņā ar šo ieteikumu veiktajiem pasākumiem, lai ļautu Komisijai stingri uzraudzīt situāciju un uz šā pamata novērtēt turpmāko pasākumu nepieciešamību.

               8.2.

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2004. gada 14. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Charlie McCREEVY

      (1)  COM(2003) 284 final.

      (2)  OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.).


title: 2014/761/ES: Komisijas Ieteikums ( 2014. gada 29. oktobris ) par to, kā piemērot iekšējā enerģijas tirgus noteikumus starp ES dalībvalstīm un Enerģētikas kopienas līgumslēdzējām pusēm

text:
               31.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 311/82

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2014. gada 29. oktobris)
   par to, kā piemērot iekšējā enerģijas tirgus noteikumus starp ES dalībvalstīm un Enerģētikas kopienas līgumslēdzējām pusēm

      (2014/761/ES)

   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība ir līgumslēdzēja puse Enerģētikas kopienā, kuras mērķis ir izveidot vienotu normatīvo vidi enerģijas tirgiem Eiropā.

               (2)

               Enerģētikas kopienas līgumslēdzēju pušu (1) nolūks ir integrēt savus enerģijas tirgus ES iekšējā enerģijas tirgū, pielāgojot ES iekšējā tirgus gāzes un elektroenerģijas tiesību aktus un iekļaujot tos savos valsts tiesību aktos.

               (3)

               ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktu galvenie pamatprincipi ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvā 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (2), Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvā 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu (3), Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 714/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem (5), kas no 2011. gada 3. marta ir piemērojami dalībvalstīs. Svarīgi ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktu noteikumi ir arī izstrādāti juridiski saistošu tīkla kodeksu un pamatnostādņu formā, kas pieņemtas, pamatojoties uz iepriekš minētajiem tiesību aktiem, un daļēji vēl ir izstrādes stadijā.

               (4)

               Enerģētikas kopienas līgumslēdzējām pusēm ir jāīsteno iepriekš minētās direktīvas un regulas līdz 2015. gada 1. janvārim (6), un no minētā datuma ar dažiem izņēmumiem jāpiemēro to īstenošanas pasākumi. Tīkla kodeksi un pamatnostādnes tiek arī pakāpeniski iekļautas Enerģētikas Kopienas tiesību sistēmā.

               (5)

               Turklāt līgumslēdzējas puses ir paredzējušas īstenot vēl citus ES iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus tiesību aktus, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. janvāra Direktīvu 2005/89/EK par pasākumiem, lai nodrošinātu elektroapgādes drošumu un ieguldījumus infrastruktūrā (7), Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regulu (ES) Nr. 994/2010 par gāzes piegādes drošības aizsardzības pasākumiem un Padomes Direktīvas 2004/67/EK atcelšanu (8) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. aprīļa Regulu (ES) Nr. 347/2013, ar ko nosaka Eiropas energoinfrastruktūras pamatnostādnes un atceļ Lēmumu Nr. 1364/2006/EK, groza Regulu (EK) Nr. 713/2009, Regulu (EK) Nr. 714/2009 un Regulu (EK) Nr. 715/2009 (9).

               (6)

               ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktus piemēro visā ES teritorijā.

               (7)

               Enerģētikas kopienas Ministru padome 2014. gada 23. septembrī saskaņā ar Enerģētikas Kopienas līguma 94. pantu pieņēma interpretāciju, lai Enerģētikas Kopienas tiesību aktos, kuros iekļauti Eiropas Savienības tiesību akti, enerģijas plūsmas, imports un eksports, kā arī tirdzniecības un balansēšanas darījumi, tīkla jauda un starpsavienojumi starp līgumslēdzējām pusēm un ES dalībvalstīm tiktu traktēti tāpat kā attiecīgās plūsmas, imports, eksports, darījumi, jauda un infrastruktūra starp līgumslēdzējām pusēm, uz kurām attiecas Enerģētikas kopienas tiesību akti.

               (8)

               Visu Enerģētikas kopienas pušu vienlīdzīga attieksme pret pārrobežu plūsmām, pārrobežu darījumiem un pārrobežu infrastruktūru (starpsavienojumiem) ir svarīgs elements vienotās normatīvās telpas gāzes un elektroenerģijas tirdzniecībai; šāda attieksme ir būtiska, lai sasniegtu Enerģētikas kopienas mērķus. Turklāt lai atvieglotu līgumslēdzēju pušu integrāciju ES iekšējā enerģijas tirgū, ir vajadzīga sadarbība starp Enerģētikas kopienas Regulatīvo padomi un Energoregulatoru sadarbības aģentūru attiecībā uz tās lēmumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstis, kā arī regulatīvās iestādes, kas tām ir jāizraugās saskaņā ar gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktiem, Energoregulatoru sadarbības aģentūra un uzņēmēji ir aicināti sadarboties ar Enerģētikas kopienas līgumslēdzēju pušu valsts iestādēm un uzņēmējiem, lai piemērotu ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktus starp līgumslēdzējām pusēm un ES dalībvalstīm.

               2.

               Dalībvalstis, kā arī regulatīvās iestādes, kas tām ir jāizraugās saskaņā ar gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktiem, Energoregulatoru sadarbības aģentūra un uzņēmēji, īstenojot ES iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus tiesību aktus, ir aicināti piemērot visas atsauces uz:

                           a)

                           enerģijas plūsmām, importu un eksportu, kā arī tirdzniecības un balansēšanas darījumiem;

                           b)

                           tīkla jaudu;

                           c)

                           esošu vai jaunu gāzes un elektroenerģijas infrastruktūru,

                     kas šķērso robežas, apgabalus, ieejas–izejas vai kontroles zonas starp dalībvalstīm un kas attiecībā uz plūsmām, importu, eksportu, darījumiem, jaudām un infrastruktūru šķērso robežas starp līgumslēdzējām pusēm un ES dalībvalstīm.

               3.

               Atsauces ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktos uz sadarbību un kopējām darbībām starp valsts institūcijām, iestādēm un ekonomikas dalībniekiem būtu jāsaprot kā atsauces uz sadarbību un kopējām darbībām starp dalībvalstu un līgumslēdzēju pušu valsts institūcijām, iestādēm un ekonomikas dalībniekiem.

               4.

               Ja ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktos minēta “ietekme” uz vienu vai vairākām dalībvalstīm, šāda atsauce būtu jāsaprot arī kā ietekme uz līgumslēdzējām pusēm vai līgumslēdzēju pusi un dalībvalsti.

               5.

               Ja Energoregulatoru sadarbības aģentūra ir tiesīga pieņemt lēmumus saskaņā ar ES gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus tiesību aktiem, lai varētu pieņemt abām struktūrām saskaņotus leģislatīvos aktus, tā ir aicināta sadarboties ar Enerģētikas kopienas Regulatīvo padomi, ja padome ir kompetenta saskaņā ar Enerģētikas kopienas acquis.

               6.

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm, Energoregulatoru sadarbības aģentūrai un uzņēmējiem un Enerģētikas kopienas Regulatīvajai padomei.

      Briselē, 2014. gada 29. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günther OETTINGER

      (1)  Albānijas Republika, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Moldovas Republika, Melnkalnes Republika, Serbijas Republika un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misija Kosovā saskaņā ar ANO Drošības padomes Rezolūciju 1244.

      (2)  OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.

      (3)  OV L 211, 14.8.2009., 94. lpp.

      (4)  OV L 211, 14.8.2009., 15. lpp.

      (5)  OV L 211, 14.8.2009., 36. lpp.

      (6)  Ar dažiem izņēmumiem, kā noteikts Enerģētikas kopienas acquis. Sīkāka informācija http://www.energy-community.org/portal/page/portal/ENC_HOME/ENERGY_COMMUNITY/Legal/EU_Legislation/Consolidated_acts#GAS.

      (7)  OV L 33, 4.2.2006., 22. lpp.

      (8)  OV L 295, 12.11.2010., 1. lpp.

      (9)  OV L 115, 25.4.2013., 39. lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2013. gada 9. jūlijs ) par Spānijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas stabilitātes programmu 2012.–2016. gadam

text:
               30.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/81

      PADOMES IETEIKUMS

   (2013. gada 9. jūlijs)
   par Spānijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas stabilitātes programmu 2012.–2016. gadam
   2013/C 217/20
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu vai to valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu”, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku. Viņi pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņēmību sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.

               (4)

               Padome 2012. gada 10. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Spānijas 2012. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Spānijas stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam.

               (5)

               Komisija 2012. gada 28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2013. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 28. novembrī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā noteica Spāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2013. gada 7. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2013. gada 14. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Komisija 2013. gada 10. aprīlī publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultātus par Spāniju. Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Spānijā pastāv pārmērīga makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Jo īpaši risku izaugsmei un finanšu stabilitātei joprojām rada ļoti augstais iekšējā un ārējā parāda līmenis; banku nozarē norisinās rekapitalizācijas un pārstrukturēšanas process, tostarp izmantojot publiskā sektora finansējumu; neelastība preču un darba tirgū veicina augstu un pieaugošu bezdarbu un, vispārīgākā nozīmē, kavē ekonomikas pielāgošanos. Lai gan notiek pielāgošanās, nepieciešamās korekcijas mērogs liek veikt pastāvīgu stingru politikas rīcību jomās, kas aptver preču un pakalpojumu tirgu, darba tirgu, finanšu nozari un publiskā sektora finanses.

               (9)

               Spānija 2013. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2013. gada valsts reformu programmu un savu stabilitātes programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2016. gadam. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktu, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir lielā mērā ticams attiecībā uz 2013. gadu, savukārt attiecībā uz 2014. gadu un laikposmu pēc tam tas ir pakļauts dažiem negatīviem riskiem salīdzinājumā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi. Kaut arī stabilitātes programmā prognozēts, ka izaugsme 2014.–2016. gadā būs mazāka salīdzinājumā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi, Komisijas dienestu prognozes pamatā ir pieņēmums, ka politika netiks mainīta, un tādējādi tajā nav ņemta vērā fiskālā konsolidācija, kas būs vajadzīga, lai sasniegtu stabilitātes programmā noteiktos budžeta mērķus. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2016. gadam samazināt vispārējās valdības budžeta deficītu zem atsauces vērtības, t. i., 3 % no IKP. Konsolidācija galvenokārt balstās uz izdevumu ierobežošanu, proti, izdevumu attiecībai 2012.–2016. gada laikposmā samazinoties par 3,7 procentu punktiem, tomēr ir arī daži ieņēmumus palielinoši pasākumi. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo bilanci (5), stabilitātes programmā plānotais strukturālā deficīta ikgadējais uzlabojums 2013.–2016. gada laikposmā ir 1,2 %, 0,4 %, 0,9 % un 0,9 % no IKP. Stabilitātes programmā ir apstiprināts vidējā termiņa mērķis (VTM) pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas, proti, līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, kas tiktu sasniegts līdz 2018. gadam. VTM ir tālejošāks, nekā tas noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Paredzētais korekciju temps 2017.–2018. gadā strukturālā izteiksmē ir pietiekams, lai sasniegtu VTM. Stabilitātes programmā prognozēts, ka valsts parāda attiecība sasniegs maksimumu 2016. gadā un pēc tam sāks samazināties.
               Deficīta un parāda korekciju apdraud negatīvi riski. Pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt deficīta mērķu sasniegšanu, nav pietiekami konkretizēti, jo īpaši reģionālajā līmenī. Attiecībā uz 2016. gadu stabilitātes programmā nav izklāstīti nekādi pasākumi, un iepriekšējie pagaidu pasākumi ir pagarināti tikai līdz 2014. gadam. Ietaupījumus, kurus plānots iegūt vietējo pašvaldību reformas rezultātā, apdraud būtisks īstenošanas risks. Turklāt saistībā ar ieilgušo lielo makroekonomisko nelīdzsvarotību pastāv nedrošība, kas skar ekonomisko, darba tirgus un finansiālo situāciju, kā arī ieņēmumu attīstību. Pilnībā īstenojot pieņemto priekšlaicīgas pensionēšanās reformu un panākot vienošanos par ilgtspējas faktoru, tiktu mazināti riski, kas pastāv sociālā nodrošinājuma sistēmā. Papildu risku rada neparedzēto izdevumu saistības sakarā ar aktīvu aizsardzības shēmām/garantijām. Tika gūti nozīmīgi panākumi attiecībā uz ziņošanu par budžeta izpildi, taču pastāv iespējas pārredzamāk un laicīgāk īstenot Budžeta stabilitātes likuma preventīvos un koriģējošos mehānismus. Netiek sistemātiski un laikus ziņots par valdības kavētajiem maksājumiem, kuru lielā apmēra dēļ bija vajadzīga ad hoc atmaksāšanas shēma. Neatkarīgas fiskālās padomes izveide atpaliek no grafika. Ierosinātā indeksācijas noteikumu pārskatīšana attiecībā uz visiem publiskā sektora ieņēmumiem un izdevumiem radītu ietaupījumus budžetā un nodrošinātu cenu lielāku elastību dažādos ekonomiskos apstākļos. Valsts reformu programmā arī atzīts, ka vēl vairāk jāuzlabo izmaksu lietderība veselības aprūpes un farmaceitisko izdevumu jomā, piemēram, pārskatot atsauces cenas un centralizēti iegādājoties farmaceitiskās preces vai paplašinot līdzmaksājumu izmantošanu.

               (11)

               Lai gan relatīvais nodokļu slogs 2012. gadā tika ievērojami pārbīdīts uz patēriņu un vides nodokļiem, Spānijas nodokļu un IKP attiecība joprojām ir viena no zemākajām Savienībā. Nodokļu sistēmas efektivitāti var vēl vairāk uzlabot, saskaņā ar fiskālās konsolidācijas centieniem palielinot netiešu un izaugsmei labvēlīgu nodokļu īpatsvaru un apkarojot krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Spānija veica dažus pasākumus, lai samazinātu parādu kropļojošo ietekmi uzņēmumu nodokļu jomā, tomēr ir vajadzīgi turpmāki centieni augsto privātā sektora parādsaistību kontekstā.

               (12)

               Finanšu nozares stabilizācijas programma tiek īstenota, kā plānots. Konkrēti, ir veikti nepieciešamie rekapitalizācijas pasākumi, un ir izveidots aktīvu pārvaldības uzņēmums Sareb. Turpmākajos gados nepārtraukta uzmanība būs jāvelta banku pārstrukturēšanai saskaņā ar lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar noteikumiem par valsts atbalstu. Lai mazinātu finansēšanas un likviditātes ierobežojumus, ar kuriem saskaras uzņēmumi, Spānija 2012. gadā īstenoja lielu plānu par reģionālo un vietējo valdību komercparāda atmaksu uzņēmumiem (27,3 miljardu euro apmērā) un uzsāka dažādas iniciatīvas, lai paplašinātu uzņēmumu finansēšanas iespējas. 2013. gadā ir paredzēts pagarināt minēto plānu.

               (13)

               Situācija darba tirgū joprojām ir kritiska. Tirgus neelastības apstākļos notiekošā ekonomikas pārorientēšana no iekšzemes pieprasījuma un būvniecības, kā arī prasmju neatbilstība darba tirgus vajadzībām ir vieni no tiem faktoriem, kas ir veicinājuši bezdarba līmeņa pieaugumu līdz 27 % (2013. gada sākumā). Īpašas bažas rada būtiskais jauniešu bezdarba līmeņa pieaugums līdz 56 % un ilgstošā bezdarba palielinājums līdz 44,4 % no kopējā bezdarba apmēra 2012. gada beigās. Pieejamie dati norāda uz to, ka 2012. gada darba tirgus reforma ir sākusi radīt lielāku iekšējo elastīgumu (uzņēmumu iekšienē), zināmā mērā samazināt atlaišanas izmaksas un pastiprināt darba algu ierobežošanu. Valsts reformu programmā ir paziņots, ka 2013. gada jūlijā tiks veikts oficiāls reformas izvērtējums attiecībā pret tās noteiktajiem mērķiem, lai vajadzības gadījumā reformu papildinātu. Reformas aktīva darba tirgus politikas jomā atpaliek no grafika, un vēl aizvien ir nepieciešami pasākumi, lai modernizētu un pastiprinātu pašu valsts nodarbinātības dienestu, un nesen pieņemtais lēmums par tirgus atvēršanu privātām nodarbinātības aģentūrām joprojām ir pilnībā jāievieš praksē; tas pats attiecas uz sadarbību starp valsts un reģionālajiem nodarbinātības dienestiem (vienotais nodarbinātības portāls).

               (14)

               Lielais to bezdarbnieku īpatsvars, kuriem nav oficiālas kvalifikācijas (35 %), un izglītības un apmācības neatbilstība darba tirgus vajadzībām ietekmē augsto bezdarba līmeni jauniešu vidū, kā arī ilgstošo bezdarbu. 2013. gada martā iesniegtajā Valsts jauniešu nodarbinātības un uzņēmējdarbības stratēģijā 2013.–2016. gadam ir iekļauti daudzi īstermiņa un ilgtermiņa pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot jauniešu nodarbinātības iespējas. Vienlaikus ir ieviesta duālā profesionālā apmācība, un 2012. gadā jau sākās izmēģinājuma projekti. 2013. gada valsts reformu programmā arī uzsvērts, ka ir svarīgi ātri īstenot izglītības sistēmas reformu un uzlabot vispārējo izglītības un apmācības kvalitāti.

               (15)

               Spānija nesasniedz ES vidējo līmeni attiecībā uz svarīgākajiem rādītājiem, ar kuriem mēra nabadzību un sociālo atstumtību (īpaši apdraudēti ir bērni); galvenais šīs situācijas iemesls ir stāvoklis darba tirgū, kā arī ierobežotā sociālās aizsardzības efektivitāte nabadzības samazināšanas jomā. Kopumā nav konstatēti būtiski uzlabojumi jaunu politikas pasākumu izstrādē. Valsts reformu programmā nav informācijas par 2013.–2016. gada valsts rīcības plāna par sociālo iekļaušanu saturu vai tā pieņemšanas grafiku. Svarīgākie uzdevumi ir nepieciešamība racionalizēt mērķus un resursus saskaņā ar atbilstīgu politikas satvaru, uzlabot pārvaldību un iestāžu savstarpējo koordināciju valsts, reģionālajā un vietējā līmenī, vienkāršot sociālās palīdzības pieprasīšanas procedūras un pārskatīt mobilitātes šķēršļus. Nelieli panākumi tika gūti saistībā ar pasākumiem, kuru mērķis ir novērst bērnu nabadzību un uzlabot ģimenes atbalsta dienestu efektivitāti.

               (16)

               Tādi trūkumi uzņēmējdarbības vidē kā, piemēram, iekšējā tirgus segmentācija vai ienākšanas šķēršļi pakalpojumu nozarē, kavē darba vietu izveidi, un reformu virzība šajā jomā ir lēnāka, nekā paredzēts 2012. gada septembrī pieņemtajā reformu plānā. 2013. gada janvārī valdība pieņēma likuma par tirgus viengabalainību pirmo projektu; paredzams, ka parlaments to galīgi pieņems līdz 2013. gada beigām. Saskaņā ar atkārtoto apņemšanos, kas iekļauta 2013. gada valsts reformu programmā, ir paredzēts līdz 2013. gada jūnija beigām izstrādāt likuma par profesionālajiem pakalpojumiem pirmo projektu un līdz 2013. gada beigām galīgi pieņemt likumu par uzņēmējdarbību un par uzņēmumu internacionalizāciju. Neraugoties uz šo reformu paredzamo ietekmi, joprojām pastāv iespējas vēl vairāk atvieglot ienākšanu tirgū un nosacījumus attiecībā uz aiziešanu no tirgus, jo īpaši saīsinot uzņēmējdarbības licences iegūšanai vajadzīgo laiku un pārskatot regulējumu maksātnespējas jomā. Turklāt būtu jānovērš reglamentējošie un citi šķēršļi, kas kavē uzņēmumu izaugsmi. Neraugoties uz nesenajām reformām, konkurenci mazumtirdzniecības nozarē vēl aizvien ierobežo šķēršļi ienākšanai tirgū, ar kuriem saskaras lielas platības veikali. 2012. gada septembrī valdība pieņēma likumprojektu, ar ko apvieno valsts konkurences iestādi ar uzraudzības un regulatīvajām iestādēm sešās nozarēs, tādējādi izveidojot vienotu iestādi – Valsts komisiju tirgu un konkurences jautājumos (CNMC). Šīs reformas mērķis ir konsekventi piemērot konkurences principus dažādās ekonomikas nozarēs. 2012. gadā atceļot hipotekāro kredītu procentu maksājumiem un atmaksājumiem piemērotos nodokļu atskaitījumus, tika sperts būtisks solis, lai samazinātu mājokļu iegādes stimulus, tomēr vēl joprojām agrīnā posmā ir centieni izveidot lielāku un efektīvāku īres tirgu, kas arī veicinātu darbaspēka mobilitāti.

               (17)

               Elektroenerģijas tarifu deficīts, kas rada potenciāli apjomīgas neparedzēto izdevumu saistības budžetā un izraisa nozīmīgu makroekonomisko risku, vēl nav pārliecinoši novērsts, jo 2012. gadā un 2013. gada sākumā piedāvātie pasākumi ir nepietiekami. 2013. gada valsts reformu programmā valdība paziņoja, ka līdz 2013. gada jūnija beigām tiks iesniegts likumprojekts par turpmākām reformām elektroenerģijas nozarē. Pastāv iespējas vēl vairāk uzlabot konkurenci elektroenerģijas mazumtirdzniecības tirgū. Transporta infrastruktūra ir bagātīga, taču pastāv iespējas, lai panāktu, ka ieguldījumu atlase būtu stingrāka, un lai piešķirtu prioritāti efektīvai esošo tīklu uzturēšanai. Šajā saistībā palīdzētu neatkarīga novērotāja izveide, kā jau plānots. Vienlaikus tehniski un juridiski šķēršļi kavē konkurenci kravu un pasažieru dzelzceļa pārvadājumu jomā.

               (18)

               Ārkārtīgi decentralizētās struktūras dēļ ir nepieciešama pastiprināta dažādu publiskā sektora pārvaldes iestāžu koordinācija, kuras mērķis ir gan samazināt izmaksas, gan ierobežot administratīvo slogu uzņēmumiem un mājsaimniecībām. Tāpēc ir īstenotas vai pašreiz tiek īstenotas vairākas iniciatīvas. Konkrēti, valdība 2013. gada februārī iesniedza likumprojektu par vietējās pārvaldes reformu (jāpieņem parlamentā līdz 2013. gada beigām), un tika izveidota komiteja valsts pārvaldes reformas jomā. Tā līdz 2013. gada jūnija beigām iesniegs priekšlikumus par Spānijas valsts pārvaldes reformu. Norit reformas, kuru mērķis ir uzlabot tiesu sistēmas darbību, kaut arī daži pasākumi sāk aizkavēties un joprojām pastāv iespējas Spānijas tiesu iestāžu efektivitātes uzlabošanai.

               (19)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Spānijas ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 9. ieteikumā.

               (20)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (21)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Izvērtējumā ir secināts, ka ierosinātā reformu programma ir visaptveroša un ir solis pareizajā virzienā. Vienlaikus izvērtējumā uzsvērts, ka steidzami jāpieņem un efektīvi jāīsteno trūkstošās reformas, lai tās varētu sākt dot paredzamos pozitīvos rezultātus. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1., 2., 3., 4., 5., 7., 8. un 9. ieteikumā.

               (22)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir arī veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Pamatojoties uz to, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (7). Spānijai kā valstij, kuras naudas vienība ir euro, būtu arī jānodrošina pilnīga un savlaicīga minēto ieteikumu īstenošana,

         AR ŠO IESAKA Spānijai laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Īstenot strukturālos fiskālos pasākumus, kā paredzēts Padomes ieteikumos saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, lai līdz 2016. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. Šajā nolūkā īstenot visos valdības līmeņos pasākumus, kas pieņemti 2013. gada budžeta plānos, un pastiprināt vidējā termiņa budžeta stratēģiju ar pietiekami konkrētiem strukturāliem pasākumiem, kuri attiecas uz 2014.–2016. gadu. Ilgstošu fiskālās nelīdzsvarotības korekciju var panākt tikai tad, ja ticamā veidā tiek īstenotas vērienīgas strukturālās reformas, kas palielinātu pielāgošanās spējas un veicinātu potenciālo izaugsmi un nodarbinātību. Pēc pārmērīgā deficīta novēršanas pienācīgā tempā veikt strukturālās korekcijas, lai līdz 2018. gadam sasniegtu VTM. Nodrošināt Budžeta stabilitātes konstitucionālajā likumā paredzēto preventīvo un koriģējošo pasākumu konsekventu un pārredzamu darbību. Līdz 2013. gada beigām izveidot neatkarīgu fiskālo iestādi, lai nodrošinātu analīzi un konsultācijas un uzraudzītu fiskālās politikas atbilstību valsts un ES noteikumiem fiskālajā jomā. Uzlabot publiskā sektora izdevumu efektivitāti un kvalitāti visos valdības līmeņos un līdz 2014. gada martam sistemātiski pārskatīt svarīgākos izdevumu posteņus. Uzlabot izmaksu lietderību veselības aprūpes nozarē, vienlaikus saglabājot neaizsargātākajām grupām pieeju šai nozarei, piemēram, samazinot slimnīcu izdevumus par zālēm, pastiprinot koordināciju starp dažādiem aprūpes veidiem un uzlabojot stimulus efektīvai resursu izmantošanai. Veikt pasākumus, lai samazinātu valdības kavēto maksājumu apmēru, nepieļaut to turpmāku uzkrāšanos un regulāri publicēt datus par neatmaksātajām summām. Pieņemt indeksācijas nepiemērošanas likumu, lai samazinātu cenu inerci publiskā sektora izdevumu un ieņēmumu jomā, nodrošināt, ka tas stājas spēkā līdz 2014. gada sākumam, un apsvērt papildu pasākumus, lai ierobežotu indeksācijas klauzulu piemērošanu. Līdz 2013. gada beigām pabeigt ilgtspējas faktora regulējumu, lai nodrošinātu pensiju sistēmas ilgtermiņa finansiālo stabilitāti, tostarp palielinot faktisko pensionēšanās vecumu, pielāgojot pensionēšanās vecumu vai pensijas pabalstus paredzamā mūža ilguma izmaiņām.

               2.

               Līdz 2014. gada martam veikt nodokļu sistēmas sistemātisku pārskatīšanu. Apsvērt nodokļu izdevumu turpmāku ierobežošanu tiešo nodokļu jomā, izpētīt iespēju vēl vairāk ierobežot samazinātu PVN likmju piemērošanu un veikt papildu pasākumus vides nodokļu jomā, jo īpaši attiecībā uz akcīzes nodokli un degvielas nodokļiem. Veikt turpmākus pasākumus, lai samazinātu parādu kropļojošo ietekmi uzņēmumu nodokļu jomā. Pastiprināt cīņu pret ēnu ekonomiku un nedeklarētu nodarbinātību.

               3.

               Īstenot finanšu nozares programmu finanšu iestāžu rekapitalizācijai, tostarp veikt 2012. gada novembrī pieņemtos pasākumus, kas kuriem tiek veicināta ārpusbanku starpniecība.

               4.

               Līdz 2013. gada jūlijam pabeigt 2012. gadā pieņemtās darba tirgus reformas izvērtēšanu, apverot visus reformas mērķus un pasākumus, un vajadzības gadījumā līdz 2013. gada septembrim iesniegt grozījumus. Līdz 2013. gada jūlijam pieņemt valsts nodarbinātības plānu 2013. gadam un ātri ieviest uz rezultātiem vērstu reformu aktīva darba tirgus politikas jomā, tostarp uzlabojot norāžu mērķtiecīgumu un efektivitāti. Pastiprināt un modernizēt valsts nodarbinātības dienestus, lai nodrošinātu, ka bezdarbnieki saņem efektīvu un individualizētu palīdzību atbilstīgi saviem profiliem un vajadzībām pēc apmācības. Palielināt to pārkvalificēšanās apmācības programmu efektivitāti, kas paredzētas gados vecākiem un mazkvalificētiem darba ņēmējiem. Nodrošināt pilnvērtīgu vienotā nodarbinātības portāla darbību un paātrināt publiskā un privātā sektora sadarbības īstenošanu darbā iekārtošanas pakalpojumu jomā, lai jau 2013. gadā panāktu tās efektīvu piemērošanu.

               5.

               Īstenot Jauniešu nodarbinātības un uzņēmējdarbības 2013.–2016. gada stratēģijā izklāstītos pasākumus jauniešu bezdarba novēršanai un cieši uzraudzīt to efektivitāti, piemēram, izmantojot Garantijas jauniešiem shēmu. Turpināt centienus, lai palielinātu izglītības un apmācības atbilstību darba tirgus vajadzībām, samazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu un sekmētu mūžizglītību, ko jo īpaši panāk, pagarinot duālās profesionālās apmācības piemērošanu pēc pašreizējā izmēģinājuma posma beigām un līdz 2013. gada beigām ieviešot skolēnu sekmju visaptverošu pārraudzības sistēmu.

               6.

               Pieņemt un īstenot vajadzīgos pasākumus, lai samazinātu nabadzības un/vai sociālās atstumtības apdraudēto cilvēku skaitu, ko panāk, pastiprinot aktīva darba tirgus politiku nolūkā uzlabot no darba tirgus attālināto cilvēku nodarbināmību un uzlabojot atbalsta pasākumu (tostarp kvalitatīvu ģimenes atbalsta dienestu) mērķtiecīgumu, un palielinot to efektivitāti un lietderīgumu.

               7.

               Steidzami pieņemt un īstenot likumprojektu par tirgus viengabalainību un paātrināt visas papildu darbības, kas nepieciešamas tā ātrai īstenošanai. Nodrošināt nesen izveidotās regulatīvās iestādes efektivitāti, autonomiju un neatkarību. Līdz 2013. gada beigām pieņemt un īstenot likumu par profesionālām apvienībām un pakalpojumiem, lai novērstu jebkādus nepamatotus ierobežojumus piekļuvei profesionālajām darbībām un to īstenošanai, un likumu par uzņēmējdarbību. Pārgrupēt un koncentrēt atbalsta shēmas, kas paredzētas uzņēmumu internacionalizācijai. Samazināt licenču piešķiršanas procedūru skaitu un saīsināt tās (tostarp attiecībā uz rūpnieciskām darbībām), un veicināt to, ka “ātras licences” pieeja tiek izmantota darbībās, kas nav mazumtirdzniecība. Pārskatīt regulējumu uzņēmumu un privātpersonu maksātnespējas jomā, tostarp ierobežojot uzņēmēju personisko atbildību un atvieglinot “otrās iespējas” sniegšanu nesekmīgiem uzņēmumiem. Atcelt nepamatotus ierobežojumus izveidot mazumtirdzniecības telpas ar lielu platību. Līdz 2014. gada martam pārskatīt tiesiskā regulējuma efektivitāti, lai atbalstītu īres mājokļu tirgus attīstību.

               8.

               Novērst elektroenerģijas tarifu deficītu, līdz 2013. gada beigām pieņemot un īstenojot elektroenerģijas nozares strukturālo reformu. Pastiprināt centienus, lai pabeigtu elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumus ar kaimiņvalstīm. Samazināt neparedzēto izdevumu saistības, kas publiskā sektora finansēm rodas nerentablas transporta infrastruktūras dēļ. Izveidot neatkarīgu novērtēšanas punktu, lai sekmētu turpmāku lielu infrastruktūras projektu izvērtējumu. Veikt pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu konkurenci kravu un pasažieru dzelzceļa pakalpojumu jomā.

               9.

               Saskaņā ar iesniegto grafiku pieņemt vietējās pārvaldes reformu un līdz 2013. gada oktobrim pieņemt plānu, kā uzlabot vispārējās valsts pārvaldes efektivitāti. Pieņemt un īstenot šobrīd noritošās reformas, lai pastiprinātu tiesu sistēmas efektivitāti.

      Briselē, 2013. gada 9. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Saglabātas 2013. gadam ar Padomes Lēmumu 2013/208/ES (2013. gada 22. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 118, 30.4.2013., 21. lpp.).

      (4)  OV C 219, 24.7.2012., 81. lpp.

      (5)  Cikliski koriģētā bilance (atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus), ko Komisijas dienesti pārrēķinājuši uz programmā iekļautās informācijas pamata, izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku.

      (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (7)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 97. lappusi.


title: 2012/128/ES: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 21. februāris ) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (devītais EAF) darbību īstenošanu 2010. finanšu gadā

text:
               29.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 55/33

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 21. februāris)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (devītais EAF) darbību īstenošanu 2010. finanšu gadā
   (2012/128/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1) un grozīts ar Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā (2) parakstīto nolīgumu,
   ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas atbalsta finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar Finanšu protokolu pie Partnerattiecību nolīguma starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kas parakstīts Kotonū (Beninā) 2000. gada 23. jūnijā, un finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kam piemēro EK līguma ceturto daļu (3) (“Iekšējais nolīgums”), ar ko izveido, cita starpā, devīto Eiropas Attīstības fondu (devītais EAF), un jo īpaši tā 32. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu regulu (2003. gada 27. marts), ko piemēro devītajam Eiropas Attīstības fondam (4), un jo īpaši tās 96. līdz 103. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar devītā EAF darbībām laikposmā līdz 2010. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no astotā, devītā un desmitā Eiropas Attīstības fonda (EAF) (5), attiecībā uz 2010. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 32. panta 3. punktu Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par devītā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Devītā EAF darbības 2010. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par devītā EAF darbību īstenošanu 2010. finanšu gadā.

      Briselē, 2012. gada 21. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         M. VESTAGER

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (2)  OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.

      (3)  OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.

      (4)  OV L 83, 1.4.2003., 1. lpp.

      (5)  OV C 326, 10.11.2011., 251. lpp.