title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Somijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2016. gada stabilitātes programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/79

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Somijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2016. gada stabilitātes programmu
   (2016/C 299/19)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Somija bija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2016. gada 18.–19. februārī, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma (3). Ņemot vērā to, ka Somijas valūta ir euro un ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Somijai būtu jānodrošina minētā ieteikuma pilnīga un laicīga īstenošana.

               (2)

               2016. gada ziņojums par Somiju tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Somijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Somijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļinātais pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem. Komisijas veiktā analīze ļāva secināt, ka Somijā pašlaik pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, būtiski ir risināt jautājumu par to, ka vairāku gadu gaitā apjomā ir pieņēmies izmaksu konkurētspējas zudums, kura galvenais iemesls ir darba samaksas pieaugums, kas ilgstoši ir pārsniedzis darba ražīguma pieaugumu, un līdz ar to laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam drastiski pasliktinājies tekošā konta stāvoklis. Analīzē ir norādīts arī uz nozīmīgiem vidēja termiņa un ilgtermiņa riskiem saistībā ar jau saspringto publisko finanšu ilgtspēju.

               (3)

               Somija 2016. gada 14. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Somijas 2016. gada stabilitātes programmā ir norādīts, ka bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekme uz budžetu ir nozīmīga un sniedz atbilstošus pierādījumus par šo papildu budžeta izmaksu tvērumu un veidu. Kā norāda Komisija, 2015. gadā attiecināmie papildu izdevumi veidoja 0,05 % no IKP un pašlaik tiek lēsti 0,2 % apmērā no IKP 2016. gadā. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkta un 6. panta 3. punkta normas atļauj šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums ir ārkārtas notikums, tā ietekme uz Somijas publiskajām finansēm ir nozīmīga, un tas, ja tiktu pieļauta pagaidu novirze no korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi, nekaitētu ilgtspējai. Tādēļ nepieciešamā korekcija virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2015. gadam ir samazināta, lai ņemtu vērā šīs izmaksas. Attiecībā uz 2016. gadu galīgais novērtējums, tai skaitā par attiecināmajām summām, tiks veikts 2017. gada pavasarī, balstoties uz novērotiem datiem, kurus sniegušas Somijas iestādes.

               (6)

               Uz Somiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Komisija 2016. gada 18. maijā saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu publiskoja ziņojumu, jo 2015. gadā Somijas vispārējās valdības parāds pārsniedza atsauces rādītāju (60 % no IKP). Analīzē tika secināts, ka ir uzskatāms, ka parāda kritērijs ir ievērots. Valdība savā 2016. gada stabilitātes programmā plāno nominālās budžeta bilances uzlabojumu līdz -2,5 % no IKP (2016. gadā) un pēc tam līdz pat -1,3 % (2020. gadā). Valdība plāno līdz 2019. gadam sasniegt savu vidēja termiņa budžeta mērķi – deficītu 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā sasniegs maksimālo apmēru – 67,4 % no IKP, bet 2020. gadā samazināsies līdz 67,2 %. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Pasākumi, kas vajadzīgi, lai līdz 2019. gadam sasniegtu vidēja termiņa budžeta mērķi, vēl nav pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv risks nedaudz novirzīties no ieteiktās korekcijas 2016. gadā. Secinājums attiecībā uz 2016. gadu nemainītos, ja ārkārtējā bēgļu pieplūduma ietekme uz budžetu tiktu izslēgta no novērtējuma. Ja politika netiks mainīta, pastāv risks, ka 2017. gadā notiks nozīmīga novirze no ieteiktās korekcijas. Tiek prognozēts, ka parāda attiecība pret IKP turpinās attīstīties pa augšupēju līkni, 2017. gadā sasniedzot 66,9 %. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Somija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami papildu pasākumi.

               (7)

               Iedzīvotāju novecošanas un darbaspēka mazināšanās dēļ izdevumi par pensijām, veselības un ilgtermiņa aprūpi palielināsies no 23,1 % 2013. gadā uz 26,9 % no IKP līdz 2030. gadam. Somija 2016. gada janvārī pieņēma pensiju reformu, kuras ietvaros no 2027. gada likumā noteiktais pensionēšanās vecums tiks piesaistīts izmaiņām paredzamajā mūža ilgumā. Sociālie un veselības aprūpes pakalpojumi, kurus nodrošina pašvaldības, veido 10 % no IKP. Tiek prognozēts, ka, ja sistēma netiks reformēta, šie izdevumi ik gadu pieaugs par 2,4 % nominālā izteiksmē un palielināsies kā daļa no IKP. Ir panākta vienošanās par tālejošas administratīvās reformas un veselības aprūpes un sociālo pakalpojumu jomas pārstrukturēšanas galvenajām sastāvdaļām. Viens no reformas galvenajiem mērķiem ir ilgtspējas plaisas samazināšana (ilgtermiņā) par 3 miljardiem EUR, uzlabojot kontroli pār izmaksām. Tas tiks panākts, integrējot pakalpojumus, lielākus pakalpojumu organizētājus un digitalizāciju. Pirms 2019. gadā var tikt sākta reformas īstenošana, kā paredzēts plānā, vēl ir nepieciešams izstrādāt detalizētu dokumentāciju un ieviest pārmaiņu vadības plānus. Valdība ir darījusi zināmu, ka 2016. gada beigās tā iepazīstinās ar reformas īstenošanas pasākumiem. Reformas apmēri un saspringtais laika grafiks nozīmē, ka īstenošana būs sarežģīta. Tādēļ ir svarīgi laikus apstiprināt tiesību aktu priekšlikumus.

               (8)

               Lai atjaunotu Somijas konkurētspēju, ir nepieciešams vairākos veidos uzlabot darba tirgus darbību. Kopumā, kopš 2013. gada beigās tika panākta vienošanās par centralizēti saskaņotu darba samaksu, darba samaksas palielinājumi ir bijuši mēreni. Saskaņā ar vienošanos ikgadējais saskaņojamās darba samaksas palielinājums palēninājās no 1,3 % 2013. gada pēdējā ceturksnī uz 0,5 % 2015. gada ceturtajā ceturksnī. 2015. gada jūnijā sociālie partneri nolēma pagarināt šīs vienošanās termiņu līdz 2016. gadam. Tomēr vēl nav atjaunota darbaspēka darba ražīguma izaugsme, un tādēļ tiek prognozēts, ka nominālās darbaspēka vienības izmaksas palielināsies, tomēr lēnāk. Ir veiktas sarunas par to, lai atjaunotu konkurētspēju izmaksu jomā. Sociālie partneri 2016. gada 29. februārī vienojās par konkurētspējas paktu. Pirms šīs vienošanās īstenošanas ir nepieciešams to iestrādāt atsevišķu sektoru vienošanās tekstā. Konkurētspējas pakts tiks papildināts ar pasākumiem, par kuriem sociālie partneri ir vienojušies, lai nodrošinātu lielāku darba tirgus elastību, un jaunu modeli par darba samaksas pieaugumu, darba samaksu citos sektoros piesaistot darba samaksai, ko ietekmē ārējā konkurence. Ir svarīgi, ka darba tirgus pasākumi tiek īstenoti veidā, kas dod iespēju pilnīgi ievērot sociālo partneru funkcijas.

               (9)

               Tā kā darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaits samazinās, ir svarīgi palielināt ekonomiski aktīvā darbaspēka līmeni. Tam ir nepieciešami pastāvīgi centieni integrēt vecākas strādājošās personas, jauniešus, ilgtermiņa bezdarbniekus un mazkvalificētas personas darba tirgū. Nodarbinātības līmenis ir samazinājies par vairāk nekā diviem procentpunktiem – no maksimālā rādītāja 70,6 %, kāds pastāvēja pirms krīzes, 2008. gadā, uz 68,5 % 2015. gadā, savukārt bezdarbs ir palielinājies no 6,4 % uz 9,4 %. Nodarbinātības līmenis vecu cilvēku vidū pakāpeniski ir uzlabojies, tomēr vecākām strādājošām personām joprojām pastāv dažas iespējas agri aiziet no darba tirgus, saņemot līdz pensijai pagarinātu bezdarbnieka pabalstu (tā sauktais “bezdarba tunelis”), kas, ja netiks samazināts, varētu ierobežot 2016. gadā apstiprinātās pensiju reformas pozitīvo ietekmi. Ietekme, kāda būs izmaiņām iepriekšējās pensiju reformas “bezdarba tuneļa” parametros, tiks izvērtēta 2019. gadā. Ilgtermiņa bezdarbs laikposmā no 2008. līdz 2014. gadam ievērojami palielinājās – no 1,2 % uz 1,9 % no darbaspēka kopsummas, lai gan daudzi no ilgtermiņa bezdarbniekiem eventuāli vairs neietilpst darbaspēkā. Jauniešu bezdarbs 2015. gadā palielinājās līdz 22,4 %. Darba tirgus sliktie rezultāti visvairāk ietekmē mazkvalificētas personas. Ja laikā, kad palielinās pieprasījums pēc šādiem pasākumiem, tiktu samazināti aktīva darba tirgus politikai paredzētie budžeta līdzekļi, tas varētu mazināt iepriekš minēto personu grupu iespējas atgriezties darbā. Aktivizācijas ziņā sarežģītā pabalstu sistēma, kurā pastāv dažādu veidu atvieglojumi, var izraisīt ievērojamu neaktivitāti un t. s. zema atalgojuma slazdus. Ņemot vērā aktīva darba tirgus politikas budžeta samazinājumus, īpaši svarīgi ir risināt jautājumu par šiem slazdiem un ieviest pozitīvus stimulus pieņemt darba piedāvājumu, piemēram, uzlabojot iespējas kombinēt darbu un pabalstus. Salīdzinoši liela migrantu un bēgļu skaita ierašanās Somijā 2015. gadā varētu līdzēt kompensēt sabiedrības novecošanas sekas, tomēr vienīgi tad, ja viņi tiek sekmīgi integrēti darba tirgū un izglītības sistēmā. Darba tirgū pastāv prasmju pielāgošanas problēmas, daļēji tādēļ, ka ekonomikā notiek strukturālas izmaiņas, jo jaunas darbvietas tiek radītas citos ģeogrāfiskos apvidos un nozarēs, nevis tajos, kuros darbvietas ir zaudētas. Ir nepieciešami pasākumi, kas Helsinku reģionā palielinātu mājokļu skaitu par pieņemamu cenu, un iedarbīga politika, kas cilvēkiem palīdzētu atjaunināt savas prasmes un atrast darbu.

               (10)

               Komercdarbības vide Somijā ir tikpat laba vai labāka nekā citās attīstītās ekonomikās. Tomēr konkurences trūkums, it īpaši pakalpojumu nozarēs, kas galvenokārt orientētas uz iekšzemes tirgu, piemēram, mazumtirdzniecībā un transporta pakalpojumos, ietekmē Somijas ekonomikas vispārējo konkurētspēju. Uzņēmumi kā šķēršļus ieiešanai atsevišķos tirgos un to izaugsmei norāda pārmērīgas regulatīvās prasības. Šo pārmērīgo prasību jautājumu ir nepieciešams risināt, lai veicinātu uzņēmējdarbību un ieguldījumus. Mazumtirdzniecības sektorā plānošanas noteikumu reforma paredz lielāku elastību attiecībā uz veikalu lielumu un atrašanās vietu. Starptautiski tirgojamu preču un pakalpojumu sektorā turpinās restrukturizācija, un tas iegūs no jaunu tirgu, preču un pakalpojumu attīstības, it īpaši tādu preču un pakalpojumu, kuriem ir augsta pievienotā vērtība. Strukturālas izmaiņas varētu veicināt politika, kas atbalsta komercsabiedrību darbības paplašināšanu un izvēršanu starptautiskā mērogā un inovācijas. 2015. gada rudenī tika pieņemti tiesību aktu grozījumi, tomēr sagaidāms, ka lielākā daļa no tiem tiks īstenoti tikai laikā no 2016. līdz 2018. gadam. Valdība ir darījusi zināmu, ka tiks īstenotas papildu strukturālās reformas, lai tirgū palielinātu konkurenci.

               (11)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Somijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Somijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Somijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (12)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (13)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk 2. un 3. ieteikumā,

         AR ŠO Somijai 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.

               Sasniegt gada fiskālo korekciju vismaz 0,5 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadā un 0,6 % 2017. gadā. Jebkādu negaidītu papildu peļņu izlietot, lai paātrinātu vispārējās valdības parāda attiecības samazināšanu. Nodrošināt, ka laikus tiek pieņemta un īstenota administratīvā reforma nolūkā uzlabot sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksu lietderību.

               2.

               Ievērojot sociālo partneru lomu, nodrošināt, ka darba samaksas noteikšanas sistēma uzlabo vietējās darba samaksas noteikšanas sarunas un novērš neelastību, tādējādi veicinot konkurētspēju un pieeju, kurā lielāka ietekme ir eksporta rūpniecībai. Palielināt stimulus pieņemt darba piedāvājumus un nodrošināt mērķorientētus un pietiekami aktīvus darba tirgus pasākumus, tostarp pasākumus attiecībā uz imigrantu izcelsmes personām. Veikt pasākumus, lai samazinātu reģionālās un prasmju neatbilstības.

               3.

               Turpināt centienus palielināt konkurenci pakalpojumu nozarēs, tostarp mazumtirdzniecībā. Veicināt uzņēmējdarbību un ieguldījumus, tai skaitā samazinot administratīvo un regulējuma slogu, kā arī veicināt izaugsmi ražošanā ar augstu pievienoto vērtību.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  OV C 96, 11.3.2016., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Ieteikums Padomes atzinums par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2007.–2010. gadam

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---            EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                            Briselē, 11.6.2008
                                            SEC(2008) 2012 galīgā redakcija
                                  Ieteikums
                         PADOMES ATZINUMS
   par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2007.–2010. gadam
                            (iesniegusi Komisija)
LV                                                                          LV
 ---pagebreak---                                           PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         VISPĀRĒJS PAMATOJUMS
   Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai
   nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina
   nodarbinātības kāpumu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās
   disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot tā efektivitāti un ekonomisko
   pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.
   Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
   uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1, kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa,
   paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes un konverģences
   programmas un to ikgadējie atjauninājumi. Dalībvalstis, kuras jau ir pieņēmušas vienoto
   valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kuras vēl nav to
   pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas. Pirmā Polijas konverģences
   programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties
   uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada
   5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Regulā paredzēts, ka saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija
   novērtē un komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas,
   atjauninātās programmas vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.
   2.         ATJAUNINĀTĀS PROGRAMMAS NOVĒRTĒJUMA PAMATOJUMS
   Komisija ir pārbaudījusi jaunāko Polijas konverģences programmas atjauninājumu, kas
   iesniegts 2008. gada 26. martā, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to
   (sk. ierāmēto informāciju ar galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).
   Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek izvērtēta atjauninātās konverģences
   programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopoti:
   (1)      apskats par valsts stāvokli saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu
            (pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra);
   (2)      visjaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta
            preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences
            programmas atjauninājumu);
   (3)      valstu ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes budžeta politikas jomā —
            2008. gada maija atjauninātā redakcija;
   (4)      Komisijas novērtējums par 2007. gada oktobra valsts reformu programmas īstenošanas
            ziņojumu.
   1
            OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174,
            7.7.2005., 1. lpp). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami vietnē:
            http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm
LV                                                         2                                               LV
 ---pagebreak---    2.1.      Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz Poliju
   Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, kurā saskaņā ar 104. panta 6. punktu
   konstatēja, ka Polijai ir pārmērīgs budžeta deficīts, kura galvenais cēlonis ir 2003. gada valsts
   budžeta deficīts 4,1 % apmērā no IKP. Tajā pašā laikā Padome saskaņā ar 104. panta
   7. punktu pieņēma ieteikumus pārmērīga budžeta deficīta novēršanai. Konkrēti, Polijai ieteica
   veikt vidēja termiņa pasākumus, lai līdz 2007. gadam ticami un noturīgi samazinātu deficītu
   līdz 3 % no IKP atbilstīgi Padomes atzinumam par 2004. gada maija konverģences
   programmu. 2006. gada novembrī Padome nolēma, ka Polijas iestāžu līdzšinējā rīcība nav
   bijusi pareiza. 2007. gada februārī Padome pieņēma jaunus ieteikumus, apstiprinot 2007. gadu
   par termiņu korekciju veikšanai. Polijas iestādēm ieteica no 2006. līdz 2007. gadam panākt
   strukturālās bilances uzlabošanos par vismaz 0,5 procentu punktiem no IKP. 2007. gada
   novembrī Komisija pieņēma Padomei adresētu paziņojumu, kurā atzīts, ka Polija, atsaucoties
   uz Padomes ieteikumu, ir rīkojusies ieteikumam atbilstoši. Tomēr attiecībā uz 2008. un
   2009. gadu Komisija izteica bažas par to, vai pārmērīgais budžeta deficīts būs novērsts
   ilglaicīgi, pretējā gadījumā pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas procedūru nav iespējams
   atcelt. Gan Komisija, gan Padome lūdza Polijas iestādes iespējami drīzāk iesniegt atjaunināto
   konverģences programmu, kurā būtu izklāstīta vidēja termiņa stratēģija, kas būtu paredzēta
   visam pilnvaru laikam un atbilstu vajadzībai noturīgā veidā novērst pārmērīgo budžeta
   deficītu un turpmākai virzībai uz vidēja termiņa mērķi.
   Kopā ar šo ieteikumu Padomes atzinumam Komisija iesaka Padomei pieņemt lēmumu atcelt
   pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru attiecībā uz Poliju, jo pēc visaptveroša
   novērtējuma veikšanas tā ir secinājusi, ka pārmērīgais budžeta deficīts Polijā ir novērsts.
   2007. gada valsts budžeta faktiskais deficīts ir 2 % no IKP, kas ir zemāks par atsauces vērtību
   3 % no IKP. Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozes liecina, ka budžeta deficīts
   2008. un 2009. gadā nepārsniegs atsauces vērtību, t. i., 3 % no IKP.
   2.2.      Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmas atjauninājumu
   Padome 2007. gada 27. februāra atzinumā šādi apkopoja savu novērtējumu par
   2006.−2009. gada konverģences programmas iepriekšējo atjauninājumu. „Programmā
   paredzēts novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, atsaucoties uz 2. panta 7. punktu
   Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97, tomēr Padome atgādina, ka līdz šim veiktās darbības nav
   pietiekamas un plānotie pasākumi, šķiet, arī nav pietiekami šā rezultāta sasniegšanai. Lai gan
   turpmākajos gados programmā paredzēts gūt atbilstīgas sekmes VTM sasniegšanā saistībā ar
   lielas izaugsmes iespējām, ievērojami riski apdraud budžeta mērķu sasniegšanu un korekciju
   ilglaicīgu efektivitāti.”
   Ņemot vērā jaunu Polijai adresētu ieteikumu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, ko
   Padome 2007. gada 27. februārī pieņēma saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu, Padome
   aicināja Poliju „i) nodrošināt pārmērīga budžeta deficīta novēršanu līdz 2007. gadam saskaņā
   ar jauno ieteikumu atbilstīgi 104. panta 7. punktam; ii) izmantojot ekonomisko uzplaukumu,
   jebkādus papildu ieņēmumus novirzot deficīta samazināšanai, paātrināt korekciju tempu, lai
   sasniegtu VTM pēc plānotās pārmērīgā deficīta novēršanas, nosakot un īstenojot papildu
   pasākumus jo īpaši attiecībā uz izdevumiem, kas vajadzīgi, lai veiktu paredzētās korekcijas;
   iii) saglabāt rezultātus, kas gūti, veicot pensiju reformu.”
LV                                                   3                                               LV
 ---pagebreak---    2.3.      Valstu ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes budžeta politikas jomā
             — 2008. gada maija atjauninātā redakcija
   Padome 2008. gada 14. maijā pieņēma ieteikumu par atjauninātu 2008. gada redakciju
   dalībvalstu un Kopienas ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm un par dalībvalstu
   nodarbinātības politikas īstenošanu2. Budžeta politikas jomā Polijai ieteica „stiprināt fiskālo
   konsolidāciju un papildināt nominālā valsts budžeta deficīta griestus ar turpmākiem
   mehānismiem, lai uzlabotu izdevumu kontroli”.
   2.4.      Komisijas novērtējums par 2007. gada oktobra valsts reformu programmas
             īstenošanas ziņojumu
   Komisija 2007. gada 11. decembrī pieņēma Stratēģisko ziņojumu par Lisabonas izaugsmes un
   nodarbinātības atjaunoto stratēģiju3, kurā ietverts novērtējums par Polijas valsts reformu
   programmas 2007. gada oktobra īstenošanas ziņojumu, ko var rezumēt šādi.
   Polijas valsts reformu programmā norādīti šādi būtiskākie uzdevumi: valsts finanšu
   konsolidācija un labāka pārvaldība, uzņēmējdarbības attīstība, intensīvāka uzņēmumu
   inovācija; infrastruktūras uzlabošana un attīstība, konkurences nodrošināšana tīklu nozarēs,
   darba vietu radīšana un saglabāšana un bezdarba mazināšana; darbinieku un uzņēmumu
   pielāgošanās spēju uzlabošana.
   Komisijas novērtējumā ir atzīts, ka Polija 2005.–2007. gadā ir guvusi vien nelielus
   panākumus valsts reformu programmas īstenošanā.
   Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, kā arī gūtās sekmes, Komisija ieteica
   Polijai veikt pasākumus šādās jomās: fiskālā konsolidācija (izdevumu kontroles mehānismi);
   konkurence tīklu nozarēs; publisko struktūru veikta pētniecība un atbalsts privātai pētniecībai
   un attīstībai; elastdrošības pieeja, tostarp aktīva darba tirgus politika, sociālie pabalsti,
   mūžizglītība un izglītība.
   Turklāt Polijai ieteica pievērst uzmanību šādām jomām: transporta infrastruktūra; uzņēmumu
   reģistrācijas process; e-pārvalde; iekšējā tirgus tiesību aktu transponēšana; bērnu aprūpes
   iestādes.
   Pamatojoties uz Komisijas stratēģisko ziņojumu, Padome 2008. gada 14. maijā pieņēma
   ieteikumus par atjauninātu 2008. gada redakciju dalībvalstu, tostarp Polijas, ekonomikas
   politikas vispārējām pamatnostādnēm.
   2
           OV L 139, 29.5.2008., 57. lpp.
   3
           Komisijas paziņojums Eiropadomei „Stratēģisks ziņojums par atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei
           un nodarbinātībai: jauna cikla uzsākšana (2008.–2010. gads)”, COM(2007)803, 11.12.2007.
LV                                                       4                                                     LV
 ---pagebreak---                                     Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi
   Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un
   9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem:
   • vai saimnieciskās prognozes programmas pamatā ir reālistiskas;
   • dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas,
       lai to sasniegtu;
   • vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu
       vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā;
   • izvērtējot korekcijas, kas vērstas uz VTM sasniegšanu — vai korekcijas tiek veiktas ekonomiskā
       uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz
       euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās
       bilances uzlabojumu (izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), par 0,5 % no IKP, kas ir
       kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM;
   • nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu
       novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko
       strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laikposmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī
       potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar
       nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP
       un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu
       uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu
       pilnībā finansētu pensiju līmeni;
   • vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām
       pamatnostādnēm.
   Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, balstoties uz Komisijas dienestu
   2008. gada pavasara prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamā
   ražošanas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm.
   Novērtējumā tiek pārbaudīti arī:
   • parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, kam
       saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas
       uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība; Komisijas 2006. gada 12. oktobra
       paziņojumā izklāstīta pieeja ilgtermiņa ilgtspējības novērtēšanai4;
   • valsts reformu programmas, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei
       un nodarbinātībai, un tās 2007. gada oktobra īstenošanas ziņojuma atbilstības pakāpe; Ekonomikas
       un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija pavadvēstulē Eiropas Padomei par
       ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.–2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu
       programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām;
   • atbilstība rīcības kodeksam5, kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un
       konverģences programmām.
   4
             Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas
             Savienībā”, COM(2006) 574, 12.10.2006., un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu
             ģenerāldirektorāts (2006.), „The long-term sustainability of public finances in the European Union”,
             European Economy Nr. 4/2006.
   5
             „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un
             konverģences programmu formātu un saturu”, ko 2005. gada 11. oktobrī atbalstījusi ECOFIN padome.
LV                                                        5                                                       LV
 ---pagebreak---                                                       Ieteikums
                                            PADOMES ATZINUMS
              par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2007.–2010. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
   uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu6 un jo īpaši
   tās 9. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
   apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.
   (1)     Padome [2008. gada 8. jūlijā] izskatīja atjaunināto Polijas konverģences programmu
           laikposmam no 2007. gada līdz 2010. gadam7.
   (2)     Polijai nesen ir izdevies pietuvoties vidējam ienākumu līmenim ES, jo faktiskais IKP
           pieaugums ir palielinājies no vidēji 4,5 % 2003.–2005. gadā līdz vairāk nekā 6 %
           2006.–2007. gadā. Darbietilpīgo nozaru ražošanas apjomam palielinoties, ievērojami
           uzlabojās situācija darba tirgū, un bezdarba līmenis samazinājās no nepilniem 20 %
           2003. gadā līdz 9,5 % 2007. gadā. Tomēr bezdarba līmeņa samazināšanās liecina ne
           vien par būtisku nodarbinātības pieaugumu, bet arī par darbaspēka piedāvājuma
           samazināšanos migrācijas dēļ. Turklāt darbaspēka trūkumu vairākās nozarēs veicina
           nepietiekami stimuli strādāt, kā arī ievērojama emigrācija. Darbaspēka trūkums tirgū
           spiež palielināt algas, tas savukārt negatīvi ietekmē SPCI inflāciju, kas pēc veiksmīga
           stabilitātes perioda (no 2005. gada līdz 2007. gada pirmajai pusei) 2007. gada beigās ir
           būtiski pieaugusi. Valsts budžeta deficīts, kas 2003. gadā sasniedza augstāko rādītāju,
           proti, 6,25 % no IKP, katru gadu vidēji samazinājās par vairāk nekā 1 procentu punktu
           un 2007. gadā bija 2 % no IKP. Pēdējos gados rezultāti kopumā pārsniedza izvirzītos
           mērķus, pateicoties neparedzētai izaugsmei, kuras rezultātā radās negaidīti papildu
           ieņēmumi, savukārt izdevumu plāni netika pilnībā izpildīti. Turpmāka budžeta
           konsolidācija lielā mērā būs atkarīga no sociālo pabalstu sistēmas reformas
   6
           OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174,
           7.7.2005., 1. lpp). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami tīmekļa vietnē:
           http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm
   7
           Atjauninājums tika iesniegts 16 nedēļas pēc rīcības kodeksā noteiktā termiņa (1. decembris), jo
           novembrī tika veidota jauna valdība pēc oktobrī notikušajām vispārējām vēlēšanām.
LV                                                         6                                               LV
 ---pagebreak---        (galvenokārt attiecībā uz priekšlaicīgām pensijām un invaliditātes pabalstiem) un
       iedzīvotāju aktīvākas iesaistīšanās darba tirgū.
   (3) Šīs programmas pamatā esošajā makroekonomikas scenārijā paredzēts, ka reālais IKP
       pieaugums pakāpeniski samazināsies no 6,5% 2007. gadā līdz vidēji 5,2% pārējā
       programmas periodā. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā šobrīd pieejamo
       informāciju8, šķiet balstīts uz ticamiem pieņēmumiem par izaugsmi. Inflācijas
       prognozes programmā šķiet pārāk zemas, jo to pamatā ir diezgan optimistiski
       pieņēmumi par importa cenām un relatīvi neliels nominālās algas pieaugums vienam
       strādājošajam.
   (4) Faktiskais valsts budžeta deficīts 2007. gadā bija 2,0 % no IKP, salīdzinot ar 3,4 %,
       kas prognozēti 2006. gada novembra konverģences programmā. Galvenie iemesli bija
       reālā un nominālā IKP pieaugums, kas bija ievērojami lielāks, nekā prognozēts
       2006. gada novembrī, kā arī izdevumu ierobežošana. Proti, augstie uzņēmumu
       rentabilitātes rādītāji ļāva apturēt subsīdiju pieaugumu, savukārt bezdarba līmeņa
       straujā samazināšanās un Hausnera plānā9 ierosinātā indeksācijas atcelšana apturēja
       sociālo maksājumu pieaugumu. Turklāt valsts sektorā strādājošo atalgojums bija
       mazāks, nekā plānots. Visbeidzot, valsts investīcijas bija zemākas, nekā prognozēts, jo
       ES fondi tika apgūti lēnāk, nekā plānots. Kopumā izdevumu un IKP attiecība bija par
       1,5 procentu punktiem zemāka par 2006. gada novembrī prognozēto. Par ieņēmumiem
       jāteic, ka ieņēmumi no netiešajiem nodokļiem un sociālajām iemaksām izrādījās
       labāki, nekā paredzēts 2006. gada novembrī, galvenokārt ievērojami augstāku
       nodarbinātības rādītāju un algu pieauguma dēļ. Šos pozitīvos pārsteigumus aizēnoja
       sliktāki rezultāti citās ieņēmumu pozīcijās, piemēram, pozīcijā „tiešie nodokļi”, jo tika
       palielinātas ienākumu kategorijas, ko apliek ar noteiktu nodokļa likmi (tax brackets).
       Kopumā ieņēmumu attiecība bija nedaudz mazāka par plānoto. Strukturālajai bilancei
       uzlabojoties par aptuveni 1,5 procentu punktiem, 2007. gada budžeta izpildē tika
       pārsniegti norādījumi, kas izteikti Padomes 2007. gada 27. februāra atzinumā par
       iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu10.
   (5) Galvenais budžeta stratēģijas uzdevums ir noturīgs strukturālā valsts budžeta deficīta
       samazinājums (cikliski koriģēts deficīts, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu
       pasākumus), lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi (VTM) attiecībā uz budžetu, proti,
       strukturālo deficītu 1 % no IKP 2011. gadā, t. i., vienu gadu pēc programmas perioda
       beigām. Tas ir saskaņā ar iepriekšējo konverģences programmu, kurā VTM bija
       paredzēts izpildīt „pēc 2010. gada”. Plānots, ka kopējais deficīts 2008. gadā pieaugs
       par 0,5 procentu punktiem un būs 2,5 % no IKP, bet pēc tam samazināsies, 2010. gadā
       nonākot pie 1,5 % atzīmes. Primārās bilances izmaiņas būs līdzīgas, un prognozes
       liecina par pieaugumu no −0,2 % no IKP 2008. gadā līdz 0,8 % 2010. gadā. Ņemot
       vērā ražošanas apjoma pieauguma palēnināšanos, uzskata, ka strukturālās bilances
       pārmaiņas, kas aprēķinātas saskaņā ar kopīgi pieņemto metodiku, būs lielākas;
       strukturālais deficīts samazināsies no aptuveni 2,75 % no IKP 2008. gadā līdz nedaudz
   8
       Novērtējumā jo īpaši ņemta vērā Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognoze un Komisijas
       novērtējums par 2007. gada oktobra valsts reformu programmas īstenošanas ziņojumu.
   9
       Līdz šim plašākais un specifiskākais izdevumu reformas mēģinājums, kas ierosināts 2003. gadā ar
       mērķi samazināt valsts izdevumus sociālās aizsardzības, valsts pārvaldes un valsts atbalsta jomā. Cita
       starpā Hausnera plānā ikgadējo indeksāciju ir paredzēts aizstāt ar indeksāciju, ko veic, kad kumulētā
       inflācija pārsniedz 5 %, vai ik pēc trim gadiem (atkarībā no tā, kurš kritērijs sasniegts pirmais).
   10
       OV C 72, 29.3.2007., 13. lpp.
LV                                                    7                                                       LV
 ---pagebreak---        vairāk kā 1 % 2010. gadā. Budžeta korekciju pamatā ir izdevumu korekcija, un tās bija
       plānotas 2009. un 2010. gadā. 2008. gadā deficīta pieauguma galvenie iemesli ir
       straujš investīciju apjoma kāpums, kā arī sociālo iemaksu būtiska samazināšanās (ko
       daļēji kompensēs citu ieņēmumu palielināšanās). 2009.–2010. gadā konsolidāciju
       panāks, galvenokārt ierobežojot strādājošo atalgojumu, sociālos pabalstus un
       starppatēriņu. No 2007. līdz 2009. gadam plānotais deficīta samazināšanas temps ir
       lēnāks, nekā programmas iepriekšējā atjauninājumā paredzētais, tomēr atskaites
       punkts (2007. g.) un visi jaunie deficīta mērķi konverģences programmas 2008. gada
       marta atjauninātajā redakcijā ir labāki, nekā 2006. gada novembra redakcijā izvirzītie
       mērķi. Riski, kas apdraud programmā izteiktās 2008. gada budžeta prognozes, kopumā
       šķiet līdzsvaroti, taču rezultāti galu galā varētu būt sliktāki par programmā
       norādītajiem. Programmā norādītais 2008. gada deficīta mērķis ir tāds pats, kā
       2008. gada pavasara prognozēs (2,5 % no IKP). 2008. gada pirmā ceturkšņa dati par
       naudas plūsmu centrālajā budžetā liecina par ieņēmumu rezultātiem, kas pārsniedz
       budžeta prognozes, bet programmā 2008. gadā paredzēts nedaudz lielāks pieaugums
       nekā Komisijas 2008. gada pavasara prognozēs, un arvien pieaugošā prasība palielināt
       algu valsts sektorā nodarbinātajiem rada risku valsts finansēm. No otras puses,
       inflācija, kas pārsniedz programmā pieņemto inflāciju, samazinās 2008. gada
       izdevumu attiecību, jo izdevumi galvenokārt ir fiksēti nominālā izteiksmē. Tomēr
       2008. gada augstie inflācijas rādītāji 2009. gadā varētu veicināt algas pieaugumu valsts
       sektorā strādājošajiem, kā arī būt par iemeslu lielākām pensijām un sociālajiem
       pabalstiem, nekā programmā plānots, stāvokli vēl vairāk varētu pasliktināt
       indeksācijas mehānisma reforma, kas paredz no 2008. gada sociālo pabalstu apjomu
       piesaistīt ne tikai patēriņa cenām, bet daļēji arī algām. Lai gan parlaments jau ir
       pieņēmis deficītu palielinošus pasākumus (iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmes
       samazināšana), izlīdzinošo pasākumu plāni ir nenoteikti, un to ietekme uz budžetu —
       neskaidra (izņemot akcīzes nodokļa likmes paaugstināšanu, kas saistīta ar
       harmonizāciju ES mērogā, taču tas pilnībā nekompensēs iedzīvotāju ienākuma
       nodokļa samazinājumu). Ja valdības pieņēmumi par turpmāku nodarbinātības līmeņa
       kāpumu nepiepildīsies, pēc 2008. gada var būt grūti turpināt budžeta konsolidāciju,
       kas 2006.–2007. gadā balstījās uz intensīvu darbvietu skaita pieaugumu. No otras
       puses, kopējā valsts budžeta bilances attīstība ir pozitīva: ieņēmumi bieži vien ir
       izrādījušies augstāki, nekā plānots, savukārt izdevumu plāni ne vienmēr ir izpildīti.
   (6) Ņemot vērā šo riska novērtējumu, programmā izklāstītais budžeta stāvoklis šķiet
       atbilstīgs Padomes ieteikumam noturīgā veidā novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz
       2007. gadam. Tomēr programmas periodā nevarēs izveidot drošības rezervi, lai netiktu
       pārkāpta deficīta robežvērtība 3% no IKP. Turklāt programmā norādītais budžeta
       stāvoklis var izrādīties nepietiekams, lai nodrošinātu VTM sasniegšanu līdz
       2011. gadam, kā iecerēts programmā. Tā kā patlaban valda labvēlīgi apstākļi
       ekonomikas attīstībai, korekciju temps programmā izvirzīto VTM sasniegšanai ir
       nepietiekams, un 2008. gadā tas jāpaātrina, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un
       izaugsmes paktam. Tādēļ jāveic atbilstīgi pasākumi. Turklāt, ja radīsies inflācijas un
       algu spiediens, būs nepieciešama stingrāka fiskālā nostāja, nekā paredzēts programmā,
       lai nepieļautu ekonomikas pārkaršanu.
   (7) Valsts finanšu ilgtspējība Polijā nešķiet īpaši apdraudēta. Ņemot vērā 2005. gadā
       izteiktās prognozes un pamatojoties uz kopīgo metodiku, tā ir viena no ES valstīm,
       kuras budžetu ilgtermiņā vismazāk ietekmē sabiedrības novecošana. Tomēr no
       2008. gada sociālos pabalstus indeksēs, ne tikai ņemot vērā patēriņa cenas, bet daļēji
       arī algas; ilgākā laikposmā tas radīs izdevumu kāpumu. Budžeta stāvoklis, kam
LV                                              8                                               LV
 ---pagebreak---            2007. gadā raksturīgs neliels strukturālais primārais deficīts, ir labāks nekā stāvoklis
           iepriekšējās programmas sākumā, tomēr tas apdraud valsts finanšu ilgtspējību, pat
           neņemot vērā sabiedrības novecošanas ilgtermiņa ietekmi uz budžetu. Tālab turpmāka
           valsts finanšu konsolidācija, ieskaitot konverģences programmā iestrādāto
           priekšlaicīgas pensionēšanās reformu (tā saukto „pārejas pensiju” ieviešana,
           priekšlaicīgas pensionēšanās iespēju paredzot vien konkrētu īpaši grūtu profesiju
           pārstāvjiem), palīdzēs gan kāpināt darbaspēka aktivitāti un nodarbinātību, gan mazināt
           draudus valsts finanšu ilgtspējībai.
   (8)     Konverģences programma šķiet atbilstīga 2007. gada oktobra valsts reformu
           programmas īstenošanas ziņojumam. Konkrēti, abās programmās paredzētas reformas
           priekšlaicīgas pensionēšanās un invaliditātes pabalstu jomā, lauksaimnieku sociālās
           nodrošināšanas sistēmas reforma, veselības aprūpes reforma, valsts finanšu
           reorganizācija un decentralizācija, daudzgadu budžeta izstrāde. Tomēr konverģences
           programmā nav ietverts kvalitatīvais novērtējums par valsts reformu programmas
           2007. gada oktobra īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi atbilstīgi vidēja termiņa
           fiskālajai stratēģijai (aplūkojot, piemēram, iespējamo ietekmi uz izaugsmi un
           nodarbinātību). Taču programmā ir sniegta sistemātiska informācija par valsts reformu
           programmā iekļauto galveno reformu tiešajām budžeta izmaksām.
   (9)     Konverģences programmas budžeta stratēģija daļēji atbilst valstu ekonomikas politikas
           vispārējām pamatnostādnēm, kas iekļautas saistībā ar Lisabonas stratēģiju izdotajās
           integrētajās pamatnostādnēs budžeta politikas jomā. Lai gan programmā paredzēta
           turpmāka fiskālā konsolidācija, nav minēti mehānismi izdevumu kontroles
           pastiprināšanai.
   (10)    Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā par
           stabilitātes un konverģences programmām, programmā vērojamas dažas nepilnības
           fakultatīvajos datos.
   Kopumā var secināt, ka valsts budžeta deficīts 2007. gadā ir koriģēts un, lai gan deficīts un
   parāds nepārsniegs attiecīgo atsauces vērtību, proti, 3 % un 60 % no IKP, programmā ir
   paredzēta valsts budžeta bilances pasliktināšanās par 0,5 procentu punktiem 2008. gadā un
   virzība uz VTM sasniegšanu programmas perioda pēdējos gados, ņemot vērā labvēlīgas
   izaugsmes izredzes. Prognozētā strukturālā pasliktināšanās par nepilniem 0,5 procentu
   punktiem no IKP 2008. gadā nav saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Ņemot vērā
   risku, ka budžeta mērķi no 2009. gada netiks izpildīti specifisku pasākumu trūkuma dēļ,
   VTM, iespējams, netiks sasniegts līdz 2011. gadam, kā bija plānots programmā. Turklāt, ja
   radīsies inflācijas spiediens, būs nepieciešama stingrāka fiskālā nostāja, nekā paredzēts
   programmā. Šķiet, ka risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību Polijā ir zems,
   taču ir vajadzīga priekšlaicīgas pensionēšanās sistēmas reforma.
   Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu un vajadzību nodrošināt valsts finanšu ilgtspējību,
   Polija tiek aicināta izmantot labvēlīgos izaugsmes apstākļus, lai nostiprinātu strukturālo
   korekciju tempu virzībā uz VTM, jo īpaši tādēļ, lai apturētu iespējamo inflācija spiedienu,
   izmantojot papildu ieņēmumus un neizmantotos resursus deficīta samazināšanai 2008. gadā
   un nākamajos gados precizējot un veicot pasākumus, galvenokārt izdevumu jomā.
LV                                                9                                                 LV
 ---pagebreak---                Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums
                                                                 2006      2007        2008       2009      2010
                                      KP 2008. g. marts            6,2       6,5          5,5        5,0      5,0
            Reālais IKP
                                       COM 2008. g. apr.           6,2       6,5          5,3        5,0      n.d.
           (izmaiņas %)
                                        KP 2006. g. nov.           5,4       5,1          5,1        5,6      n.d.
                                      KP 2008. g. marts            1,3       2,6          3,5        2,9      2,5
           SPCI inflācija
                                       COM 2008. g. apr.           1,3       2,6          4,3        3,4      n.d.
                 (%)
                                        KP 2006. g. nov.           1,4       2,1          2,5        2,5      n.d.
         Ražošanas apjoma             KP 2008. g. marts            0,5       1,1          0,7      −0,2     −0,9
              starpība1               COM 2008. g. apr.2           0,6       1,2          0,5      −0,7       n.d.
      (% no potenciālā IKP)             KP 2006. g. nov.           0,5       0,5          0,3        0,4      n.d.
                Neto                  KP 2008. g. marts          −2,6       −2,6       −3,5        −4,2     −4,6
      aizdevums/aizņēmums              COM 2008. g. apr.         −2,5       −2,6        −2,3       −3,6       n.d.
      salīdzinājumā ar pārējo
               pasauli                  KP 2006. g. nov.         −1,6       −1,8       −2,2        −2,7       n.d.
            (% no IKP)
                                      KP 2008. g. marts          −3,8       −2,0       −2,5        −2,0     −1,5
      Valsts budžeta bilance
                                       COM 2008. g. apr.         −3,8       −2,0        −2,5       −2,6       n.d.
            (% no IKP)
                                        KP 2006. g. nov.         −3,9       −3,4       −3,1        −2,9       n.d.
                                      KP 2008. g. marts          −1,1        0,2       −0,2          0,3      0,8
          Primārā bilance
                                       COM 2008. g. apr.         −1,1        0,6          0,2        0,1      n.d.
            (% no IKP)
                                        KP 2006. g. nov.         −1,5       −1,0       −0,7        −0,6       n.d.
                                      KP 2008. g. marts          −4,0       −2,4       −2,8        −1,9     −1,1
     Cikliski koriģētā bilance1
            (% no IKP)                 COM 2008. g. apr.         −4,0       −2,5        −2,7       −2,3       n.d.
                                        KP 2006. g. nov.         −4,1       −3,6       −3,2        −3,0       n.d.
                                      KP 2008. g. marts          −4,0       −2,4       −2,8        −1,9     −1,1
        Strukturālā bilance3
                                       COM 2008. g. apr.         −4,0       −2,5        −2,7       −2,3       n.d.
            (% no IKP)
                                        KP 2006. g. nov.         −4,1       −3,6       −3,2        −3,0       n.d.
                                      KP 2008. g. marts          47,6       44,9        44,2       43,3      42,3
      Valsts kopējais parāds
                                       COM 2008. g. apr.         47,6       45,2        44,5       44,1       n.d.
            (% no IKP)
                                        KP 2006. g. nov.         48,9       50,0        50,3       50,2       n.d.
   Piezīmes
   1
     Starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu un cikliski koriģēto bilanci saskaņā ar programmām ir
   pārrēķinājuši Komisijas dienesti, pamatojoties uz programmās iekļauto informāciju.
   2
     Pamatojoties uz aplēsēm par attiecīgi 5,2%, 5,9%, 6,0% un 6,2% potenciālo pieaugumu 2006.–2009. gadā.
   3
     Cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. Jaunākajā programmā un
   Komisijas dienestu rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu.
   Avoti
   Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2008. gada pavasara ekonomikas prognozes (COM);
   Komisijas dienestu aprēķini.
LV                                                          10                                                     LV


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006SC0025

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Čehijas atjaunināto konverģences programmu 2005. - 2008. gadam  /* SEC/2006/0025 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 11.1.2006SEC(2006) 25 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Čehijas atjaunināto konverģences programmu 2005. - 2008. gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSVispārēja informācijaStabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu. Pirmo reizi pakts tika grozīts 2005. gadā. Kaut arī reforma atzina pakta lietderīgumu fiskālās disciplīnas nostiprināšanā, tomēr tai vajadzēja nostiprināt pakta efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgtermiņā nodrošināt valstu finanšu stabilitāti.Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir pakta sastāvdaļa, paredz, ka dalībvalstis Padomei un Komisijai iesniedz stabilitātes vai konverģences programmas un ikgadējās atjauninātās programmas (dalībvalstis, kuras jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, Padomei un Komisijai iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas un dalībvalstis, kuras vēl nav pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Čehijas Republikas pirmā konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar regulu, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padome 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu. Saskaņā ar šo pašu procedūru, atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas novērtē Komisija un pārbauda augstāk minētā komiteja, pie kam arī Padome var tās pārbaudīt.Šajās programmās dalībvalstīm jānorāda vidējā termiņa mērķis attiecībā uz budžeta stāvokli un jānosaka politikas pasākumi tā sasniegšanai un saglabāšanai, tai skaitā pavadošās saimnieciskās prognozes. Saskaņā ar pakta reformu, vidējā termiņa mērķi konkrētām dalībvalstīm ir dažādi, ņemot vērā Savienības ekonomisko un budžetāro neviendabīgumu, tai skaitā attiecībā uz ilgtspējības fiskālo apdraudējumu. Citas reformas sastāvdaļas ir šādas: cikla laikā simetriskāka pieeja fiskālajai politikai jāpanāk ar uzlabotu budžeta disciplīnu ekonomikas uzplaukuma laikā, kamēr "galvenās strukturālās reformas”, kam ir redzama pozitīva ietekme uz fiskālo stabilitāti ilgā laika posmā, būtu jāveic, ja vērojama pagaidu novirze no vidējā termiņa mērķa vai tā korekcijām.Komisija ir pārbaudījusi šo nesen iesniegto atjaunināto Čehijas Republikas konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognožu rezultātus, rīcības kodeksu[2], vispārīgi pieņemtu potenciālā ražošanas apjoma aplēšu metodoloģiju, cikliski koriģētās bilances un vispārējas ekonomikas politikas vadlīniju ieteikumus, kas iekļauti integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam un, pamatojoties uz tās tālāk minēto novērtējumu, ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to.Novērtējums1.  Čehijas otrā atjauninātā konverģences programma laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam tika iesniegta 2005. gada 24. novembrī. Programma kopumā atbilst stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugam, kas noteikts jaunajā rīcības kodeksā un sniedz visu tajā paredzēto obligāto informāciju un lielāko daļu izvēles datu.2.  Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, ka Čehijai ir pārmērīgs deficīts. Saskaņā ar tā paša datuma Padomes ieteikuma 104. panta 7. punktu, pārmērīgais deficīts jānovērš līdz 2008. gadam. Savā 2005. gada 18. janvāra atzinumā par Čehijas iepriekšējo atjaunināto konverģences programmu laika posmam no 2004. gada līdz 2007. gadam Padome ieteica Čehijai „novirzīt ieņēmumus, kas pārsniedz budžetā plānotos, deficīta samazināšanai un stingri ievērot valsts vidējā termiņa izdevumu maksimālās robežas, kas no 2006. gada būs juridiski saistoši.” Turklāt Čehijas tika aicināta „paātrināt pensiju reformu un veikt veselības aprūpes sistēmas reformu, lai uzlabotu valsts finanšu noturību.”3.  Pēc sasniegtajiem panākumiem ekonomiskajās reformās un ekonomikas stabilizēšanā deviņdesmito gadu vidū, Čehijas saskārās ar makroekonomisku nelīdzsvarotību, kas 1997. gada maijā noveda pie ārvalstu valūtas krīzes un ekonomikas lejupslīdes 1997.-1999. gados. Plašas strukturālas reformas finanšu un uzņēmumu jomās palīdzēja ekonomikai atgūties sākot ar 2000. gadu. Kopš tā laika faktiskais IKP gada pieaugums vidēji ir 3 %, salīdzinot ar ES vidējo gada pieauguma likmi 1,7 % apmērā.4.  Programmā apskatīti trīs makroekonomisko prognožu scenāriji: „pamata”, „optimistiskais” un „pesimistiskais” scenārijs. „Pamata” scenārijs uzskatāms par atskaites scenāriju budžeta prognožu izvērtēšanai. Tas paredz faktisko IKP gada pieaugumu 4,8 % apmērā 2005. gadā un 4,4 % apmērā 2006. gadā, ar vieglu kritumu līdz 4 ¼ % laika posmā no 2007. līdz 2008. gadam. Kopumā tas atbilst Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozēm laika posmam no 2005. līdz 2007. gadam. Par 2008. gadu pieaugums nedaudz pārsniedz Komisijas dienestu iespējamā pieauguma aprēķinus. Tādējādi programmas pamatā liktās pieauguma prognozes var uzskatīt par ticamām, pēdējā gadā pat labvēlīgām. Ņemot vērā to, ka iespējamais pieaugums varētu būt novērtēts par augstu, cikliskie nosacījumi varētu būt labvēlīgāki nekā programmas prognozēs norādītie. Paredzams, ka inflācija pieaugs no 1,5 % 2005. gadā līdz 2,2 % 2006. gadā un 2007. gadā nedaudz pazemināsies līdz 2,0 %, kas šķiet samērā optimistiski.5.  Pēc tam, kad laika posmā no 2002. gada jūlija līdz 2004. gada februārim kronas vērtība pret euro samazinājās par gandrīz 15 %, Čehijas valūta pievienojās noturīgai valūtas vērtības pieauguma tendencei reģionā līdz 2005. gada martam un tās vērtība pret euro atguva 12 %. Šo tendenci uz laiku pārtrauca vērtības samazinājums 2005. gada martā-aprīlī, taču kronas vērtība atkal sāka pieaugt 2005. gada jūnijā. Čehijas ilgtermiņa procentu likmes joprojām ir zemas. Sekojot to samazinājumam 2004. gada otrajā pusē, starpība pret euro zonu svārstījās starp 0 un 40 bāzes punktiem gandrīz visa 2005. gada garumā. Konverģences programma nosaka, ka Čehija gatavojas pievienoties euro zonai 2010. gadā un no jauna apstiprina, ka līdzdalība valūtas maiņas mehānismā (ERM II) ir jāsamazina līdz minimāli nepieciešamajam laika posmam. Indikatīvajā kalendārā par pilntiesīgu pievienošanos euro zonai, ko nesen ir publicējusi Finanšu ministrija, minēta iespējamā pievienošanās valūtas maiņas mehānismam (ERM II) 2007. gada otrajā pusē.6.  Pamatojoties uz Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozēm, vispārējais valsts budžeta deficīts 2005. gadā tiek plānots 3,2 % no IKP apmērā, pretstatā 4,7 % no IKP, kas tika prognozēti iepriekšējā atjauninātajā programmā. Sagaidāms, ka deficītu galvenokārt ietekmēs centrālās valdības budžeta, un jo īpaši valsts budžeta rezultāti, kurā konstatēti (uz skaidras naudas pamata) nodokļu ieņēmumi, kas pārsniedz budžetā plānotos, kā arī izdevumu sadaļas neizpilde par apmēram 1,5 % no IKP.7.  Šī atjauninātā programma tiecas samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu zem 3% no IKP atsauces vērtības 2008. gadā, ņemot vērā Padomes ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Jo īpaši tā paredz samazināt deficītu par vairāk kā 2 IKP procentu punktiem laika posmā no 2005. gada līdz 2008. gadam un primāro deficītu par 2,3 procentu punktiem. Taču, neskaitot divu vienreizēju izdevumu ietekmi 2005. gadā, nominālā deficīta uzlabojums šajā laika posmā bija tikai 1 IKP procentu punkts. Deficīta samazinājums galvenokārt atspoguļo izdevumu samazinājumu (par 2,3 IKP procentu punktiem) programmas laikā, kamēr ieņēmumi kopumā paliek nemainīgi (-0,2 procentu punkti). Valsts patēriņš un sociālie pabalsti ir tie izdevumu posteņi, kurus kā IKP daļu paredzēts samazināt visvairāk. Valsts ieguldījumiem paredzēts būtisks pieaugums no 5 % no IKP 2004. gadā līdz pāri par 6 % no IKP 2008. gadā, ievērojami pārsniedzot ES vidējo rādītāju (2,5 % no IKP 2005. gadā). Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, 2005. gada novembra atjauninātā programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas, neskatoties uz to, ka tās pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ievērojami stingrāks.8.  Atbilstoši Komisijas dienestu aprēķiniem, kas veikti, pamatojoties uz programmu un saskaņā ar vispārīgi pieņemto metodoloģiju, plānots, ka programmas darbības laikā strukturālā bilance uzlabosies tikai nedaudz (par ½ IKP procentu punktu). Plānotais budžeta pozīciju pielāgojums ir atlikts uz programmas beigu posmu un koncentrēts tajos gados, kad paredzama reālā un faktiskā ražošanas apjoma pozitīva starpība. Sagaidāms, ka 2006. gadā būs pat fiskālās pozīcijas pasliktināšanās. Kā vidēja termiņa mērķi tādam budžeta stāvoklim, kas noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā, atjauninātā programma nosaka strukturālo bilanci „apm. -1 % no IKP apmērā”, ko paredzēts sasniegt līdz 2012. gadam.9.  Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir stingrāks nekā minimālais kritērijs (kas noteikts, pamatojoties uz deficītu 1 ½ % no IKP apmērā), tā sasniegšanai vajadzētu paredzēt drošības rezervi pret pārmērīga deficīta rašanos. Programmas vidējā termiņa mērķis ir noteikts pienācīgā līmenī, jo tas atbilstīgi atspoguļo parāda attiecību un iespējamo vidējo reālo un faktisko ražošanas apjoma pieaugumu ilgākā laika posmā.10.  Šīs programmas budžeta prognožu riski kopumā šķiet līdzsvaroti. No vienas puses, piesardzīgas budžeta plānošanas rezultātu izklāsts norāda, ka rezultāti varētu būt labāki nekā plānots (kā tas bija 2004. gadā un Komisijas dienesti sagaida situācijas atkārtošanos 2005. gadā). Budžetu pamatā liktās pieauguma prognozes parasti ir bijušas reālas un pieņēmumi par nodokļu elastīgumu piesardzīgi. Turklāt budžetā plānotie izdevumi ne vienmēr tika veikti pilnībā, galvenokārt tādēļ, ka pastāvēja iespēja pārnest neiztērētos līdzekļus no iepriekšējiem budžeta gadiem. No otras puses, programma atsaucas uz vairākiem (ieteiktiem) pasākumiem sociālo izdevumu jomā, kas šajā sadaļā drīzāk palielinātu nekā samazinātu izdevumus, kā tas paredzēts programmā. Turklāt 2004. gadā tika uzkrāti pārnestie izdevumi, kas pārsniedz 1 % no IKP, un Komisijas dienesti sagaida to palielināšanos 2005. gadā. Ja šīs ievērojamās pārnestās summas tiks iztērētas papildus visiem budžetā plānotajiem izdevumiem – no kuriem jo īpaši 2006. gadā nevar atteikties, jo tas ir vēlēšanu gads – budžeta izpildes rezultāti varētu būt sliktāki nekā plānots jo īpaši 2006. gadā. Turklāt pieauguma prognozes pēdējam programmas gadam šķiet labvēlīgas.11.  Ņemot vērā riska novērtējumu, programmā budžeta stāvoklis šķiet atbilstošs tam, lai, kā to iesaka Padome, koriģētu pārmērīgo deficītu līdz 2008. gadam, kas ir pēdējais programmas gads. Tomēr paredzētās strukturālās korekcijas varētu pastiprināt, jo īpaši ņemot vērā daudz labāka rezultāta iespēju 2005. gadā un pieauguma prognožu augšupvērstu pārskatīšanu.12.  Laika posmā no 2005. līdz 2008. gadam sagaidāms, ka valsts parāds palielināsies par ½ IKP procentu punktu un sasniegs gandrīz 38 % no IKP 2008. gadā, kas ir ievērojami zemāk par 60 % no IKP atsauces vērtības. Primārā deficīta negatīvo ietekmi lielā mērā paredzēts kompensēt ar pozitīvu „sniega bumbas” efektu, kad viegli pieaugošu netiešu procentu likmju negatīvā ietekme tiks kompensēta, turpinoties augsta nominālā IKP pieaugumam. Paredzams, ka krājumu un plūsmu korekcijas arī mazinās parāda pieaugumu.13.  Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību, Čehija šķiet pakļauta augstam riskam to budžetā plānoto izdevumu dēļ, kas saistīti ar iedzīvotāju novecošanu. Lai gan no ES perspektīvas šobrīd parāda attiecība ir samērā zema, augstais deficīts veicina parāda daļas pieaugumu ilgtermiņa prognozēs līdz 2050. gadam, kas palielina parāda ilgtspējības risku. Tajā pašā laikā, ņemot vērā paredzēto ievērojamo pensiju izmaksu pieaugumu laika posmā, uz kuru attiecas prognozes, sagaidāms, ka valsts finansēm tiks uzlikts būtisks slogs. Valsts finanšu plānotās konsolidācijas stingra īstenošana vidējā termiņā un budžeta stāvokļa turpmāka nostiprināšana kopā ar papildus strukturālām reformām, lai samazinātu to izmaksu pieaugumu, kas saistītas ar sabiedrības novecošanu, jo īpaši izdevumi pensijām un veselības aprūpei, šķiet īpaši nozīmīgas valsts finanšu ilgtspējības apdraudējuma samazināšanai[3].14.  Plānotie pasākumi valsts finanšu jomā kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Jo īpaši programma paredz koriģēt pārmērīgo deficītu, ievērojot Padomes ieteikumus. Tajā arī minēti pasākumi līdzekļu piešķiršanai, lai tie būtu vērsti uz izaugsmes un nodarbinātības veicināšanu, jo īpaši samazinot valsts sektora nozīmi ekonomikā un pārorientējot nodokļu slogu no tiešajiem nodokļiem uz netiešajiem. Tomēr, lai arī valdība apzinās ilgtermiņa ilgtspējības problēmu, programmā nav minēti konkrēti soļi tās risināšanai.15.  Čehijas Valsts reformu programma, kas iesniegta 2005. gada 14. oktobrī saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, nosaka ilgtspējību kā galveno problēmu, kas ietekmē valsts finanses. To nedaudzo konkrēto reformas pasākumu, kas noteikti Valsts reformu programmā, ietekme uz budžetu ir atspoguļota konverģences programmas budžeta prognozēs. Konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst Valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Jo īpaši konverģences programmā ir uzsvērti pasākumi, kas atbalsta nodarbinātību un izaugsmi, izmainot ieņēmumu un izdevumu struktūru (jo īpaši pārorientējot nodokļu slogu no tiešajiem nodokļiem uz netiešajiem un samazinot valdības patēriņu un pārskaitījumus) un padarot valsts ieguldījumus par izdevumu prioritāti, taču tā nesniedz konkrētus reformu soļus ilgtermiņa ilgtspējības nodrošināšanai. Programma arī paredz vidējā termiņa izdevumu maksimālo robežu nostiprināšanu, īstenojot saistošus principus valsts budžeta pozīcijām un valsts līdzekļiem un iesaistot pašvaldības budžeta plānošanas procesā.Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un Padomes 2004. gada 5. jūlijā izteiktos ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Čehijai ieteicams:(i) pastiprināt budžeta strukturālās pielāgošanas centienus, ņemot vērā to, ka tas tikai nedaudz atpaliek no atsauces vērtības, kas jāsasniedz 2008. gadā (kas ir gala termiņš pārmērīgā deficīta korekcijai), un pilnībā izmantot tās priekšrocības, ko sniegtu pieauguma prognožu augšupvērsta pārskatīšana, salīdzinot ar Padomes ieteikumos minētajām;(ii) uzlabot budžeta plānošanas kvalitāti, jo īpaši analizējot cēloņus ievērojamu izdevumu summu pārnešanai, un nostiprināt vidējā termiņa izdevumu maksimālās robežas;(iii) uzlabot valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, jo īpaši paātrinot pensiju reformu un veicot reformu veselības aprūpes sistēmā.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Čehijas atjaunināto konverģences programmu 2005. - 2008. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.16.  Padome [2006. gada 24. janvārī] pārbaudīja Čehijas Republikas atjaunināto konverģences programmu par laika posmu no 2005. līdz 2008. gadam. Programma kopumā atbilst stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugam, kas noteikts jaunajā rīcības kodeksā, un sniedz visu tajā paredzēto obligāto informāciju un lielāko daļu izvēles datu.17.  Pēc sasniegtajiem panākumiem ekonomiskajās reformās un ekonomikas stabilizēšanā deviņdesmito gadu vidū, Čehijas saskārās ar makroekonomisku nelīdzsvarotību, kas 1997. gada maijā noveda pie ārvalstu valūtas krīzes un ekonomikas lejupslīdes 1997.-1999. gados. Plašas strukturālas reformas finanšu un uzņēmumu sfērās palīdzēja ekonomikai atgūties sākot ar 2000. gadu. Kopš tā laika faktiskais IKP gada pieaugums vidēji bija 3 %, salīdzinot ar ES vidējo gada pieauguma likmi 1,7 % apmērā. Programmā apskatīti trīs dažādi makroekonomisko un budžeta prognožu scenāriji: „optimistiskais” scenārijs, „pamata” un „pesimistiskais” scenārijs. „Pamata” scenārijs uzskatāms par atskaites scenāriju budžeta prognožu izvērtēšanai, jo, izvērtējot salīdzinājumā ar pašlaik pieejamo informāciju, pieauguma prognozes var uzskatīt par ticamām, pēdējā gadā pat labvēlīgām. Tas paredz faktisko IKP gada pieauguma nelielu kritumu no 4,8 % 2005. gadā uz vidēji 4,3% programmas atlikušajā laika posmā. Ņemot vērā to, ka iespējamais pieaugums varētu būt novērtēts par augstu, cikliskie nosacījumi varētu būt labvēlīgāki nekā programmas prognozēs norādītie. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju šķiet zemas.18.  Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, ka Čehijai ir pārmērīgs deficīts. Saskaņā 2004. gada 5. jūlija Padomes ieteikuma 104. panta 7. punktu, pārmērīgais deficīts jānovērš līdz 2008. gadam. Savā 2005. gada 18. janvāra atzinumā par Čehijas iepriekšējo atjaunināto konverģences programmu laika posmam no 2004. gada līdz 2007. gadam Padome ieteica Čehijai „novirzīt ieņēmumus, kas pārsniedz budžetā plānotos, deficīta samazināšanai un stingri ievērot valsts vidējā termiņa izdevumu maksimālās robežas, kas no 2006. gada būs juridiski saistoši.” Turklāt Čehija tika aicināta „paātrināt pensiju reformu un veikt veselības aprūpes sistēmas reformu, lai uzlabotu valsts finanšu noturību.”19.  Pamatojoties uz Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozēm, vispārējais valsts budžeta deficīts 2005. gadā tiek plānots 3,2 % no IKP apmērā, pretstatā 4,7 % no IKP, kas tika prognozēti iepriekšējā atjauninātajā programmā. Sagaidāms, ka deficītu galvenokārt ietekmēs centrālās valdības budžeta, un jo īpaši valsts budžeta rezultāti, kurā konstatēti nodokļu ieņēmumi, kas pārsniedz budžetā plānotos, un izdevumu sadaļas neizpilde par apmēram 1,5 % no IKP.20.  Šī atjauninātā programma tiecas samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu zem 3% no IKP atsauces vērtības 2008. gadā, ņemot vērā Padomes ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Jo īpaši tā paredz samazināt deficītu par vairāk kā 2 IKP procentu punktiem laika posmā no 2005. gada līdz 2008. gadam un primāro deficītu par 2,3 procentu punktiem. Taču, neskaitot divu vienreizēju izdevumu ietekmi 2005. gadā, nominālā deficīta uzlabojums šajā laika posmā bija tikai 1 IKP procentu punkts. Deficīta samazinājums galvenokārt atspoguļo izdevumu samazinājumu (par 2,3 IKP procentu punktiem) programmas laikā, kamēr ieņēmumi kopumā paliek nemainīgi (- 0,2 procentu punkti). Valsts patēriņš un sociālie pabalsti ir tie izdevumu posteņi, kurus kā IKP daļu paredzēts samazināt visvairāk. Valsts ieguldījumiem paredzēts būtisks pieaugums no 5 % no IKP 2004. gadā līdz pāri par 6 % no IKP 2008. gadā, ievērojami pārsniedzot ES vidējo rādītāju (2,5 % no IKP 2005. gadā). Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, 2005. gada novembra atjauninātā programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas, neskatoties uz to, ka tās pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ievērojami stingrāks.21.  Paredzēts, ka programmas darbības laikā strukturālā bilance (piem., cikliski koriģētās bilances neto no vienreizējiem un citiem pagaidu pasākumiem), ko aprēķina saskaņā ar vispārīgi pieņemtu metodoloģiju, uzlabosies par ½ % no IKP. Programma nosaka vidēja termiņa mērķi budžeta stāvokļa strukturālajam deficītam „apm. 1% no IKP apmērā”, ko tā neplāno sasniegt programmas darbības laikā. Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir stingrāks nekā minimālais kritērijs (kas noteikts, pamatojoties uz deficītu 1 ½ % no IKP apmērā), tā sasniegšanai vajadzētu paredzēt drošības rezervi pret pārmērīga deficīta rašanos. Programmas vidējā termiņa mērķis ir noteikts pienācīgā līmenī, jo tas atbilstīgi atspoguļo parāda attiecību un iespējamo vidējo reālo un faktisko ražošanas apjoma pieaugumu ilgākā laika posmā.22.  Šīs programmas budžeta prognožu riski kopumā šķiet līdzsvaroti. No vienas puses, piesardzīgas budžeta plānošanas rezultātu izklāsts norāda, ka rezultāti varētu būt labāki nekā plānots (kā tas bija 2004. gadā un Komisijas dienesti sagaida situācijas atkārtošanos 2005. gadā). Budžetu pamatā liktās pieauguma prognozes parasti ir bijušas reālas un pieņēmumi par nodokļu elastīgumu piesardzīgi. Turklāt budžetā plānotie izdevumi ne vienmēr tika veikti pilnībā, galvenokārt tādēļ, ka pastāvēja iespēja pārnest neiztērētos līdzekļus no iepriekšējiem budžeta gadiem. No otras puses, programma atsaucas uz vairākiem (ieteiktiem) pasākumiem sociālo izdevumu jomā, kas šajā sadaļā drīzāk palielinātu nekā samazinātu izdevumus, kā tas paredzēts programmā. Turklāt 2004. gadā tika uzkrāti pārnestie izdevumi, kas pārsniedz 1 % no IKP, un Komisijas dienesti sagaida to palielināšanos 2005. gadā. Ja šīs ievērojamās pārnestās summas tiks iztērētas papildus visiem budžetā plānotajiem izdevumiem – no kuriem jo īpaši 2006. gadā nevar atteikties, jo tas ir vēlēšanu gads – budžeta izpildes rezultāti varētu būt sliktāki nekā plānots jo īpaši 2006. gadā. Turklāt pieauguma prognozes pēdējam programmas gadam šķiet labvēlīgas.23.  Ņemot vērā riska novērtējumu, programmā budžeta stāvoklis šķiet atbilstošs tam, lai, kā to iesaka Padome, koriģētu pārmērīgo deficītu līdz 2008. gadam, kas ir pēdējais programmas gads. Tomēr paredzētās strukturālās korekcijas varētu pastiprināt, jo īpaši ņemot vērā daudz labāka rezultāta iespēju 2005. gadā un pieauguma prognožu augšupvērstu pārskatīšanu.24.  Tiek lēsts, ka parāda līmenis būs sasniedzis 37,4% no IKP 2005. gadā, kas ir krietni zem 60% no IKP Līguma atsauces vērtības. Programma prognozē, ka parāda koeficients programmas darbības laikā pieaugs par ½ procentu punktiem.25.  Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību, Čehija šķiet pakļauta augstam riskam to budžetā plānoto izdevumu dēļ, kas saistīti ar iedzīvotāju novecošanu. Lai gan no ES perspektīvas šobrīd parāda attiecība ir samērā zema, augstais deficīts veicina parāda daļas pieaugumu ilgtermiņa prognozēs līdz 2050. gadam, kas palielina parāda ilgtspējības risku. Tajā pašā laikā, ņemot vērā paredzēto ievērojamo pensiju izmaksu pieaugumu laika posmā, uz kuru attiecas prognozes, sagaidāms, ka valsts finansēm tiks uzlikts būtisks slogs. Valsts finanšu plānotās konsolidācijas stingra īstenošana vidējā termiņā un budžeta stāvokļa turpmāka nostiprināšana kopā ar papildus strukturālām reformām, lai samazinātu to izmaksu pieaugumu, kas saistītas ar sabiedrības novecošanu, jo īpaši izdevumi pensijām un veselības aprūpei, šķiet īpaši nozīmīgas valsts finanšu ilgtspējības apdraudējuma samazināšanai[5].26.  Plānotie pasākumi valsts finanšu jomā kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Jo īpaši programma paredz koriģēt pārmērīgo deficītu, ievērojot Padomes ieteikumus. Tajā arī minēti pasākumi līdzekļu piešķiršanai, lai tie būtu vērsti uz izaugsmes un nodarbinātības veicināšanu, jo īpaši samazinot valsts sektora nozīmi ekonomikā un pārorientējot nodokļu slogu no tiešajiem nodokļiem uz netiešajiem. Tomēr, lai arī valdība apzinās ilgtermiņa ilgtspējības problēmu, programmā nav minēti konkrēti soļi tās risināšanai.27.  Čehijas Valsts reformu programma, kas iesniegta 2005. gada 14. oktobrī saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, nosaka ilgtspējību kā galveno problēmu, kas ietekmē valsts finanses. To nedaudzo konkrēto reformas pasākumu, kas noteikti Valsts reformu programmā, ietekme uz budžetu ir atspoguļota konverģences programmas budžeta prognozēs. Konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst Valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Jo īpaši konverģences programmā ir uzsvērti pasākumi, kas atbalsta nodarbinātību un izaugsmi, izmainot ieņēmumu un izdevumu struktūru (jo īpaši pārorientējot nodokļu slogu no tiešajiem nodokļiem uz netiešajiem un samazinot valdības patēriņu un pārskaitījumus) un padarot valsts ieguldījumus par izdevumu prioritāti, taču tā nesniedz konkrētus reformu soļus ilgtermiņa ilgtspējības nodrošināšanai. Programma arī paredz vidējā termiņa izdevumu maksimālo robežu nostiprināšanu, īstenojot saistošus principus valsts budžeta pozīcijām un valsts līdzekļiem un iesaistot pašvaldības budžeta plānošanas procesā.Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un Padomes ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Padome uzskata, ka Čehijai ir:(i) jāpastiprina budžeta strukturālās pielāgošanas centieni, ņemot vērā to, ka tas tikai nedaudz atpaliek no atsauces vērtības, kas jāsasniedz 2008. gadā (kas ir gala termiņš pārmērīgā deficīta korekcijai), un pilnībā jāizmanto tās priekšrocības, ko sniegtu pieauguma prognožu augšupvērsta pārskatīšana, salīdzinot ar Padomes ieteikumos minētajām;(ii) jāuzlabo budžeta plānošanas kvalitāte, jo īpaši analizējot cēloņus ievērojamu izdevumu summu pārnešanai, un jānostiprina vidējā termiņa izdevumu maksimālās robežas;(iii) jāuzlabo valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība, jo īpaši paātrinot pensiju reformu un veicot reformu veselības aprūpes sistēmā.Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums2004. | 2005. | 2006. | 2007. | 2008. |Faktiskais IKP (% izmaiņas) | KP 2005. g. nov. | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,2 | 4,3 |KOM 2005. g. nov. | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,3 | n.p. |KP 2004. g. dec. | 3,8 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | n.p. |SPCI inflācija (%) | KP 2005. g. nov. | 2,6 | 1,5 | 2,2 | 2,0 | 2,1 |KOM 2005. g. nov. | 2,6 | 1,7 | 2,9 | 2,6 | n.p. |KP 2004. g. dec. | 2,7 | 3,2 | 2,6 | 2,2 | n.p. |Reālā un faktiskā ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | KP 2005. g. nov.¹ | -1,9 | -0,8 | -0,1 | 0,3 | 0,8 |KOM 2005. g. nov.5 | -1,4 | -0,2 | 0,6 | 1,2 | n.p. |KP 2004. g. dec.¹ | -1,3 | -0,9 | -0,4 | 0,3 | n.p. |Valsts bilance (% no IKP) | KP 2005. g. nov. | -3,0 | -4,8 | -3,8 | -3,3 | -2,7 |KOM 2005. g. nov. | -3,0 | -3,2 | -3,7 | -3,3 | n.p. |KP 2004. g. dec. | -5,2 | -4,7 | -3,8 | -3,3 | n.p. |Primārā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. nov. | -1,8 | -3,5 | -2,5 | -2,0 | -1,2 |KOM 2005. g. nov. | -1,8 | -1,9 | -2,3 | -1,9 | n.p. |KP 2004. g. dec. | -4,0 | -3,4 | -2,4 | -1,7 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. nov.¹ | -2,4 | -4,5 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |KOM 2005. g. nov. | -2,5 | -3,1 | -3,9 | -3,8 | n.p. |KP 2004. g. dec.¹ | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |Strukturālā bilance² (% no IKP) | KP 2005. g. nov.³ | -1,9 | -3,4 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |KOM 2005. g. nov.4 | -2,0 | -2,0 | -3,9 | -3,8 | n.a. |KP 2004. g. dec. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP 2005. g. nov. | 36,8 | 37,4 | 37,1 | 37,9 | 37,8 |KOM 2005. g. nov. | 36,8 | 36,2 | 36,6 | 36,9 | n.p. |KP 2004. g. dec. | 38,6 | 38,3 | 39,2 | 40,0 | n.p. |Piezīmes: ¹ Komisijas dienestu aprēķini, ņemot vērā programmas informāciju. ² Cikliski koriģēta bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. ³ Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi, kas iegūti no budžeta paziņojuma (0,5 % 2004. gadā) un no programmas (1,1 % 2005. gadā); abi palielina deficītu. 4 Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi, kas iegūti no Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozēm (0,5 % no IKP 2004. gadā, 1,1 % 2005. gadā; abi palielina deficītu). 5 Pamatojoties uz paredzēto izaugsmes potenciālu 3,5 %, 3,5 %, 3,6 % un 3,7 % apmērā attiecīgi laika posmam no 2004. līdz 2007. gadam. Avots: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu ekonomikas prognozes, 2005 gada rudens (KOM) Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997., 1.lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Ekonomikas un finanšu komitejas atzinums par „ Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas specifikācijas un konverģences programmu satura un formāta pamatnostādnes”, ko ECOFIN Padome ir pieņēmusi 2005. gada 11. oktobrī.[3] Sīka informācija par ilgtermiņa ilgtspējību atrodama Komisijas dienestu veiktajā programmas tehniskajā novērtējumā, kas tiks publicēts tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] OV L 209, 2.8.1997., 1.lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Sīka informācija par ilgtermiņa ilgtspējību atrodama Komisijas dienestu veiktajā programmas tehniskajā novērtējumā, kas tiks publicēts tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm