               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 524 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Slovēnijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Slovēnijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Slovēnija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Slovēniju
                  2
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Slovēnija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  3
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Slovēnijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  4
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  5
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj Komisijai un Padomei atkāpties no budžeta prasībām, kas būtu piemērojamas parastā situācijā, vienlaikus dodot iespēju Komisijai veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus saskaņā ar paktu.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības aprūpes nozarē ir vajadzīgi krīzes gatavības plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, dažādotas piegādes ķēdes un svarīgāko piegāžu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi, uz kuru pamata tiks izstrādāti plašāki krīzes gatavības plāni.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  6
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Slovēnija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas Slovēnijas reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir dažādi saimnieciskās darbības specializācijas un koncentrācijas modeļi. Tas rada būtisku risku, ka saasināsies jau novērotā tendence – atšķirību pieaugums starp galvaspilsētu un pārējo valsti. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Slovēnija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Slovēnija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu.

               (12)Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Slovēnijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps
                  7
                2019. gadā nepārsniedz 3,1 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,65 % apmērā no IKP. Komisijas vispārējais novērtējums apstiprina būtisku novirzi no ieteiktajām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2019. gadā, kā arī 2018. un 2019. gadā kopā. Tomēr, ņemot vērā vispārējās izņēmuma klauzulas aktivizēšanu, turpmāki pasākumi saskaņā ar būtiskas novirzes procedūru Slovēnijai nav pamatoti.

               (13)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma, kas bija 0,5 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 8,1 % apmērā no IKP 2020. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 66,1 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 82,4 % no IKP. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

               (14)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Slovēnija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 4,4 % no IKP. Pasākumi ietver saīsināta darbalaika shēmas uz laiku atlaistajiem darbiniekiem un pašnodarbinātām personām (2,3 % no IKP), lielākus izdevumus veselības aprūpes jomā (0,5 % no IKP), kompensācijas darba ņēmējiem, kas paliek darba vietā (0,4 % no IKP), krīzes prēmijas publiskā sektora darbiniekiem (0,4 % no IKP), nodokļu atlikšanu (0,4 % no IKP) un finansiālo atbalstu neaizsargātām grupām (0,2 % no IKP). Turklāt Slovēnija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, lai gan tiem nav tiešas ietekmes uz budžetu, palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu tiek lēsti 5,1 % apmērā no IKP. Minētie pasākumi ietver aizdevumu garantijas (4,8 % no IKP), nodokļu atlikšanu (0,2 % no IKP) un pašnodarbināto personu atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma iemaksām (0,1 % no IKP). Tomēr Komisijas 2020. gada pavasara prognozē visi nodokļu atlikšanas gadījumi tiek uzskatīti par likviditātes pasākumiem bez negatīvas ietekmes uz budžetu 2020. gadā. Kopumā Slovēnijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (15)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Slovēnijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta -7,2 % apmērā no IKP 2020. gadā un -2,1 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs 83,7 % 2020. gadā un 79,9 % no IKP 2021. gadā.

               (16)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas attiecībā uz Slovēniju sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu sakarā ar plānoto budžeta deficīta robežvērtības – 3 % no IKP – pārsniegšanu 2020. gadā. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (17)Slovēnija 2020. gada 12. martā saskaņā ar tās Likumu par infekcijas slimībām paziņoja par Covid-19 epidēmiju un veica sabiedrības veselības pasākumus, lai ierobežotu vīrusa izplatīšanos. Šie pasākumi ietvēra sabiedrības veselības, primārās un sekundārās aprūpes un citu pakalpojumu attiecīgo lomu koordinēšanu, kā arī atbilstoša testēšanas protokola ieviešanu. Vienlaikus Slovēnija ieviesa stingrus pārvietošanās ierobežojumu pasākumus, vienlaikus atstājot atvērtus pārtikas veikalus, aptiekas, bankas, degvielas uzpildes stacijas un pasta nodaļas. Sabiedrības veselības un pārvietošanās ierobežojumu pasākumi palīdzēja Slovēnijai pirmajā vilnī (martā-maijā) novērst tādu smagi saslimušo skaitu, kas pārsniegtu valsts veselības aprūpes sistēmas kapacitāti. Ņemot vērā pārvietošanās ierobežojumu pasākumus, daudzi uzņēmumi uz laiku slēdza vai samazināja savu darbību. Tādā atvērtā un uz eksportu vērstā ekonomikā kā Slovēnijā īpaši spēcīgi izaugsmi ir ietekmējuši piegādes ķēdes traucējumi un samazināts globālais pieprasījums pēc produktiem. Ņemot vērā nenoteiktību par ekonomikas attīstību, tiek atlikti daudzi lēmumi par investīcijām privātajā sektorā. Paredzams, ka divas no svarīgākajām Slovēnijas nozarēm – transports un tūrisms – tiks skartas visvairāk, apgrozījumam 2020. gadā samazinoties par 70 %, tādēļ tiek prognozēts ļoti straujš IKP kritums 2020. gadā.

               (18)Līdz 2020. gada aprīļa beigām iestādes bija pieņēmušas divus pasākumu kopumus, lai izlīdzinātu Covid-19 satricinājumu
                  8
               . Pirmais satricinājuma mazināšanas pasākumu kopums, kura vērtība ir aptuveni 3,1 miljardi EUR, kas atbilst aptuveni 6,4 % no IKP, galvenokārt ir vērsts uz nodarbinātības un sociāli neaizsargāto grupu aizsardzību. Valsts sedz darba samaksas kompensāciju, slimības pabalstu un sociālā nodrošinājuma iemaksas par darbinieku pagaidu atlaišanu, kā arī pensijas apdrošināšanas iemaksas darbiniekiem, kas paliek darba vietā. Lai atvieglotu uzņēmumu un mājsaimniecību likviditātes ierobežojumus, aizdevumu apkalpošanu var atlikt uz laiku līdz 12 mēnešiem. Otrā pakete, kuras vērtība ir aptuveni 2 miljardi EUR, kas ir līdzvērtīgi aptuveni 4,2 % no IKP, galvenokārt sniedz likviditātes atbalstu uzņēmumiem. Pakete ietver valsts garantiju shēmu ar banku starpniecību, kas ļauj lieliem uzņēmumiem piešķirt valsts garantētus aizdevumus līdz 70 % apmērā no pamatsummas un maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) piešķirt aizdevumus līdz 80 % apmērā no pamatsummas. Nodokļu maksājumu atlikšanai, atbrīvojumam no sociālajām iemaksām un publisko iestāžu līgumsaistību maksājumu paātrināšanai arī ir jāpalīdz uzņēmumiem mazināt problēmas ar likviditāti un piekļuvi finansējumam.

               (19)Pieaugot pieprasījumam pēc veselības aprūpes pakalpojumiem Covid-19 uzliesmojuma sākumā, Slovēnija saskaras ar grūtībām nodrošināt pietiekamu veselības aprūpes kapacitāti. Vīrusa uzliesmojums ir atklājis strukturālas problēmas veselības aprūpes sistēmā. Piemēram, salīdzinoši zemais ārstu blīvums ir papildu problēma cīņā pret epidēmiju. Tādēļ ir svarīgi pieņemt darbā apmācītākus veselības aprūpes darbiniekus, aizsargāt viņu darba apstākļus un nodarbināt viņus tur, kur tas visvairāk vajadzīgs. Izšķiroša nozīme ir diagnostikas, testu un e-veselības rīku ieviešanai, kas ļauj veikt turpmākus pasākumus un telemedicīnu. Svarīgi ir arī mērķtiecīgi pētījumi un inovatīvi risinājumi, kas palīdz sabiedrības veselības dienestiem vākt un izmantot anonimizētus datus, lai pieņemtu uz informāciju balstītus lēmumus. Krīze uzsver nepieciešamību aizsargāt finansēšanas spējas veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes sistēmām, kurās abās vēl jāveic strukturālas reformas. Jauna Veselības aprūpes un veselības apdrošināšanas tiesību akta savlaicīga pieņemšana un īstenošana, veselības aprūpes sistēmas finanšu avotu paplašināšana un finanšu rezervju izveide mazinās finanšu resursu svārstības ekonomikas cikla laikā. Ilgtermiņa aprūpes tiesību akta trūkums ir ierobežojis Slovēnijas spēju cīnīties pret Covid-19 uzliesmojumu visvairāk skartajās aprūpes vietās. Tā kā vecāka gadagājuma cilvēkiem, cilvēkiem ar invaliditāti un cilvēkiem ar hroniskām slimībām ir paaugstināts smagas slimības risks vīrusa dēļ, ir jāpieliek ievērojamas papildu pūles, lai nodrošinātu kvalitatīvus ilgtermiņa aprūpes pakalpojumus ciešā saistībā ar veselības aprūpes pakalpojumiem.

               (20)Covid-19 izraisītā veselības un ekonomikas krīze ir radījusi vēl nepieredzētu spiedienu uz Slovēnijas darba tirgu un sociālās aizsardzības sistēmu. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā pieaugs līdz 7 % un 2021. gadā samazināsies līdz 5,1 %. Lai ierobežotu straujo bezdarba pieaugumu visvairāk skartajās nozarēs, Slovēnija ir reaģējusi, pieņemot visaptverošu politiku, kurā preventīvie pasākumi apvienoti ar pasākumiem, kuru mērķis ir veicināt darba ņēmēju ātru atgriešanos darba tirgū. Nozīmīgajiem politikas risinājumiem, kas izstrādāti, apspriežoties ar sociālajiem partneriem, vajadzētu būt vērstiem uz to, lai panāktu noturīgu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanos, stiprinot pašreizējo aktīva darba tirgus politiku un nodarbinātības saglabāšanas shēmas, tostarp saīsināta darba laika shēmas, un ieviešot citu uzņēmumiem paredzētu atbalstu ar noteiktu termiņu, piemēram, algas subsīdijas un atbrīvojumus no sociālā nodrošinājuma iemaksām. Šie pasākumi palīdzētu mazināt ienākumu zaudējumus visiem darba ņēmējiem, tostarp tiem, kuri strādā nestandarta nodarbinātībā, kā arī pašnodarbinātām personām. Elastīgs darba režīms, tostarp darba vietas elastīgums (piemēram, noteikumi par tāldarbu), darba laika elastīgums (piemēram, noteikumi par elastīgu darba laiku) un darba organizāciju elastīgums (piemēram, uzņēmuma iekšējie pakalpojumi) var būtiski saglabāt nodarbinātību ierobežošanas pasākumu laikā un atsākot saimniecisko darbību. Uzņēmējdarbības gara veicināšanai būs izšķiroša nozīme, lai atjaunotu ekonomiku un veiktu nepieciešamās korekcijas pēc krīzes. Tādēļ ir īpaši svarīgi atbalstīt pašnodarbinātās personas, samazinot administratīvo slogu un finansiālo neizdevīgumu salīdzinājumā ar darba ņēmējiem.

               (21)Lai mazinātu šīs krīzes sociālo ietekmi, ir būtiski, lai Slovēnija turpinātu nodrošināt atbilstošu sociālo pabalstu kopumu. Tādēļ būs regulāri jāuzrauga krīzes ietekme uz nabadzību. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš vecāka gadagājuma cilvēkiem, jo īpaši sievietēm, kurām nabadzības vai sociālās atstumtības riska rādītāji jau pirms krīzes bija augstāki nekā vidēji ES. Paredzams, ka grozījumi pensiju tiesību aktos, ko valsts asambleja pieņēma 2019. gada novembrī, uzlabos pensiju atbilstību jaunajiem pensionāriem, savukārt pašreizējie pensionāri, tostarp tie, kuri atrodas uz nabadzības sliekšņa vai zem tā, no tā negūs labumu. Papildu finansiālais atbalsts, kas tiek piedāvāts organizācijām, kuras darbojas pirmajās līnijās, nodrošinātu, ka Covid-19 pandēmija nesamērīgi neskar cilvēkus, kuriem draud sociālā atstumtība, un ka tiek apmierinātas viņu pamatvajadzības, piemēram, ikdienas pārtika un veselības aprūpe.

               (22)Likviditātes pasākumi uzņēmumiem tika ieviesti 2020. gada aprīlī, bet joprojām pastāv dzīvotspējīgi uzņēmumi, piemēram, mazāki inovatīvi un strauji augoši uzņēmumi, kuru banku kredītreitingi vēl nav pietiekami labi atzīti, lai tie varētu saņemt iepriekš minētās aizdevumu garantijas ar banku starpniecību. Varētu būt nepieciešama labāka piekļuve alternatīvam finansējumam, tostarp pašu kapitāla finanšu instrumentiem (piemēram, riska kapitālam), jo īpaši tādās valstīs kā Slovēnija, kur kapitāla tirgi ir nepietiekami attīstīti. Slovēnijas esošie pašu kapitāla instrumenti varētu būt iespēja novirzīt atbalsta līdzekļus tiem uzņēmumiem, kas veiksmīgi izkļūst no krīzes, piemēram, inovatīviem MVU, jaunuzņēmumiem un augošiem uzņēmumiem, kā to plānojušas citas dalībvalstis. ES noteikumos paredzēto aizsardzības pasākumu piemērošana nodrošinās, ka šāda iepludināšana negatīvi neietekmēs uzņēmumu efektivitāti vai ekonomisko konkurenci.

               (23)Covid-19 krīze ir nopietni ietekmējusi citādi dzīvotspējīgu uzņēmumu un mājsaimniecību spēju nomaksāt rēķinus. Ja nekas netiktu darīts, liela daļa privātā sektora kļūtu maksātnespējīga. Starp Slovēnijas valdības ieviestajiem likviditātes pasākumiem uzņēmumiem bija 12 mēnešu moratorijsienākumus nesošu banku aizdevumu atmaksai nefinanšu sabiedrībām un mājsaimniecībām. Šo un līdzīgu pasākumu efektivitāte un lietderība ir rūpīgi jāizvērtē un jāuzrauga. Būtu arī ātri jānovērš pasākumu negatīvā ietekme, lai visos gadījumos nodrošinātu finanšu stabilitāti.

               (24)Grūtībās nonākušiem uzņēmumiem un jo īpaši mazākiem uzņēmumiem ir vajadzīga ne tikai likviditāte un finansējums, bet arī labvēlīga uzņēmējdarbības vide. Tas ietver ne tikai Covid-19 palīdzības pasākumu ātru un nebirokrātisku īstenošanu, bet arī daudz ko citu. Valsts lielais regulatīvais un administratīvais slogs rada izmaksas, ko grūtībās nonākuši uzņēmumi šajos sarežģītajos laikos vienkārši nevar atļauties. Birokrātijas samazināšana, kas saistīta, piemēram, ar atļaujām, ziņošanas pienākumiem un nodokļu procedūrām, ir efektīvs veids, kā nodrošināt tūlītējus, ievērojamus atvieglojumus uzņēmumiem, neradot slogu valsts budžetam un netiešā veidā – nodokļu maksātājiem. Noteikumu modernizēšana ļaus speciālistiem piedāvāt rentablākus un inovatīvākus pakalpojumus, kas uzņēmumiem tagad ir vajadzīgi. Slovēnija ir izveidojusi instrumentus administratīvā sloga samazināšanai, tostarp “vienoto dokumentu” un “MVU testu”. Šos jaunos rīkus tagad var maksimāli izmantot, lai sniegtu tūlītēju atbalstu. Krīze liks papildu uzsvaru uz komercstrīdu izšķiršanu un kriminālvajāšanu par noziegumiem ekonomikas jomā. Maksātnespējas regulējumā lielāka uzmanība būs jāpievērš arī tam, lai izvairītos no maksātnespējas, kas saistīta ar krīzi, lai ātri likvidētu dzīvotnespējīgus uzņēmumus un lai sniegtu otro iespēju iesaistītajām personām.

               (25)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Viena no šādām investīcijām varētu būt zaļās pārejas veicināšana ar ilgtspējīgiem projektiem, piemēram, atteikšanās no ogļraktuvēm un ar oglēm darbināmas elektroenerģijas ražošanas. Investīcijas pārejā uz zaļo ekonomiku, kā aprakstīts Slovēnijas nacionālajā enerģētikas un klimata plānā, var palīdzēt sniegt īstermiņa stimulu, lai atgūtos no Covid-19 uzliesmojuma un vidējā termiņā pēc tā. Tas var ietvert pašreizējo zemo atjaunojamo energoresursu īpatsvaru, enerģētikas infrastruktūras stiprināšanu, gaisa piesārņojuma samazināšanu, kas pārsniedz ES vidējo rādītāju Slovēnijas pilsētās, aprites ekonomikas stiprināšanu, sociālās uzņēmējdarbības atbalstīšanu un centienu paātrināšanu, lai ierobežotu iespējamo ietekmi uz reģioniem un nozarēm, kuras pāreja skar visvairāk. Pašreizējais emisiju samazinājums būtu īslaicīgs, ja ekonomikas atveseļošanas paketēs pienācīga uzmanība netiks veltīta investīcijām tīrā enerģijā un klimata jomā, kā rezultātā Slovēnija atpaliktu no saviem klimata mērķrādītājiem. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Slovēnijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Slovēnijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (26)Lai ekonomika atveseļotos, ievērojot ilgtspējības principu, būs vajadzīgas investīcijas ar mērķi pilnveidot ilgtspējīgu transportu un atbalstīt sabiedrisko pasažieru transportu un ilgtspējīgus savienojumus, jo īpaši dzelzceļa jomā. Covid-19 krīze ir radījusi papildu problēmas kravu un tranzīta pārvadājumiem, un, lai gan Slovēnija ir veikusi nepieciešamos pasākumus un sekmējusi preču, jo īpaši kritiski svarīgu preču, plūsmu, tā negatīvi ietekmēs valsts ekonomikas izaugsmi.

               (27)Izejas un atveseļošanas stratēģijas ietvaros būs svarīgi atbalstīt investīcijas pētniecībā un inovācijā, kas ir ļoti būtisks produktivitātes un ekonomiskās izaugsmes virzītājspēks. Pat pirms krīzes Slovēnija tika novērtēta tikai kā “mērena novatore”, kas palēnināja tās centienus panākt valstis ar labāko sniegumu. Uzņēmējdarbības sektors ir atbildīgs par 75 % no izdevumiem pētniecībai un izstrādei. Ekonomikas lejupslīde no jauna apdraud pētniecību un izstrādi un inovāciju uzņēmumos. Salīdzinoši zemie inovācijas rādītāji, jo īpaši MVU vidū, palēnina Covid-19 krīzē nepieciešamo inovatīvu uzņēmējdarbības procesu un risinājumu izstrādi un izplatīšanu. Investīcijas ir vajadzīgas, lai palīdzētu inovatīviem MVU, tostarp jaunuzņēmumiem, kuru darbība ir saistīta ar jaunām tehnoloģijām un revolucionārām inovācijām, paplašināt ražošanu. Sadarbība starp akadēmiskajām aprindām un uzņēmumiem galvenokārt attiecas tikai uz vidējo un augsto tehnoloģiju nozarēm. Pētniecības organizāciju un augstākās izglītības iestāžu izveidoto zināšanu nodošanas biroju efektivitāte ievērojami atšķiras. Saiknei starp akadēmiskajām aprindām un uzņēmumiem ir būtiska nozīme, lai sekmīgi pārvērstu zināšanas inovācijā, uzlabotu valsts pētniecības un inovācijas rādītājus un veicinātu ekonomikas izaugsmi. Publiskie izdevumi pētniecības un izstrādes jomā bija pieticīgi un daļēji atkarīgi no ES struktūrfondiem. Lai atgūtos no šīs krīzes, prioritāte būs jāpiešķir publiskām investīcijām pētniecībā un inovācijā, tostarp tehnoloģiskajā un lietišķajā pētniecībā.

               (28)Digitālajai pārveidei būs izšķiroša nozīme pēckrīzes ekonomikas atveseļošanā. Valsts potenciālu šajā jomā ilustrēja tāldarba shēmu un tiešsaistes tirdzniecības risinājumu straujā izvēršana dažos Slovēnijas uzņēmumos krīzes sākumā. Lielāka digitalizācija uzņēmējdarbības modeļos un ražošanas procesos šīs pārmaiņas atraisītu arī citās ekonomikas nozarēs. Slovēnija var balstīties uz esošajām zināšanām un izcilām spējām robotikas, mākslīgā intelekta un blokķēdes tehnoloģiju jomā, lai atbalstītu digitalizācijas paplašināšanu, aptverot mazāk attīstītas tradicionālās nozares. Pašlaik pieejamo publiskā sektora datu plašā klāsta atkārtota izmantošana varētu atbalstīt inovāciju un lielo datu ekonomiku. Darbinieku digitālo prasmju uzlabošana varētu salīdzinoši ātri palielināt viņu nodarbināmību un atbalstīt ekonomikas atveseļošanos. Lietotājdraudzīgu e-pārvaldes pakalpojumu un digitālo publisko pakalpojumu ieviešana palīdzētu vēl vairāk samazināt administratīvo slogu uzņēmumiem. Kaut arī virkne tiešsaistes publisko pakalpojumu jau ir pieejami, lai tos sāktu izmantot privātpersonas un uzņēmumi, būs vajadzīgi centieni, kuru mērķis ir palielināt iedzīvotāju uzticēšanos tiešsaistes darījumiem un to drošībai (piemēram, valsts elektroniskā identifikatora ieviešana, kiberdrošība un privātuma aizsardzības mehānismi). Ātrdarbīgi un uzticami platjoslas savienojumi (fiksētie un mobilie), tostarp lauku apvidos, ir neaizstājami, lai attīstītu nozīmīgus sociālos un ekonomiskos pakalpojumus tiešsaistē. 5G tīklu izvēršana ir atkarīga no savlaicīgas 5G spektra piešķiršanas.

               (29)Covid-19 pārvietošanās ierobežojumu pasākumu laikā parastās nodarbības visos izglītības līmeņos ir aizstātas ar tālmācību. Lai mācītos tiešsaistē, ir vajadzīga atbilstoša digitālā infrastruktūra, izglītības materiāli un skolotāji ar vajadzīgajām prasmēm un atbalstu efektīvai mācīšanai. Visiem izglītojamajiem, jo īpaši neaizsargātām grupām, tostarp personām ar invaliditāti un personām no lauku apvidiem, ir jābūt pienācīgai piekļuvei tālmācībai un pienācīgām digitālajām prasmēm, lai pilnā mērā gūtu labumu no tālmācības. Digitālajām prasmēm būtu jāpievērš lielāka uzmanība skolu mācību programmās, lai uzlabotu darba ņēmēju prasmes. Tas ļautu plašāk izmantot tāldarbu un digitālos pakalpojumus, labāk saskaņot digitālās prasmes ar darba tirgus prasībām, kā arī iekļaut mazāk aizsargātas grupas, piemēram, vecāka gadagājuma cilvēkus vai lauku apvidos dzīvojošus cilvēkus.

               (30)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Slovēnijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (31)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Slovēnija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (32)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Slovēnijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika joprojām atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (33)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Slovēnijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Slovēnijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Slovēnijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (34)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Slovēnijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi:

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Nodrošināt veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes sistēmas noturību, tostarp garantējot pietiekamu apgādi ar kritiski svarīgām zālēm un novēršot veselības aprūpes darbinieku trūkumu.

               2.Nodrošināt pienācīgu ienākumu aizstāšanu un sociālo aizsardzību. Mazināt krīzes ietekmi uz nodarbinātību, tostarp uzlabojot saīsināta darba laika shēmas un izmantojot elastīgu darba režīmu. Parūpēties, lai šie pasākumi nodrošinātu pienācīgu aizsardzību nestandarta darba ņēmējiem.

               3.Turpināt ātri īstenot pasākumus, lai nodrošinātu likviditāti un finansējumu uzņēmumiem un mājsaimniecībām un samazinātu administratīvo slogu. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai atbalstītu ekonomikas atlabšanu. Ievirzīt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, vides infrastruktūru, ilgtspējīgu transportu, pētniecību un inovāciju un 5G tīkla izvēršanu. Veicināt uzņēmumu digitālās spējas un stiprināt digitālās prasmes, e-komerciju un e-veselību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD(2020) 523 final.

                     (3)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (7)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (8)

                        Komisija ir pieņēmusi pagaidu valsts atbalsta regulējumu šādiem atbalsta pasākumiem, kas cita starpā ietver aizsardzības pasākumus attiecībā uz uzņēmumu dzīvotspēju; OV C 91I, 20.3.2020., 1. lpp.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 525 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Slovākijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2020. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Slovākijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2020. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Slovākija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”.

               (2)2020. gada ziņojums par Slovākiju
                  2
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Slovākija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  3
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Slovākijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  4
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ierobežotiem laikā un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  5
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze ir parādījusi nepieciešamību pēc krīzes gatavības plāniem veselības nozarē, kuri jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, dažādotas piegādes ķēdes un pirmās nepieciešamības preču stratēģiskas rezerves.  Tie ir galvenie elementi, uz kuru pamata tiks izstrādāti plašāki krīzes gatavības plāni.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  6
               , lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Slovākija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir dažādi specializācijas modeļi un infrastruktūras trūkumi. Tas ir saistīts ar reģionālo atšķirību palielināšanās būtisku risku Slovākijā, jo īpaši starp galvaspilsētu un Slovākijas rietumu daļu, no vienas puses, un Slovākijas austrumu un dienvidaustrumu daļu, no otras puses.  To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Slovākija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 18. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Slovākija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā.

               (12)Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Slovākijai 2019. gadā nodrošināt, lai valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps
                  7
                nepārsniegtu 4,1 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Komisijas vispārējais novērtējums apstiprina būtisku novirzi no ieteiktajām korekcijām vidēja termiņa strukturālā mērķa sasniegšanai 2019. gadā un 2018. un 2019. gadā, aplūkojot abus kopā. Tomēr, ņemot vērā vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu, turpmāki pasākumi saskaņā ar būtiskas novirzes procedūru Slovākijai nav pamatoti.

               (13)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no deficīta, kas bija 1,3 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 8,4 % apmērā no IKP 2020. gadā. Prognozēts, ka deficīts samazināsies no 4,9 % no IKP 2021. gadā līdz 3,7 % no IKP 2022. gadā un līdz 2,9 % no IKP 2023. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 48 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 61,2 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība saistībā ar Covid-19 pandēmiju.

               (14)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Slovākija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 2,6 % no IKP. Pasākumi ietver algu kompensāciju darbiniekiem, subsīdijas pašnodarbinātām personām, slimības un aprūpes shēmas un medicīnas preču iegādi saistībā ar Covid-19 pandēmiju. Turklāt Slovākija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu, un kas saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmas aplēsēm veido 3 % no IKP. Minētie pasākumi ietver nodokļu atlikšanu ienākuma nodokļiem un sociālajām iemaksām, kad ieņēmumi samazinājušies par vairāk nekā 40 % (1,4 % no IKP), un aizdevumu garantijas (1,6 % no IKP). Kopumā Slovākijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (15)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, tiek prognozēta Slovākijas vispārējās valdības bilance -8,5 % apmērā no IKP 2020. gadā un -4,2 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. un 2021. gadā joprojām nepārsniegs 60 %.

               (16)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Slovākija 2020. gadā plānoja pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 definētais deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (17)Pēc Covid-19 uzliesmojuma Slovākija ir veikusi ātrus un vēl nepieredzētus pasākumus, lai apturētu un novērstu vīrusa tālāku izplatīšanos. Pēc pirmā gadījuma reģistrēšanas 2020. gada 6. martā tā 2020. gada 12. martā izsludināja ārkārtas stāvokli un ieviesa stingrus sociālās distancēšanās, karantīnas un sanitāros noteikumus, kā arī ceļošanas ierobežojumus. Veikali un ražošana svarīgās ekonomikas nozarēs tika slēgta uz vairākām nedēļām, līdz valdība no 2020. gada aprīļa beigām sāka pakāpeniski samazināt ierobežojumus. Rezultātā sagaidāms, ka Slovākijas ekonomika 2020. gadā piedzīvos dziļu recesiju, jo cieš privātais patēriņš, investīcijas un tirdzniecība. Tiek prognozēts, ka 2020. gadā tā strauji saruks par 6,7 %, un paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā sasniegs 8,8 %, salīdzinot ar 5,8 % 2019. gadā. Slovākija ir reaģējusi ar vairākiem pasākumu kopumiem, lai mazinātu krīzes negatīvās sekas, tajā skaitā pārdalot 1,2 miljardus EUR no neizmantotajiem kohēzijas politikas līdzekļiem. Pasākumi ietver saīsināta darbalaika shēmas ar algu kompensāciju, atbalstu darbinieku ienākumiem, izmantojot slimības un aprūpes pabalstus, un subsīdiju piešķiršanu pašnodarbinātām personām, lai kompensētu viņu zaudētos ienākumus. Turpmāki pasākumi, lai atbalstītu uzņēmumu un pašnodarbināto personu likviditāti, ietver banku aizdevumus, nodokļu atlikšanu un sociālās apdrošināšanas iemaksu atlikšanu, kā arī banku garantiju un labvēlīgu procentu shēmu nodrošināšanu. Aizdevumu shēma maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), kuras sākotnējais piešķīrums ir 38 miljoni EUR, tiks palielināta par 330 miljoniem EUR no neizmantotajiem Savienības līdzekļiem un valsts shēmas 500 miljonu EUR apmērā. Citi pasākumi ietver nodokļu revīziju un pienākumu pārtraukšanu attiecībā uz nodokļu avansa maksājumiem, īres maksas atlikšanu uzņēmumiem un privātpersonām.

               (18)Covid-19 pandēmija ir palielinājusi nozīmi Slovākijai turpināt risināt strukturālas problēmas tās veselības aprūpes sistēmā. Lai palielinātu tās noturību, mazinātu veselības aprūpes darbaspēka trūkumu un nodrošinātu atbilstīgu apgādi ar kritiski svarīgiem medicīnas produktiem un infrastruktūru, ir vajadzīgas papildu investīcijas. Līdztekus centieniem nākotnē nodrošināt pienācīgu veselības aprūpes darbinieku piedāvājumu efektīva politika varētu samazināt ģeogrāfiskās atšķirības ārstu pieejamībā un nodrošināt aprūpes pieejamību visiem iedzīvotājiem. Slimnīcu tīkla modernizācija un valsts slimnīcu strukturālā nepietiekamā finansējuma novēršana ir būtiska, lai uzlabotu veselības aprūpes pakalpojumu kvalitāti un izmaksu efektivitāti. Ir jāpastiprina primārās aprūpes nodrošināšana, lai samazinātu spiedienu uz slimnīcām un uzlabotu hronisko slimību pārvaldību, kā arī jāuzlabo koordinācija starp dažādiem aprūpes līmeņiem un veidiem. Īpašas bažas rada nepietiekama piekļuve kvalitatīvai un izmaksu ziņā pieejamai ilgtermiņa aprūpei, ko izraisa vispārējs nepietiekams finansējums kopienas un mājās sniegtiem aprūpes pakalpojumiem, sadrumstalota pārvaldība un sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu sistēmiskas koordinācijas trūkums.

               (19)Covid-19 krīze ir atklājusi jau pastāvošās sociālās problēmas Slovākijā. Tā ir radījusi steidzamu vajadzību ciešā sadarbībā ar sociālajiem partneriem nodrošināt pienācīgu ienākumu aizstāšanu darba ņēmējiem. Lai mazinātu krīzes ietekmi uz nodarbinātību, ar Savienības līdzekļu ieguldījumu ir aktivizētas saīsināta darbalaika shēmas. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 8,8 % un 2021. gadā samazināsies līdz 7,1 %. Lai gan bezdarbnieka pabalstu sistēma 2018. gadā nedaudz pavājinājās, Slovākijā to raksturo stingras atbilstības prasības, salīdzinoši īss pabalstu termiņš (parasti seši mēneši ar nelieliem pagarinājumiem krīzes laikā) un zemi ienākumu aizvietojuma rādītāji saņēmējiem. Dažas grupas ir īpaši neaizsargātas pret krīzi, un tām var būt ierobežota piekļuve sociālās aizsardzības un aprūpes pakalpojumiem, tajā skaitā marginalizētās romu kopienas, kurām bieži vien nav pieejami pamatpakalpojumi, vecāka gadagājuma cilvēki un mazkvalificēti darbinieki.

               (20)Krīze ir palielinājusi nepieciešamību attīstīt iedzīvotāju digitālās prasmes, tajā skaitā skolotāju prasmes, kā arī nepieciešamību paplašināt platjoslas savienojamību, jo daudziem skolēniem joprojām nav pieslēguma internetam vai nav citu priekšnosacījumu, lai mācītos mājās, jo īpaši marginalizētās romu kopienās. Joprojām pastāv problēmas saistībā ar vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai, jo pamatprasmju līmeni un skolēnu vispārējo sniegumu būtiski ietekmē viņu sociālekonomiskais stāvoklis. Ir izteiktas rezultātu atšķirības starp skolām un reģioniem, par ko liecina arī to personu lielais skaits, kuras priekšlaicīgi pamet izglītību un apmācību, jo īpaši Slovākijas austrumu daļā. Skolotāja profesijas pievilcība un skolotāju sākotnējās izglītības kvalitāte joprojām ir zema. Turklāt bērnu, jo īpaši bērnu, kas jaunāki par trim gadiem, uzņemšanas rādītājs agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē ir zemākais ES, un tas vēl vairāk negatīvi ietekmē izglītības rezultātus.

               (21)Covid-19 krīze ir padarījusi ātru likviditātes atbalsta piešķiršanu uzņēmumiem par Slovākijas steidzamu prioritāti, izmantojot mērķorientētus aizdevumus un garantijas, īpašu uzmanību pievēršot MVU, izmantojot jauno elastību, ko sniedz valsts atbalsta pagaidu shēma, lai atbalstītu ekonomiku un pārdalītu kohēzijas politikas līdzekļus. Atbilstošas riska garantijas apvienojumā ar zemām procentu likmēm un ilgiem termiņiem var palīdzēt nodrošināt, ka starpnieki ātri izsniedz aizdevumus un uzņēmumi tos izmanto. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku nozares noturība. Atļaujot atlikt nodokļu maksājumus un sociālās iemaksas, var vēl vairāk atvieglot īstermiņa likviditātes ierobežojumus MVU un pašnodarbinātām personām. Cīņa pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu saistību izpildes uzlabošana joprojām ir Slovākijas prioritātes vidējā termiņā kā līdzeklis, lai nodrošinātu publisko finanšu stabilitāti un veicinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, atvieglojot ekonomikas atveseļošanu. Lai nodrošinātu dzīvotspējīgus naudas plūsmas atlikumus MVU, ir svarīgi, lai visu līmeņu publiskajām iestādēm un uzņēmumiem tiktu doti norādījumi paātrināt rēķinu apmaksu saviem piegādātājiem.

               (22)Labvēlīgas uzņēmējdarbības vides veicināšana un sabiedrisko pakalpojumu kvalitātes uzlabošana ir būtiskas, lai nodrošinātu atveseļošanu un radītu investīcijām labvēlīgāku vidi. Lai nodrošinātu atveseļošanas pasākumu efektivitāti, ir svarīgi samazināt nevajadzīgu administratīvo slogu un vienkāršot procedūras, tajā skaitā efektīvi izmantojot “vienotus kontaktpunktus” uzņēmumiem. Slovākijas publisko iestāžu un administrācijas vispārējā efektivitāte joprojām ir zema. To var uzlabot ar turpmāku digitalizāciju, labāku digitālās infrastruktūras un programmatūras izstrādes koordināciju un plānošanu. Turpmāki reformu centieni varētu uzlabot politikas veidošanas un noteikumu izstrādes koordināciju un nodrošināt civildienesta un cilvēkresursu pārvaldības augstu sniegumu. Lai stiprinātu ekonomikas noturību, Slovākija gūtu labumu no uzņēmumu, jo īpaši MVU, inovācijas spējas palielināšanas, novēršot pētniecības un inovācijas ekosistēmas sadrumstaloto pārvaldību. Labāka sadarbība starp uzņēmumiem, pētniecību, akadēmiskajām aprindām un publisko sektoru var atbalstīt zināšanu un prasmju apmaiņu un palīdzēt uzņēmumiem ieviest jauninājumus un attīstīt jaunas darba un ražošanas spējas.

               (23)Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt realizēšanai sagatavotu publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tajā skaitā veicot attiecīgas reformas. Lai mazāk attīstītie reģioni varētu novērst atpalicību un kļūt vairāk uz zināšanām balstīti, konkurētspējīgāki un produktīvāki, Slovākijā būs vajadzīgas lielākas stratēģiskās investīcijas, jo īpaši, lai attīstītu infrastruktūru, tajā skaitā digitālos un citus svarīgākos pakalpojumus, un uzlabotu transporta tīklus. Covid-19 uzliesmojums ir atklājis iepriekš pastāvošos digitālās infrastruktūras trūkumus. Platjoslas pārklājuma un ātruma palielināšana ļaus nodrošināt vienlīdzīgāku un labāku piekļuvi internetam. Slovākijas izglītības sistēmu un darba tirgu varētu uzlabot, cenšoties sniegt iedzīvotājiem labākas prasmes mainīgai ekonomikai un sabiedrībai, tajā skaitā izmantojot mūžizglītību, ciešāku sadarbību starp uzņēmumiem un izglītību visos līmeņos un labāk sasaistot apmācības un pārkvalifikācijas programmas ar pašreizējām un turpmākajām darba tirgus vajadzībām.

               (24)Ekonomikas izaugsmes atjaunošanai turpmākajos gados būs vajadzīgi politikas centieni un mērķorientētas investīcijas, lai Slovākija varētu izmantot iespējas izveidot ilgtspējīgāku ekonomiku ar augstāku pievienoto vērtību. Īstenojot šos centienus, būtu jāņem vērā reģionālās atšķirības. Slovākijas nacionālajā enerģētikas un klimata plānā apzinātās prioritārās jomas papildu centieniem ietver rūpniecības energointensitātes samazināšanu, atbalstu energoefektivitātes risinājumiem, jo īpaši mājsaimniecībām, un investīcijas atjaunojamos energoresursos. Labvēlīgāka normatīvā vide varētu palīdzēt palielināt atjaunojamo energoresursu īpatsvaru energoapgādē. Slovākija gūtu labumu no tā, ka tiktu paātrināta Horná Nitra pārveides rīcības plāna īstenošana, līdzekļi novirzīti risinājumiem visam reģionam un izmantota iespēja paātrināt ogļu izmantošanas pārtraukšanu. Cietā kurināmā sadedzināšanas un transporta emisiju pieauguma radītā gaisa piesārņojuma samazināšana, atkritumu apsaimniekošanas sistēmas uzlabošana ar inovatīviem savākšanas un pārstrādes risinājumiem, dzeramā ūdens un kanalizācijas tīklu izveides pabeigšana, lai risinātu sanitārās problēmas, viedo tīklu projektu atbalstīšana un rūpniecības virzīšana uz klimatneitrālu un aprites ekonomiku var palīdzēt Slovākijai virzīties uz ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Slovākijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas ziņojuma par valsti D pielikumā
                  8
               . Tas ļautu Slovākijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (25)Jaunas tendences starptautiskajā organizētajā noziedzībā, tajā skaitā juridisko personu ļaunprātīga izmantošana nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai, liek Slovākijai modernizēt savu regulējumu cīņai pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, lai novērstu un apkarotu ekonomiskos noziegumus. Izpratne par pakļautību riskam joprojām ir neliela, neraugoties uz vērienīgiem valdības plāniem stiprināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu, izmeklēšanu un kriminālvajāšanu. Ierobežoti cilvēkresursi un apmācība kavē uzņēmumu dibināšanā iesaistīto profesionāļu efektīvu uzraudzību. Pasākumi, kas veikti saskaņā ar valdības rīcības plānu, vēl nav nodrošinājuši instrumentus, lai efektīvi konstatētu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas nodarījumus, veiktu kriminālvajāšanu un konfiscētu aktīvus.

               (26)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču Slovākijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (27)Slovākijai būtu jāturpina strādāt pie apņemšanās novērst konkrētas bažas saistībā ar tās tiesu sistēmas vispārējo integritāti, jo tās varētu mazināt uzticēšanos tās efektīvai darbībai. Panākumi korupcijas apkarošanas reformu īstenošanā Slovākijā joprojām ir ierobežoti. Vēl nav pabeigtas vairākas ar novēršanu saistītas reformas vai to īstenošana, tajā skaitā noteikumi par lobēšanu, dāvanām, amatu nesavienojamību un kontaktiem ar trešām personām lēmumu pieņemšanā un trauksmes cēlēju aizsardzību. Lai gan kriminālstatistika svārstās, izmeklējamo augsta līmeņa korupcijas lietu skaits joprojām ir neliels, savukārt centieni piemērot sankcijas juridiskām personām liecina par zināmu ietekmi.

               (28)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Slovākija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (29)Cieša valstu ekonomikas koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai strauji atgūtos no Covid-19 ekonomiskās ietekmes. Slovākijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes, būtu jānodrošina, ka tās politika joprojām atbilst ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar pārējo eurozonas dalībvalstu politiku.

               (30)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Slovākijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu un 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Slovākijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Slovākijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (31)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Slovākijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošinās parāda atmaksājamību, veicinot investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību tādās jomās kā veselības aprūpes darbaspēks, kritiski svarīgi medicīnas produkti un infrastruktūra. Uzlabot primārās aprūpes sniegšanu un koordināciju starp aprūpes veidiem.

               2.Nodrošināt pienācīgu ienākumu aizstāšanu un nodrošināt visiem piekļuvi sociālajai aizsardzībai un pamatpakalpojumiem. Stiprināt digitālās prasmes. Nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai izglītībai.

               3.Efektīvi īstenot pasākumus, lai nodrošinātu likviditāti maziem un vidējiem uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām. Novērst digitālās infrastruktūras trūkumus. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas un resursu ražošanu un izmantošanu, ilgtspējīgu sabiedrisko transportu un atkritumu apsaimniekošanu.

               4.Nodrošināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas regulējuma efektīvu uzraudzību un izpildi. Nodrošināt labvēlīgu uzņēmējdarbības vidi un kvalitatīvus sabiedriskos pakalpojumus, uzlabojot koordināciju un politikas veidošanu. Novērst bažas par integritāti tiesu sistēmā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD(2020) 524 final.

                     (3)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (7)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ierēķināti diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai tiesību aktos paredzētie ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu daļā ir atskaitīti.

                     (8)

                        SWD(2020) 524 final.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.5.2020
            COM(2020) 527 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Zviedrijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2020. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Zviedrijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2020. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Zviedrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2020. gada ziņojums par Zviedriju
                  3
                tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Zviedrija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā
                  4
               , turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Zviedrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Zviedrijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, pārāk augstu novērtētās mājokļu cenas apvienojumā ar mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu rada haotiskas korekcijas risku. Tas varētu negatīvi ietekmēt ekonomiku un, iespējams, arī banku nozari. Jebkāda negatīva ietekme uz banku nozari varētu arī radīt negatīvu blakusietekmi kaimiņvalstīs, ņemot vērā sistēmisko finansiālo saikni. Pēdējos gados ir pieņemti daži pasākumi, lai risinātu šo nelīdzsvarotību. Tomēr šiem pasākumiem līdz šim ir bijusi ierobežota ietekme. Joprojām vērojamas būtiskas politikas nepilnības, īpaši attiecībā uz nodokļu stimuliem ar aizņēmumiem finansētu mājokļu iegādei, mājokļu piedāvājumu un īres tirgus darbību.

               (3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu
                  5
               , kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

               (4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

               (5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu
                  6
               . Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

               (6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

               (7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka ir vajadzīgi gatavības krīzei plāni veselības aprūpes nozarē, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, dažādotas piegādes ķēdes un kritiski svarīgo preču stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi, uz kuru pamata tiks izstrādāti plašāki gatavības krīzei plāni.

               (8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus
                  7
               , lai ļautu dalībvalstīm izmantot visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Šie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Zviedrija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

               (9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir dažādi specializācijas modeļi, jo īpaši reģionos, kas izteikti paļaujas uz tūrismu un plašākā nozīmē – uz tiešas saskares darījumiem ar patērētājiem. Tas rada būtisku risku, ka Zviedrijā palielināsies reģionālās un teritoriālās atšķirības, tādejādi pastiprinot jau novēroto tendenci, proti, lēnām pieaugošās atšķirības starp galvaspilsētu un pārējo valsti vai starp pilsētu un lauku teritorijām. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

               (10)Zviedrija savu 2020. gada valsts reformu programmu iesniedza 2020. gada 27. aprīlī un 2020. gada konverģences programmu – 2020. gada 28. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (11)Zviedrija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā.

               (12)Valdība savā 2020. gada konverģences programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma, kas bija 0,4 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 3,8 % apmērā no IKP 2020. gadā. Tiek prognozēts, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 1,4 % no IKP un līdz 2023. gadam sasniegs pārpalikumu 1,5 % apmērā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 35 %, taču saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 40 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

               (13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu ES pieeju, Zviedrija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu visvairāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 2,4 % no IKP. Pasākumi ir šādi: veselības aprūpes pakalpojumu nostiprināšana (0,1 % no IKP), ārkārtas palīdzība grūtībās nonākušām nozarēm (1,6 % no IKP) un darba tirgus un sociālās politikas pasākumi (0,2 % no IKP). Turklāt Zviedrija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Saskaņā ar konverģences programmu minētie pasākumi jo īpaši ietver atliktus nodokļus līdz pat 6,9 % apmērā no IKP, kā arī dažāda veida aizdevumu garantijas un paplašinātas kredītiespējas aptuveni 4,7 % apmērā no IKP. Kopumā Zviedrijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

               (14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Zviedrijas vispārējās valdības bilance tiek prognozēta -5,6 % apmērā no IKP 2020. gadā un -2,2 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. un 2021. gadā saglabāsies zem 60 %.

               (15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Zviedrija 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (16)Zviedrijas ekonomika pēc Covid-19 pandēmijas uzliesmojuma ir palēninājusies vēl nepieredzētā veidā. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 9,7 % un 2021. gadā samazināsies līdz 9,3 %. Paredzams, ka privātais patēriņš ievērojami samazināsies, jo īpaši visvairāk apdraudētajās patēriņa kategorijās, piemēram, transporta, restorānu un izmitināšanas pakalpojumu kategorijā. Tiek prognozēts, ka bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis samazināsies vēl straujāk nekā patēriņš, ko lielā mērā ietekmēs nenoteiktība par atlabšanas tempu. Zviedrijas iestādes sāka īstenot pasākumus jau agrīnā posmā un pēc tam paplašināja politikas pasākumus, reaģējot uz pandēmijas izplatīšanos. Šie pasākumi bija vērsti uz veselības aprūpi un ekonomiskajām sekām. Ar veselības aprūpi saistītie pasākumi ietver centrālās valdības ekonomisko atbalstu attiecībā uz visām Covid-19 uzliesmojuma radītajām papildu izmaksām reģioniem un vietējām iestādēm, kuras ir atbildīgas par veselības aprūpes sistēmu. Ekonomikas jomā valdība ir veikusi plašu pasākumu klāstu, lai samazinātu uzņēmumu sektora izmaksas (īstermiņa atlaišana, slimības pabalstu izmaksas, darba devēja sociālo iemaksu samazināšana, kredīta garantijas un īres maksas samazināšana), kā arī lai nodrošinātu uzņēmumu likviditāti (atliekot nodokļu, tostarp PVN, maksājumus). Turklāt Zviedrijas centrālā banka (Riksbank) ir nolēmusi izsniegt aizdevumus uzņēmumiem ar banku starpniecību un iegādāties valsts un pašvaldību obligācijas, kā arī segtās hipotēku obligācijas un Zviedrijas nefinanšu sabiedrību izsniegtās obligācijas un komerciālos vērtspapīrus. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku nozares noturība. Riksbank ir noslēgusi arī vienošanos par valūtas mijmaiņas darījumiem ar citām centrālajām bankām, lai nodrošinātu galveno valūtu pieejamību finanšu sektoram. Sociālā un darba tirgus politika ir paplašināta, palielinot bezdarba un slimības pabalstus, pazeminot prasības piekļūšanai bezdarba shēmai un īstenojot aktīva darba tirgus un izglītības politiku (zaļās darbvietas, paplašinātas “jauna sākuma darbvietas”, vasaras kursi, vairāk augstākās izglītības iestāžu studentu).

               (17)Zviedrijas īstermiņa politiskā reakcija uz Covid-19 uzliesmojumu ir atkarīga no atbilstošu resursu un kapacitātes rezervju nodrošināšanas un veselības aprūpes darbinieku lomas un pienākumu pielāgošanas. Vidējā termiņā tam vajadzētu arī nodrošināt savlaicīgu un ģeogrāfiski līdzsvarotu veselības aprūpi un veselības aprūpes darbinieku pienācīgu iesaistīšanu dažādās situācijās (piemēram, ambulatorajā un stacionārajā aprūpē) un palīdzēt izvairīties no medicīnas darbinieku strukturāla trūkuma. Zviedrijas spēcīgās pētniecības un inovācijas nozares izmantošana zinātnē balstītām darbībām var veicināt progresu vakcīnu izstrādes, ārstniecības līdzekļu un diagnostikas jomā, kā arī pētniecības rezultātu integrēšanā sabiedrības veselības politikā.

               (18)Atbalsts prasmju un jo īpaši digitālo prasmju pieejamībai var nodrošināt lielāku ražīguma pieaugumu, izmantojot pētniecību un inovāciju augsto tehnoloģiju nozarēs, un palīdzēt sasniegt Zviedrijas vērienīgos mērķus klimata un enerģētikas jomā, kas ietverti valsts enerģētikas un klimata plānā. Turklāt ir nepieciešamas investīcijas, lai samazinātu izglītības rezultātu atšķirības starp izglītojamajiem ar migrantu izcelsmi un vietējo izcelsmi. Darbaspēka augstā kvalitāte lielā mērā veicināja darba ražīguma pieaugumu, taču pirms Covid-19 šis ieguldījums gandrīz tika pārtraukts. Turklāt būs nepieciešams darba tirgū integrēt tādas grupas, kuru potenciāls pirms krīzes netika pilnībā izmantots, piemēram, trešo valstu migrantus un personas ar invaliditāti. Prasmju trūkums ir īpaši izteikts izglītības, veselības aprūpes, sociālā darba, informācijas un komunikācijas tehnoloģiju, rūpniecības un būvniecības jomā.

               (19)Lai veicinātu ekonomikas atlabšanu, būs svarīgi pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Digitālajā un mikroelektronikas nozarē vairāk nekā 50 % darba devēju ir ziņojuši par prasmju trūkumu, kas ietekmē izaugsmi. Publisko izdevumu liela īpatsvara saglabāšana pētniecībā ir priekšnosacījums produktivitātes rādītāju uzlabošanai. Lai atjaunotu darba ražīguma pieaugumu, ir nepieciešams arī kapitāla intensitātes pieaugums un lielākas investīcijas augsto tehnoloģiju un inovatīvajās nozarēs. Jaunu digitālo tehnoloģiju izplatīšana mazo un vidējo uzņēmumu vidū palīdzēs palielināt ražīgumu. Šī krīze ir parādījusi, cik svarīga ir digitālā infrastruktūra un ka visās vietās, kur cilvēki dzīvo vai strādā, ir nepieciešams nodrošināt ātru un stabilu savienojamību. Svarīga nozīme būs mobilās platjoslas paplašināšanai 700 MHz joslā, kā arī iespējai finansiāli atbalstīt fiksētās platjoslas izvēršanu. Gaidāmā 5G izsole sniegs papildu impulsu Zviedrijas ekonomikas digitalizācijai. Lai īstenotu mērķi par klimatneitrālas sabiedrības izveidi līdz 2045. gadam, būs nepieciešamas arī investīcijas pētniecībā un inovācijā, kas ļaus izstrādāt un īstenot jaunus, konkurētspējīgus dekarbonizācijas risinājumus un koordinētas sociālās un politikas darbības. Transports ir Zviedrijas siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas pasākumu galvenais mērķis. Viena no politiskās programmas prioritātēm ir autoparka visaptveroša un salīdzinoši ātra aizstāšana ar mazemisiju transportlīdzekļiem. Plānotās investīcijas dzelzceļa infrastruktūrā ir svarīgas, lai veicinātu modālo sadalījumu un īstenotu Zviedrijas vērienīgo mērķi klimata jomā. Transporta un rūpniecības elektrifikācijai būs vajadzīgas ievērojamas investīcijas elektroenerģijas ražošanā un izplatīšanā. Taisnīgas pārkārtošanās fonda līdzekļu 2021.–2027. gada plānojums varētu palīdzēt Zviedrijai risināt dažas no problēmām, ko rada pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku, īpaši teritorijās, kas ietvertas ziņojuma par valsti D pielikumā
                  8
               . Tas ļautu Zviedrijai optimāli izmantot minēto fondu.

               (20)Turpina izskanēt apgalvojumi par iespējamu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, kas ir ietekmējuši Zviedrijas banku reputāciju, un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana joprojām ir Zviedrijas prioritāte. Efektīvai uzraudzībai ir nepieciešami lielāki resursi un piemērotas procedūras uz risku balstītas pieejas piemērošanai. Zviedrija ir atzinusi, ka ir nepieciešami lielāki resursi, lai veiktu piemērotu uzraudzību un izmeklēšanu, turklāt tā ir pastiprinājusi Finanšu uzraudzības iestādes kapacitāti. Tomēr šīs iestādes kapacitāte salīdzinājumā ar Zviedrijas finanšu nozares apmēru joprojām ir zema. Joprojām pastāv problēmas, un vēl nav pilnībā īstenota uz risku balstītā pieeja.

               (21)Šie ieteikumi pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, taču Zviedrijai 2019. gadā adresētie ieteikumi, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā, attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. Šie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgada ciklā. Tas attiecas arī uz ieteikumiem, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Minētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, t. sk. pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

               (22)Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanu. Nodrošinot tālāk sniegto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Zviedrija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un kopīgus pūliņus konkurētspējīgas ilgtspējas nodrošināšanai Savienībā.

               (23)Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Zviedrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada konverģences programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Zviedrijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Zviedrijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (24)Ņemot vērā minēto novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada konverģences programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (25)Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Šajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka pandēmijas apkarošana un ekonomiskās atlabšanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. Neviens no šiem ieteikumiem, kas tika pārorientēti uz mērķi novērst pandēmijas sociālekonomisko ietekmi un veicināt ekonomikas atlabšanu, nav tieši vērsts uz makroekonomikas nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu,

               AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi risinātu pandēmijas situāciju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atlabšanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kas ļaus panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju un vienlaikus veicinās investīcijas. Garantēt veselības aprūpes sistēmas noturību, tostarp nodrošinot pienācīgu piekļuvi kritiski svarīgiem medicīniskajiem izstrādājumiem, infrastruktūrai un darbaspēkam.

               2.Veicināt inovāciju un atbalstīt izglītību un prasmju pilnveidošanu. Pasteidzināt tādu publisko investīciju projektu īstenošanu, kuri jau sagatavoti realizēšanai, un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atlabšanu. Ievirzīt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, augsto tehnoloģiju un inovatīvajām nozarēm, 5G tīkliem un ilgtspējīgu transportu.

               3.Uzlabot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas uzraudzības efektivitāti un efektīvi īstenot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējumu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)

                        SWD(2020) 526 final.

                     (4)

                        OV C 301, 5.9.2019., 117. lpp.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu), (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

                     (8)

                        SWD(2020) 526 final.

                     (9)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.