               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.12.2017
            COM(2017) 799 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Turcijas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               Globalizētā pasaulē, kurā smagi noziegumi un terorisms iegūst aizvien starptautiskākas dimensijas un kļūst aizvien daudzfunkcionālāki, tiesībaizsardzības iestādēm būtu jābūt pilnīgi sagatavotām sadarboties ar ārējiem partneriem, lai garantētu savu pilsoņu drošību. Tādēļ Eiropolam vajadzētu būt iespējai veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm, ciktāl tas vajadzīgs tā uzdevumu izpildei.

               Kopš Regulas Nr. 2016/794 stāšanās spēkā 2017. gada 1. maijā
                  1
                un saskaņā ar Līgumu Komisija ir atbildīga par to, lai Savienības vārdā risinātu sarunas par starptautiskiem nolīgumiem ar trešām valstīm par personas datu apmaiņu ar Eiropolu. Eiropols, ciktāl tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, var izveidot un uzturēt sadarbības attiecības ar ārējiem partneriem, noslēdzot darba un administratīvās vienošanās, kuras pašas par sevi nav juridisks pamats personas datu apmaiņai.

               Ņemot vērā politisko stratēģiju, kas noteikta Eiropas Drošības programmā
                  2
               , Padomes secinājumos
                  3
                un Globālajā stratēģijā
                  4
               , tiesībaizsardzības iestāžu darbības vajadzības visā ES un ciešākas sadarbības šajā jomā iespējamās priekšrocības, Komisija uzskata, ka drīzumā ir nepieciešams sākt sarunas ar astoņām valstīm, kā noteikts Vienpadsmitajā progresa ziņojumā virzībā uz efektīvu un patiesu drošības savienību
                  5
               .

               Komisija ir veikusi prioritāro valstu novērtējumu, ņemot vērā Eiropola darbības vajadzības. Eiropola stratēģijā 2016.–2020. gadam Vidusjūras reģions ir noteikts kā padziļinātu partnerattiecību
                  6
                veidošanas prioritāte. Eiropola ārējā stratēģijā 2017.–2020. gadam arī uzsvērts, ka, ņemot vērā pašreizējos terorisma draudus un migrācijas problēmas, ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp Eiropolu un Tuvajiem Austrumiem un Ziemeļāfriku (MENA)
                  7
               .

               Šis ieteikums īpaši attiecas uz sarunām ar Turciju, lai gan sadarbība ar jebkuru valsti ir jāskata saistībā ar visu reģionu kopumā. Pašreizējā nestabilitāte reģionā, jo īpaši situācija Sīrijā un Irākā, Eiropas Savienībai rada būtisku ilgtermiņa drošības apdraudējumu, kuram ir steidzami jāpievēršas. Tas attiecas gan uz efektīvu cīņu pret terorismu un ar to saistītu organizēto noziedzību
                  8
               , gan uz aktuālajām migrācijas problēmām, piemēram, neatbilstīgas migrācijas un cilvēku tirdzniecības veicināšanu. Turcija ir arī paudusi interesi sadarboties ar ES tiesībaizsardzības iestādēm terorisma apkarošanas jomā, jo īpaši izmantojot CEPOL organizētās kopīgās apmācības. Lai risinātu minētās problēmas, būtiska ir sadarbība ar vietējām tiesībaizsardzības iestādēm.

               Eiropola pašreizējā sadarbība ar Turciju ir balstīta 2004. gadā noslēgtajā Nolīgumā par stratēģisku sadarbību
                  9
               . Šis nolīgums veicina sadarbību attiecībā uz stratēģiskas un tehniskas abpusēji interesējošas informācijas
                  10
               , pieredzes tiesībaizsardzības jomā, tiesību aktu, rokasgrāmatu, tehniskās literatūras un citu tiesībaizsardzības materiālu un apmācību apmaiņu. ES un Turcijas kopīgajā rīcības plānā, kas pieņemts 2015. gada novembrī, tika izteikta vienošanās turpināt pastiprināt sadarbību ar Eiropolu, nosūtot Turcijas sadarbības koordinatoru. 2016. gada 21. martā Eiropols un Turcija parakstīja sadarbības nolīgumu, kas ļauj īstenot ciešāku sadarbību. Pamatojoties uz šo nolīgumu, viens sadarbības koordinators, kas pārstāv Turcijas Valsts policiju, 2016. gada maijā tika norīkots darbā Eiropolā, kā rezultātā ir notikušas dažas pozitīvas pārmaiņas un nodibināti kontakti. Tomēr šie nolīgumi neļauj apmainīties ar datiem, kas saistīti ar identificētu privātpersonu vai identificējamām privātpersonām
                  11
               .

               Politiskais konteksts

               Turcija ir svarīga Eiropas Savienības partnere. Kopš 1964. gada, kad Turcija un ES noslēdza Asociācijas nolīgumu, to savstarpējā sadarbība ir intensificējusies. 1999. gada decembrī Eiropas Padome piešķīra Turcijai kandidātvalsts statusu, un 2005. gada oktobrī tika sāktas iestāšanās sarunas. Sadarbības padziļināšana ar Eiropolu ir būtiska, lai izpildītu atlikušos kritērijus vīzu režīma liberalizācijas ceļveža
                  12
                ietvaros. ES un Turcijas augstākā līmeņa sanāksmē, kas notika 2015. gada 29. novembrī, tika panākta vienošanās paplašināt un pastiprināt politisko dialogu visās jomās, tostarp ārpolitikā un drošības politikā, kā arī migrācijas un terorisma apkarošanas jomā.

               Turcija un ES ir atkārtoti apliecinājušas savu apņemšanos cīnīties pret Daesh un ārvalstu kaujinieku teroristu radīto apdraudējumu, kā arī draudus, ko rada un turpina radīt PKK, kas ir ES teroristu organizāciju sarakstā. ES un Turcijas dialogā par terorisma apkarošanu, kas notika 2016. gada jūnijā, abas puses vienojās izpētīt veidus, kā pastiprināt sadarbību attiecībā uz informācijas apmaiņu, tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu sadarbību, tostarp ar terorismu saistītu deportāciju un terorisma finansēšanas jomā. Interese par sadarbības pastiprināšanu informācijas apmaiņas jomā tika vēlreiz apliecināta ES un Turcijas 2017. gada novembra dialogā par terorisma apkarošanu; Eiropolā ir plānots augsta līmeņa seminārs par sadarbību cīņā pret terorismu un ieroču kontrabandu.

               Turcija un ES ir arī atkārtoti uzsvērušas savu apņemšanos strādāt kopā, lai veicinātu starptautiskus centienus, piemēram, Globālo terorisma apkarošanas forumu (GCTF), globālo koalīciju pret ISIL/Daesh un Finanšu darījumu darba grupu (FATF)
                  13
               .

               Sadarbība migrācijas jomā tika pastiprināta, pamatojoties uz kopīgo rīcības plānu, kas aktivizēts 2015. gada 29. novembrī notikušajā ES un Turcijas samitā, un ES un Turcijas 2016. gada 18. marta paziņojumu, ar mērķi izbeigt neatbilstīgu migrāciju no Turcijas uz ES, pilnībā ievērojot ES un starptautiskos standartus. Neraugoties uz sarežģītajiem apstākļiem, ES un Turcijas paziņojums jau dod jūtamus rezultātus. Neatbilstīgu robežšķērsošanas gadījumu skaits kopš paziņojuma aktivizēšanas turpina stabili samazināties, un ir apturēta cilvēku bojāeja.

               Darbības vajadzības

               Balstoties uz 2017. gada smagas un organizētas noziedzības draudu novērtējumā (SOCTA)
                  14
                un 2017. gada ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm (TE-SAT)
                  15
                sniegtajiem datiem, kā arī, cita starpā, Eiropola iekšējo ekspertu zināšanām, sadarbība ar Turciju jo īpaši ir vajadzīga, lai novērstu šādas noziedzības izpausmes.

               Terorisms: nesenie teroristu uzbrukumi liecina par terorisma draudiem, ar ko saskaras gan Turcija, gan ES. Islāmistu terorisms, jo īpaši Daesh, bet arī al-Qaeda, veido kopēju apdraudējumu. Attiecībā uz Eiropas ārvalstu kaujiniekiem teroristiem Turcija ir galvenais tranzīta punkts ceļošanai uz Sīriju un Irāku un no tām. Gan Turcija, gan ES ir atkārtoti apliecinājušas savu apņemšanos apturēt šo plūsmu. Turcijas iestādes ir ieguldījušas ievērojamas pūles šajā jomā, tomēr uzsver, cik svarīgi ir saņemt iepriekšēju informāciju par aizdomās turētiem ceļotājiem. Nesenie gadījumi arī liecina, ka nepietiekama, novēlota vai nesaskaņotas informācijas apmaiņa varētu novest pie tā, ka arestēti ceļotāji nepamanīti atgriežas Eiropā.

               Turklāt, lai gan organizācija PKK ir novērtēta kā tāda, kas var radīt zemu apdraudējumu Eiropā, ES ir atzinusi nopietno apdraudējumu, ko tā rada Turcijai. ES ir iekļāvusi organizāciju PKK sarakstā kā teroristu organizāciju.

               Operatīvās informācijas apmaiņa atbalstīs kopīgu darbu, lai cīnītos pret terorisma draudiem, tostarp līdzekļu vākšanu, propagandu un vervēšanas darbībām ES.

               Migrantu kontrabanda: migrantu kontrabandisti izmanto Turciju, lai ievestu Eiropā migrantus no Āzijas, Āfrikas un Tuvajiem Austrumiem. Neatbilstīgie migranti ieceļo Turcijā, izmantojot Turcijas austrumu sauszemes robežas ar Irānu, Irāku un Sīriju, kā arī izmantojot gaisa robežas, jo īpaši caur Stambulas lidostu. Stambula pati ir neatbilstīgo migrantu centrs, pirms tie dodas tālāk vai nu uz sauszemes robežām ar Bulgāriju un Grieķiju, vai uz Egejas jūras piekrasti.

               Kopš ES un Turcijas 2016. gada 18. marta paziņojuma neatbilstīgo robežšķērsošanas gadījumu skaits no Turcijas Grieķijā ir būtiski samazināts. Tomēr, neraugoties uz Turcijas iestāžu veiktajām patruļām piekrastes, sauszemes un lidostas teritorijā un neatbilstīgo migrantu sistemātisku aizturēšanu, organizētas noziedzības un cilvēku tirdzniecības tīkli joprojām turpina darboties. Darbības metodes pastāvīgi mainās, un maršruti turpina dažādoties.

               Turcijas dienesti ir ieguldījuši ievērojamas pūles, lai likvidētu noziedznieku grupas, un veikuši efektīvus pret kontrabandistu izmantotiem kuģiem vērstus pasākumus, izmantojot ES dalībvalstu sniegto informāciju. Tomēr ir nepārprotami vajadzīgs turpināt uzlabot izmeklēšanas un kriminālvajāšanas spējas, kā arī operatīvo sadarbību ar ES dalībvalstīm.

               Neraugoties uz uzlabojumiem tādas sistēmas izveidē, kuras mērķis ir apkarot cilvēku tirdzniecību, migrācijas spiediens ir saasinājis problēmas šajā jomā.

               Narkotiku kontrabanda: Turcija jau sen ir bijusi un joprojām ir nozīmīga tranzīta valsts nelikumīgai narkotisko vielu kontrabandai. Heroīna, opija un kokaīna kontrabanda parasti notiek caur Turciju uz Eiropas tirgiem, bet metamfetamīna un amfetamīna veida stimulanti tiek nelikumīgi pārdoti tirgos Tuvajos Austrumos un Dienvidaustrumāzijā. Turcijā lielos apjomos joprojām patērē opiātus un hašišu.

               Šaujamieroču nelikumīga tirdzniecība: noziedzības līmenis un ieroču kontrabanda no Sīrijas rada iespējamus draudus ES. Tas rada gan īstermiņa, gan ilgtermiņa draudus drošībai. Tādēļ sadarbība ar Turciju ir stratēģiska prioritāte, gan lai palēninātu nelikumīgu šaujamieroču plūsmu uz kaimiņvalstīm, gan lai novērstu kontrabandu uz Eiropas Savienību.

               Cīņa pret terorisma finansēšanu / noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija: FATF 2014. gadā uzsvēra iespējamās priekšrocības, ko sniegtu sadarbība cīņā pret terorisma finansēšanu, pamatojoties uz Eiropola īpašajiem instrumentiem, kā arī Turcijas ievērojamajiem panākumiem šajā jomā.

               Turcija ir svarīgs reģionālais finanšu centrs, jo īpaši Vidusāzijā un Kaukāza valstīs, Tuvajos Austrumos un Austrumeiropā. Turcijas straujā ekonomiskā izaugsme pēdējos 15 gados kopā ar tās tirdzniecības attiecībām un ģeogrāfisko tuvumu nestabiliem, konfliktu skartiem reģioniem, piemēram, Irākai, Sīrijai un Krimai, pakļauj Turciju nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas riskam.

               Viltotas preces: Turcija ir nozīmīgs viltotu preču izcelsmes avots un pārsūtīšanas punkts, jo īpaši – uz ES.

               Citi nozīmīgi organizētās noziedzības finansējuma avoti ietver akcīzes nodokli un “pazudušā tirgotāja” krāpnieciskas darbības Kopienā (MTIC), kā arī noziegumus pret vidi.

               2.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Regulā (ES) 2016/794 par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu) ir izklāstīts Eiropola tiesiskais regulējums, it īpaši tā mērķi, uzdevumi, pilnvaras, datu aizsardzības garantijas un veidi, kā sadarboties ar ārējiem partneriem.

               Šis ieteikums ir saskaņā ar Eiropola regulu.

               Šā ieteikuma mērķis ir saņemt no Padomes pilnvarojumu Komisijai sākt sarunas par turpmāku nolīgumu ES vārdā. Juridiskais pamats, kas ļauj Padomei pilnvarot sākt sarunas, ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu Komisiju ieceļ par sarunu vedēju no Savienības puses attiecībā uz nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turciju attiecībā uz personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Turciju kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Turcijas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794
                  16
                tika pieņemta 2016. gada 11. maijā un to piemēro no 2017. gada 1. maija.

               (2)Šajā regulā, jo īpaši tās 25. pantā, ir paredzēti noteikumi par personas datu pārsūtīšanu no Eiropas Savienības Aģentūras tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropola) uz trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Eiropols drīkst nosūtīt personas datus trešās valsts iestādei, pamatojoties uz starptautisku nolīgumu, kas noslēgts starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, ievērojot LESD 218. pantu, sniedzot atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma un personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (3)Būtu jāuzsāk sarunas ar mērķi noslēgt šādu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turciju.

               (4)Šajā nolīgumā būtu jāievēro pamattiesības un jāņem vērā principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Turcijas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukums; ievieto Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        2016. gada 11. maija Regula (ES) 2016/794, OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Padomes dokuments 10384/17, 2017. gada 19. jūnijs.

                     (4)

                        “Kopīgs redzējums, kopīga rīcība – Stiprāka Eiropa. Globāla Eiropas Savienības ārpolitikas un drošības politikas stratēģija
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Eiropola stratēģija 2016.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2015. gada 1. decembrī,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020
                  .

                     (7)

                        Eiropola ārējā stratēģija 2017.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2016. gada 13. decembrī, EDOC #865852v3.

                     (8)

                        Saskaņā ar Eiropola sniegto informāciju ar organizēto noziedzību saistīti noziedzīgi nodarījumi šajā reģionā ietver šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, narkotiku tirdzniecību, finanšu noziegumus, tostarp nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, un kibernoziegumus.

                     (9)

                        Nolīgums par sadarbību starp Eiropolu un Turcijas Republiku, 28.07.04.,
                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/agreement_on_cooperation_between_the_european_police_office_and_the_republic_of_turkey.pdf
                  .

                     (10)

                        Turcija regulāri sniedz informāciju Eiropola ziņojumam par terorisma situāciju un tendencēm ES (TE-SAT).

                     (11)

                        Turcija var sūtīt datus, bet nevar tos saņemt. Netieša pārsūtīšana ar Interpola starpniecību ir noderīgs līdzeklis, bet tas nav visefektīvākais vai visātrākais risinājums gadījumos, kad nepieciešama tūlītēja rīcība.

                     (12)

                        Eiropas Savienība 2013. gada 16. decembrī sāka dialogu par vīzu režīma liberalizāciju ar Turciju. Dialoga par vīzu režīma liberalizāciju pamatā ir ceļvedis, kurā noteiktas prasības, kas Turcijai jāievēro, lai to varētu iekļaut bezvīzu sarakstā. Septītajā ziņojumā par panākto progresu, īstenojot ES un Turcijas paziņojumu, ko Komisija iesniedza 2017. gada septembrī, norādīts, ka Turcijai vēl jāizpilda septiņi no 72 kritērijiem.

                     (13)

                        Paziņojums presei par EES un Turcijas dialogu par terorisma apkarošanu, 2016. gada 8. jūnijs, ,
                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage_en/5018/Turkey-
                  EU%20Counter%20Terrorism%20Dialogue.

                     (14)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017/

                     (15)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (16)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI (OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,20.12.2017
            COM(2017) 799 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Turcijas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Turcijas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus.

               (1)Nolīguma mērķis ir nodrošināt juridisko pamatu personas datu nosūtīšanai starp Eiropolu un Turcijas kompetentajām iestādēm, lai atbalstītu un stiprinātu šīs valsts un dalībvalstu kompetento iestāžu darbības, kā arī to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smagus starptautiskus noziegumus un terorismu, vienlaikus nodrošinot pienācīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma, personas datu, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (2)Lai garantētu datu izmantošanas mērķa ierobežojumu, sadarbība šā nolīguma ietvaros attiecas tikai uz noziegumiem un saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas ietilpst Eiropola kompetencē saskaņā ar Regulas Nr. 2016/794 3. pantu (kopā “noziedzīgi nodarījumi”). Sadarbība jo īpaši būtu jāvērš uz terorisma apkarošanu un radikalizācijas novēršanu, organizētās noziedzības iznīcināšanu, jo īpaši šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, narkotiku tirdzniecību, migrantu kontrabandu un preču viltošanu, un kibernoziedzības apkarošanu.

               (3)Nolīgumā skaidri un precīzi jāizklāsta nepieciešamie aizsardzības pasākumi un pārbaudes attiecībā uz personas datu aizsardzību, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību neatkarīgi no valstspiederības un dzīvesvietas, apmainoties ar personas datiem starp Eiropolu un Turcijas kompetentajām iestādēm.

               Proti:

               (a)ir jānosaka skaidri un precīzi mērķi personas datu apstrādei, ko saistībā ar šo nolīgumu veic puses, un tie nedrīkst būt plašāki, nekā tas nepieciešams atsevišķos gadījumos, lai novērstu un apkarotu terorismu un noziedzīgus nodarījumus, kas minēti nolīgumā.

               (b)Personas dati, ko Eiropols pārsūta saskaņā ar nolīgumu, jāapstrādā godprātīgi, ar likumīgu pamatojumu un vienīgi tiem mērķiem, kādiem tie ir pārsūtīti. Nolīgumā paredzēta iespēja Eiropolam datu pārsūtīšanas brīdī norādīt ierobežojumus to piekļuvei vai izmantošanai, tostarp attiecībā uz to pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un jāaprobežojas ar to, kas ir nepieciešams attiecībā pret šo mērķi. Tiem jābūt precīziem un atjauninātiem. Tos neglabā ilgāk, nekā tas ir nepieciešams mērķim, kuram tie ir pārsūtīti.

               (c)Eiropolam ir aizliegts pārsūtīt tādus personas datus, kuri atklāj rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, piederību arodbiedrībai, kā arī ģenētiskos datus un datus par personas veselību un seksuālo dzīvi, ja vien šāda pārsūtīšana nav absolūti nepieciešama un samērīga atsevišķos gadījumos, lai novērstu vai apkarotu noziedzīgus nodarījumus, kā minēts nolīgumā, un uz šādu pārsūtīšanu attiecas atbilstošas garantijas. Nolīgumā būtu arī jāiekļauj īpašas garantijas attiecībā uz personas datu pārsūtīšanu par noziedzīgos nodarījumos cietušajiem, lieciniekiem vai citām personām, kas var sniegt informāciju par noziedzīgiem nodarījumiem, kā arī par nepilngadīgajiem.

               (d)Nolīgums nodrošina to personu īstenojamās tiesības, kuru personas dati tiek apstrādāti, paredzot noteikumus par tiesībām uz piekļuvi, labošanu un dzēšanu, tostarp konkrētu pamatojumu, kas var ļaut veikt jebkādus vajadzīgus un samērīgus ierobežojumus. Nolīgums arī nodrošina īstenojamas tiesības uz apstrīdēšanu administratīvā kārtībā un pārsūdzību tiesā jebkurai personai, kuras datus apstrādā saskaņā ar šo nolīgumu, un nodrošina efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.

               (e)Nolīgums paredz noteikumus par personas datu uzglabāšanu, pārskatīšanu, labošanu un dzēšanu, kā arī par uzskaiti reģistrēšanas un dokumentēšanas nolūkā un par informāciju, kas ir pieejama indivīdiem. Tajā būtu jāparedz arī garantijas attiecībā uz personas datu automatizētu apstrādi.

               (f)Nolīgums nosaka kritērijus, uz kuru pamata ir jānorāda datu avota ticamība un datu precizitāte.

               (g)Nolīgumā iekļauj pienākumu nodrošināt personas datu drošību, izmantojot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, tostarp atļaujot tikai pilnvarotām personām piekļūt personas datiem. Nolīgums ietver arī paziņošanas pienākumu personas datu aizsardzības pārkāpuma gadījumā, kas skar datus, kuri pārsūtīti saskaņā ar šo nolīgumu.

               (h)Informācijas pārsūtīšana no Turcijas kompetentajām iestādēm citām iestādēm Turcijā ir atļauta tikai šā nolīguma vajadzībām un uz to attiecas attiecīgi nosacījumi un aizsardzības pasākumi.

               (i)Nosacījumi, kas minēti h) apakšpunktā, attiecas arī uz informācijas pārsūtīšanu no Turcijas kompetentajām iestādēm uz trešās valsts iestādēm, piemērojot papildu prasību, ka šāda pārsūtīšana ir atļauta tikai attiecībā uz trešām valstīm, uz kurām Eiropols ir tiesīgs pārsūtīt personas datus, pamatojoties uz Regulas (ES) 2016/794 25. panta 1. punktu.

               (j)Nolīgums nodrošina uzraudzības sistēmu, ko īsteno viena vai vairākas neatkarīgas valsts iestādes, kuras ir atbildīgas par datu aizsardzību un kurām ir efektīvas izmeklēšanas un iejaukšanās pilnvaras pārraudzīt tās Turcijas valsts iestādes, kas izmanto personas datus/apmainās ar informāciju, un tiesības iesaistīties juridiskās procedūrās. Neatkarīgajām iestādēm jo īpaši ir pilnvaras izskatīt personu sūdzības par to personas datu izmantošanu. Valsts iestādēm, kas izmanto personas datus, ir pienākums nodrošināt, ka tiek ievēroti noteikumi par personas datu aizsardzību saskaņā ar nolīgumu.

               (4)Nolīgums paredz efektīvu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tā interpretāciju un piemērošanu, lai nodrošinātu, ka puses ievēro savstarpēji saskaņotos noteikumus.

               (5)Nolīgumā iekļauj noteikumu par spēkā stāšanos un piemērojamību un tādu noteikumu, saskaņā ar kuru puse var nolīgumu pārtraukt vai apturēt.

               (6)Nolīgumā var iekļaut klauzulu, kurā noteikta tā teritoriālā piemērošana, ja nepieciešams.

               (7)Nolīgumā var iekļaut noteikumus par nolīguma pārraudzību un periodisku izvērtēšanu.

               (8)Šis nolīgums ir vienlīdz autentisks angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; un tajā iekļauj atbilstīgu klauzulu par valodām.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.12.2017
            COM(2017) 805 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Libānas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               Globalizētā pasaulē, kurā smagi noziegumi un terorisms iegūst aizvien starptautiskākas dimensijas un kļūst aizvien daudzfunkcionālāki, tiesībaizsardzības iestādēm būtu jābūt pilnīgi sagatavotām sadarboties ar ārējiem partneriem, lai garantētu savu pilsoņu drošību. Tādēļ Eiropolam vajadzētu būt iespējai veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm, ciktāl tas vajadzīgs tā uzdevumu izpildei.

               Kopš Regulas Nr. 2016/794 stāšanās spēkā 2017. gada 1. maijā
                  1
                un saskaņā ar Līgumu Komisija ir atbildīga par to, lai Savienības vārdā risinātu sarunas par starptautiskiem nolīgumiem ar trešām valstīm par personas datu apmaiņu ar Eiropolu. Eiropols, ciktāl tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, var izveidot un uzturēt sadarbības attiecības ar ārējiem partneriem, noslēdzot darba un administratīvās vienošanās, kuras pašas par sevi nav juridisks pamats personas datu apmaiņai.

               Ņemot vērā politisko stratēģiju, kas noteikta Eiropas Drošības programmā
                  2
               , Padomes secinājumos
                  3
                un Globālajā stratēģijā
                  4
               , tiesībaizsardzības iestāžu darbības vajadzības visā ES un ciešākas sadarbības šajā jomā iespējamās priekšrocības, Komisija uzskata, ka drīzumā ir nepieciešams sākt sarunas ar astoņām valstīm, kā noteikts Vienpadsmitajā progresa ziņojumā virzībā uz efektīvu un patiesu drošības savienību
                  5
               .

               Komisija ir veikusi prioritāro valstu novērtējumu, ņemot vērā Eiropola darbības vajadzības. Eiropola stratēģijā 2016.–2020. gadam Vidusjūras reģions ir noteikts kā padziļinātu partnerattiecību
                  6
                veidošanas prioritāte. Eiropola ārējā stratēģijā 2017.–2020. gadam arī uzsvērts, ka, ņemot vērā pašreizējos terorisma draudus un migrācijas problēmas, ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp Eiropolu un Tuvajiem Austrumiem un Ziemeļāfriku (MENA)
                  7
               .

               Eiropols nav noslēdzis nevienu nolīgumu ar šā reģiona valstīm.

               Šis ieteikums īpaši attiecas uz sarunām ar Libānu, lai gan sadarbība ar jebkuru MENA valsti ir jāskata saistībā ar visu reģionu kopumā. Pašreizējā nestabilitāte reģionā, jo īpaši situācija Sīrijā un Irākā, Eiropas Savienībai rada būtisku ilgtermiņa drošības apdraudējumu, kuram ir steidzami jāpievēršas. Tas attiecas gan uz efektīvu cīņu pret terorismu un ar to saistītu organizēto noziedzību
                  8
               , gan uz migrācijas problēmām, piemēram, neatbilstīgas migrācijas un cilvēku tirdzniecības veicināšanu. Lai risinātu minētās problēmas, būtiska ir sadarbība ar vietējām tiesībaizsardzības iestādēm.

               Pamatojoties uz tehnisko dialogu, kura mērķis ir noteikt kopīgu rīcību, lai uzlabotu informācijas apmaiņu un kopīgi veicamas tiesībaizsardzības operatīvās darbības cīņā pret šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, ES ar Libānu jau ir vienojusies par virkni pasākumu, kuru mērķis ir uzlabot ES un MENA sadarbību starp attiecīgajām tiesībaizsardzības iestādēm, ar attiecīgu reģionālo un/vai divpusējo programmu starpniecību nodrošināt palīdzību rīcībspējas palielināšanai un izstrādāt operatīvās darbības kopīgi pieņemta regulējuma ietvaros
                  9
               . Libāna ir arī paudusi interesi sadarboties ar ES tiesībaizsardzības iestādēm terorisma apkarošanas jomā, jo īpaši izmantojot CEPOL nodrošinātās apmācības. Tas tomēr neattiecas uz personas datu pārsūtīšanu.

               Politiskais konteksts

               ES un Libāna ir nozīmīgi partneri, kas saskaras ar kopīgām problēmām, kuras ir saistītas ar ilgstošām krīzēm un nestabilitāti kaimiņreģionā. ES un Libānas partnerība ir spēcīga un aptver vairākas nozares, kā noteikts asociācijas nolīgumā, kas ir spēkā kopš 2006. gada. Libāna saskaras ar sarežģītām ekonomiskām, sociālām un drošības problēmām. Papildinot iepriekš pastāvējušās nepilnības, konflikts Sīrijā pastiprināja spiedienu uz Libānas iestādēm, infrastruktūru un vidi un ietekmēja tās sociāli ekonomisko stabilitāti. Papildus aptuveni 300 000 Palestīnas bēgļiem, kas jau bija šajā valstī, Libāna ir uzņēmusi vairāk nekā vienu miljonu reģistrētu Sīrijas bēgļu.

               2016. gada 11. novembrī ES un Libāna pieņēma partnerības prioritātes 2016.–2020. gadam, nosakot vērienīgu stratēģisko programmu ar mērķi padziļināt attiecības un panākt stabilizāciju valstī un plašākā reģionā, kā noteikts pārskatītajā Eiropas kaimiņattiecību politikā un ES globālajā stratēģijā. Noteiktās prioritātes ir šādas: drošība un terorisma apkarošana, pārvaldība un tiesiskums, izaugsmes un darba iespēju veicināšana, kā arī migrācija un mobilitāte.

               ES un Libāna vienojās arī par paktu, kurā noteiktas savstarpējās saistības un prioritārās darbības saskaņā ar nodomu deklarāciju, kas iesniegta pagājušā gada Londonas konferencē (2016. gada februārī). Atjaunotās saistības, ko puses uzņēmušās saistībā ar Briseles konferenci (2017. gada 5. aprīlī) attiecībā uz atbalstu Sīrijas un reģiona nākotnei, pastiprināja šo kopīgo atbildību par Sīrijas krīzes seku novēršanu.

               Libāna jau vairākkārt ir paudusi ieinteresētību risināt sarunas par nolīgumu ar Eiropolu, jo īpaši saistībā ar terorisma apkarošanas (TA) dialogu 2016. gada 26. janvārī un apstiprināto ceļvedi.

               Ar Libānu notiek TA/drošības dialogs, kura ietvaros izstrādāts rīcības plāns par valsts TA stratēģiju, tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu sadarbību, terorisma finansēšanas apkarošanu, robežu pārvaldību, lidostu un aviācijas drošību, kā arī vardarbīga ekstrēmisma novēršanu.

               Darbības vajadzības

               Balstoties uz 2017. gada smagas un organizētas noziedzības draudu novērtējumā (SOCTA)
                  10
                un 2017. gada ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm (TE-SAT)
                  11
                sniegtajiem datiem, kā arī, cita starpā, Eiropola iekšējo ekspertu zināšanām, sadarbība ar Libānu jo īpaši ir vajadzīga, lai novērstu šādas noziedzības izpausmes.

               Terorisms: Sīrijas destabilizācija (un tās potenciālā plašākā ietekme), Da’esh un citu teroristu grupu izplatīšanās rada tiešus draudus Libānas un ES drošībai, kuras abas ir bijušas teroristu grupu rīkotu uzbrukumu mērķis. Teroristi no Eiropas un Libānas ir ceļojuši uz Sīriju, Irāku un citām konflikta zonām, lai saņemtu apmācību un piedalītos cīņā.

               Ciešāka sadarbība tiesībaizsardzības jomā, tostarp personas datu apmaiņa, palīdzēs atklāt un sodīt par terorismu aizdomās turētas personas, novērst ceļošanu terorisma nolūkā (tostarp iefiltrēšanās risku migrācijas plūsmās vai pārcelšanos uz citām konfliktu zonām) un terorisma finansēšanu (tostarp saikni ar organizēto noziedzību).

               Šaujamieroču kontrabanda: ES un Libāna ir izveidojušas sadarbību šaujamieroču jomā un vienojušās par darba programmu, tostarp apmaiņu ar paraugpraksi, apmācību un spēju veidošanu. Tā kā sadarbības apjoms palielinās, aizvien vairāk ir vajadzīga uzlabota informācijas apmaiņa un turpmākas izmeklēšanas. Tā kā Libāna robežojas ar Sīriju, Libānai var būt nozīmīga loma, lai novērstu šaujamieroču ievešanu bruņotu konfliktu zonās un nodrošinātu, ka nelikumīgi sūtījumi tiek aizturēti, jo īpaši, kad tos mēģina ievest atpakaļ ES.

               Ar migrāciju saistītas problēmas: Libānā uzturas ievērojams skaits neatbilstīgu migrantu, un ar ES finansētas integrētās robežu pārvaldības programmas starpniecību tai tiek sniegta palīdzība tās robežu nodrošināšanā un kontrolē. Sadarbība ar Libānas iestādēm būtu nozīmīga arī dokumentu viltošanas apkarošanā, kas ir noziedzīgu nodarījumu joma, kura saistīta ar migrantu kontrabandu.

               Narkotiku kontrabanda: Tuvie Austrumi un Ziemeļāfrika (MENA) ir galvenais nelikumīgu narkotisko vielu avots, tranzīta punkts un patērētājs. Reģiona ziemeļos atrodas noturīgs klientu loks, un no austrumiem uz rietumiem to šķērso heroīna maršruts, tādēļ reģions gan negatīvi ietekmē, gan pats tiek negatīvi skarts no neatļautu vielu ļaunprātīgas izmantošanas un ražošanas. Libāna ir otrs galvenais kaņepju un kaņepju sveķu ražotājs MENA reģionā, savukārt kaptagona ražošanas apjoms valstī joprojām ir neskaidrs. 2016. gadā ar ES finansētās programmas “Kokaīna tirdzniecības ceļš” (AIRCOP projekta ietvaros) starpniecību Libānā tika izveidota kopīga operatīvās grupas narkotiku pārtveršanai lidostās juridiskā iestāde (JAITFs).

               Organizētā noziedzība gūst ievērojamus ienākumus no Libānas cigarešu, automašīnu, viltotu preču, pirātisku programmatūru, CD un DVD melnā tirgus.

               2.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Regulā (ES) 2016/794 par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu) ir izklāstīts Eiropola tiesiskais regulējums, it īpaši tā mērķi, uzdevumi, pilnvaras, datu aizsardzības garantijas un veidi, kā sadarboties ar ārējiem partneriem.

               Šis ieteikums ir saskaņā ar Eiropola regulu.

               Šā ieteikuma mērķis ir saņemt no Padomes pilnvarojumu Komisijai sākt sarunas par turpmāku nolīgumu ES vārdā. Juridiskais pamats, kas ļauj Padomei pilnvarot sākt sarunas, ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu Komisiju ieceļ par sarunu vedēju no Savienības puses attiecībā uz nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānu par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Libānas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Libānas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794
                  12
                tika pieņemta 2016. gada 11. maijā un to piemēro no 2017. gada 1. maija.

               (2)Šajā regulā, jo īpaši tās 25. pantā, ir paredzēti noteikumi par personas datu pārsūtīšanu no Eiropas Savienības Aģentūras tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropola) uz trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Eiropols drīkst nosūtīt personas datus trešās valsts iestādei, pamatojoties uz starptautisku nolīgumu, kas noslēgts starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, ievērojot LESD 218. pantu, sniedzot atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma un personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (3)Būtu jāuzsāk sarunas ar mērķi noslēgt šādu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānas Republiku.

               (4)Šajā nolīgumā būtu jāievēro pamattiesības un jāņem vērā principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Libānas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukums; ievieto Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        2016. gada 11. maija Regula (ES) 2016/794, OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Padomes dokuments 10384/17, 2017. gada 19. jūnijs.

                     (4)

                        “Kopīgs redzējums, kopīga rīcība – Stiprāka Eiropa. Globāla Eiropas Savienības ārpolitikas un drošības politikas stratēģija
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Eiropola stratēģija 2016.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2015. gada 1. decembrī,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020
                  .

                     (7)

                        Eiropola ārējā stratēģija 2017.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2016. gada 13. decembrī, EDOC #865852v3.

                     (8)

                        Saskaņā ar Eiropola sniegto informāciju ar organizēto noziedzību saistīti noziedzīgi nodarījumi šajā reģionā ietver šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, narkotiku tirdzniecību, finanšu noziegumus, tostarp nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, un kibernoziegumus.

                     (9)

                        Šajā kontekstā vairākas iniciatīvas ir iekļautas šaujamieroču jomas prioritātē ES politikas cikla organizētas un smagas starptautiskas noziedzības jomā ietvaros, kā arī Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Eiropas Drošības programmas īstenošana: ES rīcības plāns pret šaujamieroču un sprāgstvielu nelikumīgu tirdzniecību un izmantošanu”, 2.12.2015., COM(2015) 624 final.

                     (10)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (11)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (12)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI (OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,20.12.2017
            COM(2017) 805 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Libānas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorism

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libānas Republiku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Libānas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus.

               (1)Nolīguma mērķis ir nodrošināt juridisko pamatu personas datu nosūtīšanai starp Eiropolu un Libānas kompetentajām iestādēm, lai atbalstītu un stiprinātu šīs valsts un dalībvalstu kompetento iestāžu darbības, kā arī to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smagus starptautiskus noziegumus un terorismu, vienlaikus nodrošinot pienācīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma, personas datu, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (2)Lai garantētu datu izmantošanas mērķa ierobežojumu, sadarbība šā nolīguma ietvaros attiecas tikai uz noziegumiem un saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas ietilpst Eiropola kompetencē saskaņā ar Regulas Nr. 2016/794 3. pantu (kopā “noziedzīgi nodarījumi”). Sadarbība jo īpaši būtu jāvērš uz terorisma apkarošanu un radikalizācijas novēršanu, organizētās noziedzības iznīcināšanu, jo īpaši šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, migrantu kontrabandu un narkotiku tirdzniecību, un kibernoziedzības apkarošanu.

               (3)Nolīgumā skaidri un precīzi jāizklāsta nepieciešamie aizsardzības pasākumi un pārbaudes attiecībā uz personas datu aizsardzību, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību neatkarīgi no valstspiederības un dzīvesvietas, apmainoties ar personas datiem starp Eiropolu un Libānas kompetentajām iestādēm.

               Proti:

               (a)ir jānosaka skaidri un precīzi mērķi personas datu apstrādei, ko saistībā ar šo nolīgumu veic puses, un tie nedrīkst būt plašāki, nekā tas nepieciešams atsevišķos gadījumos, lai novērstu un apkarotu terorismu un noziedzīgus nodarījumus, kas minēti nolīgumā.

               (b)Personas dati, ko Eiropols pārsūta saskaņā ar nolīgumu, jāapstrādā godprātīgi, ar likumīgu pamatojumu un vienīgi tiem mērķiem, kādiem tie ir pārsūtīti. Nolīgumā paredzēta iespēja Eiropolam datu pārsūtīšanas brīdī norādīt ierobežojumus to piekļuvei vai izmantošanai, tostarp attiecībā uz to pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un jāaprobežojas ar to, kas ir nepieciešams attiecībā pret šo mērķi. Tiem jābūt precīziem un atjauninātiem. Tos neglabā ilgāk, nekā tas ir nepieciešams mērķim, kuram tie ir pārsūtīti.

               (c)Eiropolam ir aizliegts pārsūtīt tādus personas datus, kuri atklāj rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, piederību arodbiedrībai, kā arī ģenētiskos datus un datus par personas veselību un seksuālo dzīvi, ja vien šāda pārsūtīšana nav absolūti nepieciešama un samērīga atsevišķos gadījumos, lai novērstu vai apkarotu noziedzīgus nodarījumus, kā minēts nolīgumā, un uz šādu pārsūtīšanu attiecas atbilstošas garantijas. Nolīgumā būtu arī jāiekļauj īpašas garantijas attiecībā uz personas datu pārsūtīšanu par noziedzīgos nodarījumos cietušajiem, lieciniekiem vai citām personām, kas var sniegt informāciju par noziedzīgiem nodarījumiem, kā arī par nepilngadīgajiem.

               (d)Nolīgums nodrošina to personu īstenojamās tiesības, kuru personas dati tiek apstrādāti, paredzot noteikumus par tiesībām uz piekļuvi, labošanu un dzēšanu, tostarp konkrētu pamatojumu, kas var ļaut veikt jebkādus vajadzīgus un samērīgus ierobežojumus. Nolīgums arī nodrošina īstenojamās tiesības uz apstrīdēšanu administratīvā kārtībā un pārsūdzību tiesā jebkurai personai, kuras datus apstrādā saskaņā ar šo nolīgumu, un nodrošina efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.

               (e)Nolīgums paredz noteikumus par personas datu uzglabāšanu, pārskatīšanu, labošanu un dzēšanu, kā arī par uzskaiti reģistrēšanas un dokumentēšanas nolūkā un par informāciju, kas ir pieejama indivīdiem. Tajā būtu jāparedz arī garantijas attiecībā uz personas datu automatizētu apstrādi.

               (f)Nolīgums nosaka kritērijus, uz kuru pamata ir jānorāda datu avota ticamība un datu precizitāte.

               (g)Nolīgumā iekļauj pienākumu nodrošināt personas datu drošību, izmantojot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, tostarp atļaujot tikai pilnvarotām personām piekļūt personas datiem. Nolīgums ietver arī paziņošanas pienākumu personas datu aizsardzības pārkāpuma gadījumā, kas skar datus, kuri pārsūtīti saskaņā ar šo nolīgumu.

               (h)Informācijas pārsūtīšana no Libānas kompetentajām iestādēm citām iestādēm Libānā ir atļauta tikai šā nolīguma vajadzībām un uz to attiecas attiecīgi nosacījumi un aizsardzības pasākumi.

               (i)Nosacījumi, kas minēti h) apakšpunktā, attiecas arī uz informācijas pārsūtīšanu no Libānas kompetentajām iestādēm uz trešās valsts iestādēm, piemērojot papildu prasību, ka šāda pārsūtīšana ir atļauta tikai attiecībā uz trešām valstīm, uz kurām Eiropols ir tiesīgs pārsūtīt personas datus, pamatojoties uz Regulas (ES) 2016/794 25. panta 1. punktu.

               (j)Nolīgums nodrošina uzraudzības sistēmu, ko īsteno viena vai vairākas neatkarīgas valsts iestādes, kuras ir atbildīgas par datu aizsardzību un kurām ir efektīvas izmeklēšanas un iejaukšanās pilnvaras pārraudzīt tās Libānas valsts iestādes, kas izmanto personas datus/apmainās ar informāciju, un tiesības iesaistīties juridiskās procedūrās. Neatkarīgajām iestādēm jo īpaši ir pilnvaras izskatīt personu sūdzības par to personas datu izmantošanu. Valsts iestādēm, kas izmanto personas datus, ir pienākums nodrošināt, ka tiek ievēroti noteikumi par personas datu aizsardzību saskaņā ar nolīgumu.

               (4)Nolīgums paredz efektīvu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tā interpretāciju un piemērošanu, lai nodrošinātu, ka puses ievēro savstarpēji saskaņotos noteikumus.

               (5)Nolīgumā iekļauj noteikumu par spēkā stāšanos un piemērojamību un tādu noteikumu, saskaņā ar kuru puse var nolīgumu pārtraukt vai apturēt.

               (6)Nolīgumā var iekļaut klauzulu, kurā noteikta tā teritoriālā piemērošana, ja nepieciešams.

               (7)Nolīgumā var iekļaut noteikumus par nolīguma pārraudzību un periodisku izvērtēšanu.

               (8)Šo sarunu kontekstā Komisija veicina Libānas pievienošanos Eiropas Padomes Konvencijai par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (“Konvencija 108”).

               (9)Šis nolīgums ir vienlīdz autentisks angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; un tajā iekļauj atbilstīgu klauzulu par valodām.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.12.2017
            COM(2017) 808 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Marokas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               Globalizētā pasaulē, kurā smagi noziegumi un terorisms iegūst aizvien starptautiskākas dimensijas un kļūst aizvien daudzfunkcionālāki, tiesībaizsardzības iestādēm būtu jābūt pilnīgi sagatavotām sadarboties ar ārējiem partneriem, lai garantētu savu pilsoņu drošību. Tādēļ Eiropolam vajadzētu būt iespējai veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm, ciktāl tas vajadzīgs tā uzdevumu izpildei.

               Kopš Regulas Nr. 2016/794 stāšanās spēkā 2017. gada 1. maijā
                  1
                un saskaņā ar Līgumu Komisija ir atbildīga par to, lai Savienības vārdā risinātu sarunas par starptautiskiem nolīgumiem ar trešām valstīm par personas datu apmaiņu ar Eiropolu. Eiropols, ciktāl tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, var izveidot un uzturēt sadarbības attiecības ar ārējiem partneriem, noslēdzot darba un administratīvās vienošanās, kuras pašas par sevi nav juridisks pamats personas datu apmaiņai.

               Ņemot vērā politisko stratēģiju, kas noteikta Eiropas Drošības programmā
                  2
               , Padomes secinājumos
                  3
                un Globālajā stratēģijā
                  4
               , tiesībaizsardzības iestāžu darbības vajadzības visā ES un ciešākas sadarbības šajā jomā iespējamās priekšrocības, Komisija uzskata, ka drīzumā ir nepieciešams sākt sarunas ar astoņām valstīm, kā noteikts Vienpadsmitajā progresa ziņojumā virzībā uz efektīvu un patiesu drošības savienību
                  5
               .

               Komisija ir veikusi prioritāro valstu novērtējumu, ņemot vērā Eiropola darbības vajadzības. Eiropola stratēģijā 2016.–2020. gadam Vidusjūras reģions ir noteikts kā padziļinātu partnerattiecību
                  6
                veidošanas prioritāte. Eiropola ārējā stratēģijā 2017.–2020. gadam arī uzsvērts, ka, ņemot vērā pašreizējos terorisma draudus un migrācijas problēmas, ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp Eiropolu un Tuvajiem Austrumiem un Ziemeļāfriku (MENA)
                  7
               .

               Eiropols nav noslēdzis nevienu nolīgumu ar šā reģiona valstīm.

               Šis ieteikums īpaši attiecas uz sarunām ar Maroku, lai gan sadarbība ar jebkuru MENA valsti ir jāskata saistībā ar visu reģionu kopumā. Pašreizējā nestabilitāte reģionā, jo īpaši situācija Sīrijā, Eiropas Savienībai rada būtisku ilgtermiņa drošības apdraudējumu, kuram ir steidzami jāpievēršas. Tas attiecas gan uz efektīvu cīņu pret terorismu un ar to saistītu organizēto noziedzību
                  8
               , gan uz migrācijas problēmām, piemēram, neatbilstīgas migrācijas un cilvēku tirdzniecības veicināšanu. Lai risinātu minētās problēmas, būtiska ir sadarbība ar vietējām tiesībaizsardzības iestādēm.

               Pamatojoties uz tehnisko dialogu, kura mērķis ir noteikt kopīgu rīcību, lai uzlabotu informācijas apmaiņu un kopīgi veicamas tiesībaizsardzības operatīvās darbības cīņā pret šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, ES ar Maroku jau ir vienojusies par virkni pasākumu, kuru mērķis ir uzlabot ES un MENA sadarbību starp attiecīgajām tiesībaizsardzības iestādēm, ar attiecīgu reģionālo un/vai divpusējo programmu starpniecību nodrošināt palīdzību rīcībspējas palielināšanai un izstrādāt operatīvās darbības kopīgi pieņemta regulējuma ietvaros
                  9
               . Tas tomēr neattiecas uz personas datu pārsūtīšanu.

               Politiskais konteksts

               ES un Marokas Karalistes vēsturiskās partnerības pamatā ir vairāki politiski un ekonomiski nolīgumi. 2000. gadā stājās spēkā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu asociācijas nolīgums, kas ir ietekmējis ES attiecības ar Maroku
                  10
               . Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros Marokai 2008. gadā tika piešķirts īpašs statuss. Viens no mērķiem attiecas uz dialoga un sadarbības pastiprināšanu politikas un drošības jomā;

               Saistībā ar Vispārējās tiesas 2015. gada decembra spriedumu
                  11
                politiskās attiecības ar Maroku, tostarp sarunas par drošību un terorisma apkarošanu, ir apturētas. Tomēr pēc Eiropas Savienības Tiesā
                  12
                iesniegtās pārsūdzības ir notikušas dažas politiskas diskusijas, kas galvenokārt bija vērstas uz to, kā risināt sprieduma juridiskās sekas attiecībā uz ES un Marokas divpusējām attiecībām. Maroka ir neoficiāli norādījusi, ka par svarīgu uzskata drošības sadarbību ar ES. Maroka bija pirmā no MENA valstīm, kam tika piedāvāts dialogs par terorisma apkarošanu, un pirms dialoga provizoriskās atcelšanas sagatavošanās tam jau 2015. gada vidū bija krietni pavirzījusies uz priekšu.

               Maroka ir attīstījusi ciešu divpusējo sadarbību terorisma apkarošanas jomā ar ES dalībvalstīm, tostarp Spāniju un Franciju, un regulāri likvidē teroristu tīklus. Maroka ir Globālā terorisma apkarošanas foruma (GCTF) līdzpriekšsēdētāja un dalībniece globālajā koalīcijā pret Daesh. Tajā atrodas viens no ES finansētajiem reģionālajiem CBRN izcilības centriem.

               Darbības vajadzības

               Balstoties uz 2017. gada smagas un organizētas noziedzības draudu novērtējumā (SOCTA)
                  13
                un 2017. gada ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm (TE-SAT)
                  14
                sniegtajiem datiem, kā arī, cita starpā, Eiropola iekšējo ekspertu zināšanām, sadarbība ar Maroku jo īpaši ir vajadzīga, lai novērstu šādas noziedzības izpausmes.

               Terorisms rada nopietnus draudus gan Marokai, gan ES, kas abas ir bijušas teroristu uzbrukumu mērķis. Līdztekus apdraudējuma situācijas uzlabošanai un jaunu tendenču apzināšanai ir vajadzīga ciešāka sadarbība, tostarp personas datu apmaiņa, lai novērstu ārvalstu kaujinieku teroristu fenomenu (tostarp attiecībā uz aizdomās turētām personām, kurām ir ES un Marokas dubulta pilsonība vai kuru dzīvesvieta ir ES un Marokā) un efektīvi atklātu, novērstu un sodītu ceļošanu terorisma nolūkos, interneta ļaunprātīgu izmantošanu terorisma nolūkos, terorisma finansēšanu, kā arī saikni ar organizēto noziedzību.

               Šaujamieroču nelikumīga tirdzniecība: pašreizējā nestabilitātes MENA reģionā, jo īpaši Lībijā notiekošo konfliktu dēļ, ir ievērojami pieaugusi šaujamieroču nelikumīga tirdzniecību šajā reģionā. Tas rada gan īstermiņa, gan ilgtermiņa draudus drošībai. Maroka ir galvenā partnere attiecībā uz nelikumīgu šaujamieroču plūsmas uz kaimiņvalstīm palēnināšanu un tādas kontrabandas uz ES novēršanu, kurā tiek izmantoti konteinerkuģi, prāmji un nelielas laivas, kas šķērso Vidusjūru.

               Ar migrāciju saistītas problēmas: Maroka joprojām ir svarīgs ES partneris attiecībā uz sadarbības attīstīšanu neatbilstīgas migrācijas novēršanā, un plūsmas uz ES nesen ir pieaugušas. Maroka ir gan neatbilstīgas migrācijas izcelsmes valsts, gan arī būtiska neatbilstīgās migrācijas maršruta daļa, ko šķērso Subsahāras Āfrikas valstu valstspiederīgie. Eiropas Robežu un krasta apsardzes riska analīzes 2017. gada ziņojumā kā svarīgi riski minēta dokumentu viltošana un migrantu kontrabanda.

               Narkotiku kontrabanda: Tuvie Austrumi un Ziemeļāfrika (MENA) ir galvenais nelikumīgu narkotisko vielu avots, tranzīta punkts un patērētājs. Reģiona ziemeļos atrodas noturīgs klientu loks, dienvidos to šķērso Sāhelas kontrabandistu maršruts, bet no austrumiem uz rietumiem – heroīna maršruts, tādēļ reģions gan negatīvi ietekmē, gan to pašu negatīvi skar neatļautu vielu ļaunprātīga izmantošana un ražošana. Maroka ir ievērojams marihuānas ražotājs un ES tirgū ievesto kaņepju produktu galvenā izcelsmes valsts. Problēmas rada arī sintētisko narkotiku ražošana no zālēm.

               2016. gadā ar ES finansētās programmas “Kokaīna tirdzniecības ceļš” (AIRCOP projekta ietvaros) starpniecību Marokā tika izveidota kopīga operatīvās grupas narkotiku pārtveršanai lidostās juridiskā iestāde (JAITFs).

               Kibernoziegumi: Maroka ir guvusi panākumus kibernoziedzības apdraudējuma novēršanā, jo tai ir prioritāras valsts statuss ES un Eiropadomes spēju veidošanas programmu kibernoziedzības jomā ietvaros, tostarp attiecībā uz bērnu seksuālu izmantošanu un ceļojošiem bērnu dzimumnoziedzniekiem. Paredzams, ka, attīstot Marokas spēju sadarboties, pieaugs nepieciešamība pēc informācijas apmaiņas ar mērķi risināt pārrobežu draudus tādās jomās kā kibernoziegumi un bērnu seksuāla izmantošana.

               2.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Regulā (ES) 2016/794 par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu) ir izklāstīts Eiropola tiesiskais regulējums, it īpaši tā mērķi, uzdevumi, pilnvaras, datu aizsardzības garantijas un veidi, kā sadarboties ar ārējiem partneriem.

               Šis ieteikums ir saskaņā ar Eiropola regulu.

               Šā ieteikuma mērķis ir saņemt no Padomes pilnvarojumu Komisijai sākt sarunas par turpmāku nolīgumu ES vārdā. Juridiskais pamats, kas ļauj Padomei pilnvarot sākt sarunas, ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu Komisiju ieceļ par sarunu vedēju no Savienības puses, lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Maroku par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Marokas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Marokas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794
                  15
                tika pieņemta 2016. gada 11. maijā un to piemēro no 2017. gada 1. maija.

               (2)Šajā regulā, jo īpaši tās 25. pantā, ir paredzēti noteikumi par personas datu pārsūtīšanu no Eiropas Savienības Aģentūras tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropola) uz trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Eiropols drīkst nosūtīt personas datus trešās valsts iestādei, pamatojoties uz starptautisku nolīgumu, kas noslēgts starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, ievērojot LESD 218. pantu, sniedzot atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma un personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (3)Būtu jāuzsāk sarunas ar mērķi noslēgt šādu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti.

               (4)Šajā nolīgumā būtu jāievēro pamattiesības un jāņem vērā principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Marokas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukums; ievieto Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        2016. gada 11. maija Regula (ES) 2016/794, OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Padomes dokuments 10384/17, 2017. gada 19. jūnijs.

                     (4)

                        “Kopīgs redzējums, kopīga rīcība – Stiprāka Eiropa. Globāla Eiropas Savienības ārpolitikas un drošības politikas stratēģija
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Eiropola stratēģija 2016.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2015. gada 1. decembrī,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020
                  .

                     (7)

                        Eiropola ārējā stratēģija 2017.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2016. gada 13. decembrī, EDOC #865852v3.

                     (8)

                        Saskaņā ar Eiropola sniegto informāciju ar organizēto noziedzību saistīti noziedzīgi nodarījumi šajā reģionā ietver šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, narkotiku tirdzniecību, finanšu noziegumus, tostarp nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, un kibernoziegumus.

                     (9)

                        Šajā kontekstā vairākas iniciatīvas ir iekļautas šaujamieroču jomas prioritātē ES politikas cikla organizētas un smagas starptautiskas noziedzības jomā ietvaros, kā arī Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Eiropas Drošības programmas īstenošana: ES rīcības plāns pret šaujamieroču un sprāgstvielu nelikumīgu tirdzniecību un izmantošanu”, 2.12.2015., COM(2015) 624 final.

                     (10)

                        Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, OV L 070, 18.3.2000.

                     (11)

                        Lieta T-512/12, Front Polisario / Padome.

                     (12)

                        Lieta C-104/16, Padome / Front Polisario.

                     (13)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (14)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (15)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI (OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,20.12.2017
            COM(2017) 808 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Marokas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Marokas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus.

               (1)Nolīguma mērķis ir nodrošināt juridisko pamatu personas datu nosūtīšanai starp Eiropolu un Marokas Karalistes kompetentajām iestādēm, lai atbalstītu un stiprinātu šīs valsts un dalībvalstu kompetento iestāžu darbības, kā arī to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smagus starptautiskus noziegumus un terorismu, vienlaikus nodrošinot pienācīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma, personas datu, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (2)Lai garantētu datu izmantošanas mērķa ierobežojumu, sadarbība šā nolīguma ietvaros attiecas tikai uz noziegumiem un saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas ietilpst Eiropola kompetencē saskaņā ar Regulas Nr. 2016/794 3. pantu (kopā “noziedzīgi nodarījumi”). Sadarbība jo īpaši būtu jāvērš uz terorisma apkarošanu un radikalizācijas novēršanu, organizētās noziedzības iznīcināšanu, jo īpaši tādās jomās kā migrantu kontrabanda un šaujamieroču un narkotiku nelikumīga tirdzniecība, kā arī uz kibernoziedzības apkarošanu.

               (3)Nolīgumā skaidri un precīzi jāizklāsta nepieciešamie aizsardzības pasākumi un pārbaudes attiecībā uz personas datu aizsardzību, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību neatkarīgi no valstspiederības un dzīvesvietas, apmainoties ar personas datiem starp Eiropolu un Marokas kompetentajām iestādēm.

               Proti:

               (a)ir jānosaka skaidri un precīzi mērķi personas datu apstrādei, ko saistībā ar šo nolīgumu veic puses, un tie nedrīkst būt plašāki, nekā tas nepieciešams atsevišķos gadījumos, lai novērstu un apkarotu terorismu un noziedzīgus nodarījumus, kas minēti nolīgumā.

               (b)Personas dati, ko Eiropols pārsūta saskaņā ar nolīgumu, jāapstrādā godprātīgi, ar likumīgu pamatojumu un vienīgi tiem mērķiem, kādiem tie ir pārsūtīti. Nolīgumā paredzēta iespēja Eiropolam datu pārsūtīšanas brīdī norādīt ierobežojumus to piekļuvei vai izmantošanai, tostarp attiecībā uz to pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un jāaprobežojas ar to, kas ir nepieciešams attiecībā pret šo mērķi. Tiem jābūt precīziem un atjauninātiem. Tos neglabā ilgāk, nekā tas ir nepieciešams mērķim, kuram tie ir pārsūtīti.

               (c)Eiropolam ir aizliegts pārsūtīt tādus personas datus, kuri atklāj rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, piederību arodbiedrībai, kā arī ģenētiskos datus un datus par personas veselību un seksuālo dzīvi, ja vien šāda pārsūtīšana nav absolūti nepieciešama un samērīga atsevišķos gadījumos, lai novērstu vai apkarotu noziedzīgus nodarījumus, kā minēts nolīgumā, un uz šādu pārsūtīšanu attiecas atbilstošas garantijas. Nolīgumā būtu arī jāiekļauj īpašas garantijas attiecībā uz personas datu pārsūtīšanu par noziedzīgos nodarījumos cietušajiem, lieciniekiem vai citām personām, kas var sniegt informāciju par noziedzīgiem nodarījumiem, kā arī par nepilngadīgajiem.

               (d)Nolīgums nodrošina to personu īstenojamās tiesības, kuru personas dati tiek apstrādāti, paredzot noteikumus par tiesībām uz piekļuvi, labošanu un dzēšanu, tostarp konkrētu pamatojumu, kas var ļaut veikt jebkādus vajadzīgus un samērīgus ierobežojumus. Nolīgums arī nodrošina īstenojamas tiesības uz apstrīdēšanu administratīvā kārtībā un pārsūdzību tiesā jebkurai personai, kuras datus apstrādā saskaņā ar šo nolīgumu, un nodrošina efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.

               (e)Nolīgums paredz noteikumus par personas datu uzglabāšanu, pārskatīšanu, labošanu un dzēšanu, kā arī par uzskaiti reģistrēšanas un dokumentēšanas nolūkā un par informāciju, kas ir pieejama indivīdiem. Tajā būtu jāparedz arī garantijas attiecībā uz personas datu automatizētu apstrādi.

               (f)Nolīgums nosaka kritērijus, uz kuru pamata ir jānorāda datu avota ticamība un datu precizitāte.

               (g)Nolīgumā iekļauj pienākumu nodrošināt personas datu drošību, izmantojot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, tostarp atļaujot tikai pilnvarotām personām piekļūt personas datiem. Nolīgums ietver arī paziņošanas pienākumu personas datu aizsardzības pārkāpuma gadījumā, kas skar datus, kuri pārsūtīti saskaņā ar šo nolīgumu.

               (h)Informācijas pārsūtīšana no Marokas kompetentajām iestādēm citām iestādēm Marokā ir atļauta tikai šā nolīguma vajadzībām un uz to attiecas attiecīgi nosacījumi un aizsardzības pasākumi.

               (i)Nosacījumi, kas minēti h) apakšpunktā, attiecas arī uz informācijas pārsūtīšanu no Marokas kompetentajām iestādēm uz trešās valsts iestādēm, piemērojot papildu prasību, ka šāda pārsūtīšana ir atļauta tikai attiecībā uz trešām valstīm, uz kurām Eiropols ir tiesīgs pārsūtīt personas datus, pamatojoties uz Regulas (ES) 2016/794 25. panta 1. punktu.

               (j)Nolīgums nodrošina uzraudzības sistēmu, ko īsteno viena vai vairākas neatkarīgas valsts iestādes, kuras ir atbildīgas par datu aizsardzību un kurām ir efektīvas izmeklēšanas un iejaukšanās pilnvaras pārraudzīt tās Marokas valsts iestādes, kas izmanto personas datus/apmainās ar informāciju, un tiesības iesaistīties juridiskās procedūrās. Neatkarīgajām iestādēm jo īpaši ir pilnvaras izskatīt personu sūdzības par to personas datu izmantošanu. Valsts iestādēm, kas izmanto personas datus, ir pienākums nodrošināt, ka tiek ievēroti noteikumi par personas datu aizsardzību saskaņā ar nolīgumu.

               (4)Nolīgums paredz efektīvu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tā interpretāciju un piemērošanu, lai nodrošinātu, ka puses ievēro savstarpēji saskaņotos noteikumus.

               (5)Nolīgumā iekļauj noteikumu par spēkā stāšanos un piemērojamību un tādu noteikumu, saskaņā ar kuru puse var nolīgumu pārtraukt vai apturēt.

               (6)Nolīgumā var iekļaut klauzulu, kurā noteikta tā teritoriālā piemērošana, ja nepieciešams.

               (7)Nolīgumā var iekļaut noteikumus par nolīguma pārraudzību un periodisku izvērtēšanu.

               (8)Šis nolīgums ir vienlīdz autentisks angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; un tajā iekļauj atbilstīgu klauzulu par valodām.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.12.2017
            COM(2017) 806 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlas Valsti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Izraēlas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               Globalizētā pasaulē, kurā smagi noziegumi un terorisms iegūst aizvien starptautiskākas dimensijas un kļūst aizvien daudzfunkcionālāki, tiesībaizsardzības iestādēm būtu jābūt pilnīgi sagatavotām sadarboties ar ārējiem partneriem, lai garantētu savu pilsoņu drošību. Tādēļ Eiropolam vajadzētu būt iespējai veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm, ciktāl tas vajadzīgs tā uzdevumu izpildei.

               Kopš Regulas Nr. 2016/794 stāšanās spēkā 2017. gada 1. maijā
                  1
                un saskaņā ar Līgumu Komisija ir atbildīga par to, lai Savienības vārdā risinātu sarunas par starptautiskiem nolīgumiem ar trešām valstīm par personas datu apmaiņu ar Eiropolu. Eiropols, ciktāl tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, var izveidot un uzturēt sadarbības attiecības ar ārējiem partneriem, noslēdzot darba un administratīvās vienošanās, kuras pašas par sevi nav juridisks pamats personas datu apmaiņai.

               Ņemot vērā politisko stratēģiju, kas noteikta Eiropas Drošības programmā
                  2
               , Padomes secinājumos
                  3
                un Globālajā stratēģijā
                  4
               , tiesībaizsardzības iestāžu darbības vajadzības visā ES un ciešākas sadarbības šajā jomā iespējamās priekšrocības, Komisija uzskata, ka drīzumā ir nepieciešams sākt sarunas ar astoņām valstīm, kā noteikts Vienpadsmitajā progresa ziņojumā virzībā uz efektīvu un patiesu drošības savienību
                  5
               .

               Komisija ir veikusi prioritāro valstu novērtējumu, ņemot vērā Eiropola darbības vajadzības. Eiropola stratēģijā 2016.–2020. gadam Vidusjūras reģions ir noteikts kā padziļinātu partnerattiecību
                  6
                veidošanas prioritāte. Eiropola ārējā stratēģijā 2017.–2020. gadam arī uzsvērts, ka, ņemot vērā pašreizējos terorisma draudus un migrācijas problēmas, ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp Eiropolu un Tuvajiem Austrumiem un Ziemeļāfriku (MENA)
                  7
               .

               Eiropols nav noslēdzis nevienu nolīgumu ar šā reģiona valstīm.

               Šis ieteikums īpaši attiecas uz sarunām ar Izraēlu, lai gan sadarbība ar jebkuru MENA valsti ir jāskata saistībā ar visu reģionu kopumā.

               Politiskais konteksts

               ES un Izraēla ir izveidojušas labas attiecības, kas balstītas uz 1995. gada asociācijas nolīgumu (spēkā kopš 2000. gada). Gan ES, gan Izraēla pastiprinātu uzmanību pievērš drošības apdraudējumu novēršanai, proti, terorisma draudu apkarošanai. Izraēla ir ļoti ieinteresēta pastiprināt sadarbību ar ES terorisma apkarošanas jomā. Pirmais ES un Izraēlas terorisma apkarošanas un drošības dialogs notika Briselē 2015. gada martā, bet otrais dialogs – Izraēlā 2016. gada septembrī. Abas puses piekrita sadarboties tādās jomās kā vardarbīga ekstrēmisma, terorisma finansēšanas, jaunu terorisma veidu apkarošanā, aviācijas un transporta drošības, kā arī kibernoziegumu apkarošanas jomā. Izraēla izteica interesi pastiprināt sadarbību ar ES aģentūrām (jo īpaši ar Eiropolu) tieslietu un iekšlietu jomā.

               Padome jau iepriekš ir atļāvusi sākt sarunas starp Eiropolu un Izraēlu par operatīvas sadarbības nolīgumu
                  8
               . Sarunas sākās 2010. gadā, bet tās nevarēja pabeigt Eiropola vecā tiesiskā regulējuma ietvaros. Šajā saistībā jau ir notikušas vairākas tehniskas sanāksmes starp Eiropolu un Izraēlas iestādēm.

               Darbības vajadzības

               Balstoties uz 2017. gada smagas un organizētas noziedzības draudu novērtējumā (SOCTA)
                  9
                un 2017. gada ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm (TE-SAT)
                  10
                sniegtajiem datiem, kā arī, cita starpā, Eiropola iekšējo ekspertu zināšanām, sadarbība ar Izraēlu jo īpaši ir vajadzīga, lai novērstu šādas noziedzības izpausmes.

               Terorisms: ES un Izraēla saskaras ar nopietnu apdraudējumu, ko rada teroristu grupējumi, kuri darbojas reģionā un visā pasaulē. Ciešākas sadarbības, tostarp apmaiņas ar personas datiem, mērķis būs novērst teroristu (tostarp ārvalstu kaujinieku teroristu) radīto apdraudējumu, lai atklātu, novērstu un sodītu ceļošanu terorisma nolūkā, terorisma finansēšanu, kā arī interneta ļaunprātīgu izmantošanu terorisma nolūkos.

               Kibernoziegumi: sadarbība ar Izraēlu būtu jāveido, jo īpaši ņemot vērā Izraēlas ekspertu zinātību augsto tehnoloģiju kibernoziedzības izmeklēšanā un saskarē ar to. Pastiprināta apmaiņa ar izlūkdatiem būtu izdevīga attiecībā uz vairāku starptautisku kibernoziegumu vai noziegumu, kurus padara iespējamus kibertelpa, izmeklēšanu, tostarp pakalpojumatteices (DDoS) uzbrukumiem, nelikumīgi iegūtas kriptovalūtas legalizācijas lietām, krāpšanu elektroniskā komercijā, darba e-pasta adrešu uzlaušanu un bērnu seksuālu izmantošanu tiešsaistē.

               2.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Regulā (ES) 2016/794 par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu) ir izklāstīts Eiropola tiesiskais regulējums, it īpaši tā mērķi, uzdevumi, pilnvaras, datu aizsardzības garantijas un veidi, kā sadarboties ar ārējiem partneriem.

               Šis ieteikums ir saskaņā ar Eiropola regulu.

               Šā ieteikuma mērķis ir saņemt no Padomes pilnvarojumu Komisijai sākt sarunas par turpmāku nolīgumu ES vārdā. Juridiskais pamats, kas ļauj Padomei pilnvarot sākt sarunas, ir LESD 218. panta 3. un 4. punkts.

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu Komisiju ieceļ par sarunu vedēju no Savienības puses attiecībā uz nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlu par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Izraēlas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlas Valsti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Izraēlas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794
                  11
                tika pieņemta 2016. gada 11. maijā un to piemēro no 2017. gada 1. maija.

               (2)Šajā regulā, jo īpaši tās 25. pantā, ir paredzēti noteikumi par personas datu pārsūtīšanu no Eiropas Savienības Aģentūras tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropola) uz trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Eiropols drīkst nosūtīt personas datus trešās valsts iestādei, pamatojoties uz starptautisku nolīgumu, kas noslēgts starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, ievērojot LESD 218. pantu, sniedzot atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma un personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (3)Būtu jāuzsāk sarunas ar mērķi noslēgt šādu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlas valsti.

               (4)Šajā nolīgumā būtu jāievēro pamattiesības un jāņem vērā principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlas Valsti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Izraēlas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukums; ievieto Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        2016. gada 11. maija Regula (ES) 2016/794, OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Padomes dokuments 10384/17, 2017. gada 19. jūnijs.

                     (4)

                        “Kopīgs redzējums, kopīga rīcība – Stiprāka Eiropa. Globāla Eiropas Savienības ārpolitikas un drošības politikas stratēģija
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Eiropola stratēģija 2016.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2015. gada 1. decembrī,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020
                  .

                     (7)

                        Eiropola ārējā stratēģija 2017.–2020. gadam, ko pieņēmusi Eiropola valde 2016. gada 13. decembrī, EDOC #865852v3.

                     (8)

                        Padomes Lēmums 2009/371.

                     (9)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (10)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf
                  .

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/794 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI (OV L 135, 24.5.2016., 53. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,20.12.2017
            COM(2017) 806 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlas Valsti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Izraēlas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Izraēlas Valsti par personas datu apmaiņu starp Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un Izraēlas kompetentajām iestādēm cīņā pret smagiem noziegumiem un terorismu

               Sarunu gaitā Komisijai būtu jācenšas sasniegt turpmāk izklāstītos mērķus.

               (1)Nolīguma mērķis ir nodrošināt juridisko pamatu personas datu nosūtīšanai starp Eiropolu un Izraēlas kompetentajām iestādēm, lai atbalstītu un stiprinātu šīs valsts un dalībvalstu kompetento iestāžu darbības, kā arī to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smagus starptautiskus noziegumus un terorismu, vienlaikus nodrošinot pienācīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz privātuma, personas datu, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību.

               (2)Lai garantētu datu izmantošanas mērķa ierobežojumu, sadarbība šā nolīguma ietvaros attiecas tikai uz noziegumiem un saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas ietilpst Eiropola kompetencē saskaņā ar Regulas Nr. 2016/794 3. pantu (kopā “noziedzīgi nodarījumi”). Sadarbība jo īpaši būtu jāvērš uz terorisma apkarošanu un radikalizācijas novēršanu, organizētās noziedzības iznīcināšanu un kibernoziedzības apkarošanu.

               (3)Nolīgumā skaidri un precīzi jāizklāsta nepieciešamie aizsardzības pasākumi un pārbaudes attiecībā uz personas datu aizsardzību, personu pamattiesību un brīvību aizsardzību neatkarīgi no valstspiederības un dzīvesvietas, apmainoties ar personas datiem starp Eiropolu un Izraēlas kompetentajām iestādēm.

               Proti:

               (a)ir jānosaka skaidri un precīzi mērķi personas datu apstrādei, ko saistībā ar šo nolīgumu veic puses, un tie nedrīkst būt plašāki, nekā tas nepieciešams atsevišķos gadījumos, lai novērstu un apkarotu terorismu un noziedzīgus nodarījumus, kas minēti nolīgumā.

               (b)Personas dati, ko Eiropols pārsūta saskaņā ar nolīgumu, jāapstrādā godprātīgi, ar likumīgu pamatojumu un vienīgi tiem mērķiem, kādiem tie ir pārsūtīti. Nolīgumā paredzēta iespēja Eiropolam datu pārsūtīšanas brīdī norādīt ierobežojumus to piekļuvei vai izmantošanai, tostarp attiecībā uz to pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un jāaprobežojas ar to, kas ir nepieciešams attiecībā pret šo mērķi. Tiem jābūt precīziem un atjauninātiem. Tos neglabā ilgāk, nekā tas ir nepieciešams mērķim, kuram tie ir pārsūtīti.

               (c)Eiropolam ir aizliegts pārsūtīt tādus personas datus, kuri atklāj rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, piederību arodbiedrībai, kā arī ģenētiskos datus un datus par personas veselību un seksuālo dzīvi, ja vien šāda pārsūtīšana nav absolūti nepieciešama un samērīga atsevišķos gadījumos, lai novērstu vai apkarotu noziedzīgus nodarījumus, kā minēts nolīgumā, un uz šādu pārsūtīšanu attiecas atbilstošas garantijas. Nolīgumā būtu arī jāiekļauj īpašas garantijas attiecībā uz personas datu pārsūtīšanu par noziedzīgos nodarījumos cietušajiem, lieciniekiem vai citām personām, kas var sniegt informāciju par noziedzīgiem nodarījumiem, kā arī par nepilngadīgajiem.

               (d)Nolīgums nodrošina to personu īstenojamās tiesības, kuru personas dati tiek apstrādāti, paredzot noteikumus par tiesībām uz piekļuvi, labošanu un dzēšanu, tostarp konkrētu pamatojumu, kas var ļaut veikt jebkādus vajadzīgus un samērīgus ierobežojumus. Nolīgums arī nodrošina īstenojamas tiesības uz apstrīdēšanu administratīvā kārtībā un pārsūdzību tiesā jebkurai personai, kuras datus apstrādā saskaņā ar šo nolīgumu, un nodrošina efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.

               (e)Nolīgums paredz noteikumus par personas datu uzglabāšanu, pārskatīšanu, labošanu un dzēšanu, kā arī par uzskaiti reģistrēšanas un dokumentēšanas nolūkā un par informāciju, kas ir pieejama indivīdiem. Tajā būtu jāparedz arī garantijas attiecībā uz personas datu automatizētu apstrādi.

               (f)Nolīgums nosaka kritērijus, uz kuru pamata ir jānorāda datu avota ticamība un datu precizitāte.

               (g)Nolīgumā iekļauj pienākumu nodrošināt personas datu drošību, izmantojot atbilstīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, tostarp atļaujot tikai pilnvarotām personām piekļūt personas datiem. Nolīgums ietver arī paziņošanas pienākumu personas datu aizsardzības pārkāpuma gadījumā, kas skar datus, kuri pārsūtīti saskaņā ar šo nolīgumu.

               (h)Informācijas pārsūtīšana no Izraēlas kompetentajām iestādēm citām iestādēm Izraēlā ir atļauta tikai šā nolīguma vajadzībām un uz to attiecas attiecīgi nosacījumi un aizsardzības pasākumi.

               (i)Nosacījumi, kas minēti h) apakšpunktā, attiecas arī uz informācijas pārsūtīšanu no Izraēlas kompetentajām iestādēm uz trešās valsts iestādēm, piemērojot papildu prasību, ka šāda pārsūtīšana ir atļauta tikai attiecībā uz trešām valstīm, uz kurām Eiropols ir tiesīgs pārsūtīt personas datus, pamatojoties uz Regulas (ES) 2016/794 25. panta 1. punktu.

               (j)Nolīgums nodrošina uzraudzības sistēmu, ko īsteno viena vai vairākas neatkarīgas valsts iestādes, kuras ir atbildīgas par datu aizsardzību un kurām ir efektīvas izmeklēšanas un iejaukšanās pilnvaras pārraudzīt tās Izraēlas valsts iestādes, kas izmanto personas datus/apmainās ar informāciju, un tiesības iesaistīties juridiskās procedūrās. Neatkarīgajām iestādēm jo īpaši ir pilnvaras izskatīt personu sūdzības par to personas datu izmantošanu. Valsts iestādēm, kas izmanto personas datus, ir pienākums nodrošināt, ka tiek ievēroti noteikumi par personas datu aizsardzību saskaņā ar nolīgumu.

               (4)Nolīgums paredz efektīvu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tā interpretāciju un piemērošanu, lai nodrošinātu, ka puses ievēro savstarpēji saskaņotos noteikumus.

               (5)Nolīgumā iekļauj noteikumu par spēkā stāšanos un piemērojamību un tādu noteikumu, saskaņā ar kuru puse var nolīgumu pārtraukt vai apturēt.

               (6)Saskaņā ar ES politiku šo nolīgumu nepiemēro ģeogrāfiskajiem apgabaliem, kas Izraēlas Valsts jurisdikcijā nonākuši pēc 1967. gada 5. jūnija. Šī nostāja nebūtu jāuzskata par tādu, kas ierobežo Izraēlas principiālo nostāju šajā jautājumā. Attiecīgi puses vienojas, ka šā nolīguma piemērošana neskar minēto apgabalu statusu.

               (7)Nolīgumā var iekļaut noteikumus par nolīguma pārraudzību un periodisku izvērtēšanu.

               (8)Šo sarunu kontekstā Komisija veicina Izraēlas pievienošanos Eiropas Padomes Konvencijai par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (“Konvencija 108”).

               (9)Šis nolīgums ir vienlīdz autentisks angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; un tajā iekļauj atbilstīgu klauzulu par valodām.