title: Komisijas Ieteikums (ES) 2019/794 (2019. gada 15. maijs) par koordinētu kontroles plānu, lai noteiktu, cik izplatīta ir konkrētu vielu migrēšana no materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtiku (izziņots ar dokumenta numuru C(2019) 3519) (Dokuments attiecas uz EEZ.)

text:
               17.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 129/37

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2019/794
      (2019. gada 15. maijs)
      par koordinētu kontroles plānu, lai noteiktu, cik izplatīta ir konkrētu vielu migrēšana no materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtiku

            (izziņots ar dokumenta numuru C(2019) 3519)

      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (1), un jo īpaši tās 53. pantu,
      pēc apspriešanās ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgo komiteju,
      tā kā:

                  (1)

                  Ar Regulas (EK) Nr. 882/2004 53. pantu Komisijai ir piešķirtas pilnvaras vajadzības gadījumā ieteikt koordinētus kontroles plānus, kuru izpildi organizē ad hoc veidā, lai konstatētu apdraudējumu, kas izplatās ar dzīvnieku barību, pārtiku un dzīvniekiem.

                  (2)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1935/2004 (2) ir noteiktas vispārīgas prasības attiecībā uz to materiālu un izstrādājumu drošību, kas paredzēti saskarei ar pārtiku (“materiāli, kas ir saskarē ar pārtiku” jeb “MSP”), jo īpaši attiecībā uz šo materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu pārnešanu uz pārtiku. Turklāt saskaņā ar minētās regulas 5. panta 1. punktu ir noteikti īpaši pasākumi attiecībā uz saskarē ar pārtiku esošu materiālu grupām. Jo īpaši attiecībā uz saskarē ar pārtiku esošiem plastmasas materiāliem saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 10/2011 (3) ir izveidots atļauto vielu saraksts. Uz dažām no šīm atļautajām vielām attiecas arī ierobežojumi, tostarp īpatnējā migrācijas robeža (SML), kas nosaka ierobežojumus to migrācijai uz pārtikas produktu vai tā virsmu.

                  (3)

                  Ātrās brīdināšanas sistēmā pārtikas un barības jomā (RASFF) pieejamā informācija, kura paziņota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002 (4) 50. pantu, liecina par dažādām neatbilstībām attiecībā uz konkrētu vielu migrāciju no materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku. Tomēr pašlaik nav pietiekamas informācijas, lai pietiekami skaidri noteiktu, cik izplatīta ir šo vielu migrēšana uz pārtiku no materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku.

                  (4)

                  Pirmējie aromātiskie amīni (PAA) ir savienojumu grupa; daži no šiem savienojumiem ir kancerogēni, un daži no tiem ir iespējami kancerogēni. Materiālos, kas ir saskarē ar pārtiku, PAA var rasties no atļautām vielām, piemaisījumiem vai sadalīšanās produktiem, kā arī no azokrāsvielu izmantošanas materiālu krāsošanā. Regulas (ES) Nr. 10/2011 II pielikumā noteikts, ka šādi PAA nedrīkst migrēt no plastmasas materiāliem un izstrādājumiem uz pārtiku vai pārtikas aizstājēju. Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra veiktā darba rezultātā ir arī konstatēts, ka krāsainās papīra salvetēs ir sastopama tāda PAA koncentrācija, kuru ir būtiski uzraudzīt.

                  (5)

                  Formaldehīds (MSP Nr. 98) ir viela, kuru Savienības līmenī atļauts izmantot, lai ražotu plastmasas materiālus, kas ir saskarē ar pārtiku. Tomēr tam ir noteikta SML 15 mg/kg (izteikta kā kopējais formaldehīds un heksametilēntetramīns).

                  (6)

                  Komisijas Regula (ES) Nr. 284/2011 (5) paredz īpašus nosacījumus un sīki izstrādātas procedūras, kas jāievēro, importējot poliamīda un melamīna plastmasas virtuves piederumus, kuru izcelsmes vai nosūtīšanas vieta ir Ķīnas Tautas Republika un Honkonga, t. sk. dalībvalstu veiktas obligātas fiziskās pārbaudes 10 % sūtījumu. Regula tika ieviesta, pamatojoties uz daudzajām atklātajām neatbilstībām saistībā ar to, ka saskarē ar pārtiku esoši poliamīda plastmasas materiāli lielā daudzumā izdalīja PAA, savukārt saskarē ar pārtiku esoši melamīna plastmasas materiāli – formaldehīdu.

                  (7)

                  Nesenajā analīzē par datiem, kuri iegūti pārbaudēs, kas veiktas importēšanas vietā Eiropas Savienībā, un paziņoti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 284/2011 9. pantu, norādīts, ka šo izstrādājumu neatbilstība ir samazinājusies. Tomēr RASFF dati, pamatojoties uz tirgū ņemto paraugu analīžu rezultātiem, liecina, ka daži no šiem izstrādājumiem joprojām nav atbilstīgi. Informācija arī liecina, ka šādu izstrādājumu izcelsme nav tikai Ķīnā un Honkongā. Tādēļ ir lietderīgi papildus pārbaudēm, ko veic saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 284/2011, kontrolēt PAA un formaldehīda līmeni.

                  (8)

                  Melamīns (MSP Nr. 239) ir viela, ko arī atļauts izmantot, lai ražotu saskarē ar pārtiku esošus plastmasas materiālus, un uz to attiecas SML 2,5 mg/kg. Papildus ziņošanai par formaldehīdu ir ziņots arī par melamīna migrāciju no melamīna plastmasas virtuves piederumiem. Tādēļ ir lietderīgi tajos pašos paraugos kontrolēt migrējošā melamīna līmeņus.

                  (9)

                  Fenols (MSP Nr. 241) ir viela, ko atļauts izmantot kā monomēru, lai ražotu saskarē ar pārtiku esošus plastmasas materiālus, un ko var arī izmantot, lai ražotu cita veida materiālus, kas nonāk saskarē ar pārtiku, tostarp lakās un pārklājumos izmantojamus epoksīdsveķus. Pamatojoties uz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (“Iestāde”) veikto pārskatīšanu, ar Komisijas Regulu (ES) 2015/174 (6) plastmasas materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku, SML attiecībā uz šo vielu ir noteikta 3 mg/kg. Savā atzinumā Iestāde nepārsniedzamo dienas devu (NDD) no 1,5 mg uz kg ķermeņa masas dienā samazināja līdz 0,5 mg uz kg ķermeņa masas dienā, norādot, ka papildus materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku, pastāv daudzi citi fenola ekspozīcijas avoti, kas var novest pie fenola ekspozīcijas līmeņiem, kas atbilst NDD vai to pārsniedz. Tādēļ ir lietderīgi kontrolēt fenola līmeni, ņemot vērā iespējamo NDD pārsniegšanu.

                  (10)

                  Vielu 2,2-bis(4-hidroksifenil)propāns (MSP Nr. 151), kas plaši pazīstama kā bisfenols A (“BPA”), ir atļauts izmantot kā monomēru, lai ražotu saskarē ar pārtiku esošus plastmasas materiālus, un to arī izmanto, ražojot citus saskarē ar pārtikas produktiem esošus materiālus un izstrādājumus, tostarp lakās un pārklājumos izmantojamus epoksīdsveķus. Nesen ar Komisijas Regulu (ES) 2018/213 (7) attiecībā uz saskarē ar pārtiku esošiem plastmasas materiāliem tika ieviesta jauna SML 0,05 mg/kg, turklāt SML attiecas arī uz lakām un pārklājumiem, pamatojoties uz Iestādes atkārtotu novērtējumu, kurā noteikta zemāka pagaidu nepārsniedzamā dienas deva salīdzinājumā ar iepriekšējo NDD. Tādēļ ir lietderīgi šos saskarē ar pārtiku esošos materiālus pārbaudīt, lai noteiktu, vai BPA migrācija atbilst šai jaunajai SML.

                  (11)

                  Papildus BPA ir arī citi bisfenoli, ko var izmantot saskarē ar pārtiku esošos materiālos vai kuri var no tiem migrēt. Konkrēti, 4,4 -dihidroksidifenilsulfonu, kas pazīstams kā bisfenols S (“BPS”, MSP Nr. 154), izmanto kā monomēru, lai ražotu poliētersulfona plastmasu, un to ir atļauts izmantot Savienībā saskarē ar pārtiku esošiem plastmasas materiāliem, ievērojot SML 0,05 mg/kg. Aktuāla informācija par tā iespējamo migrāciju uz pārtiku nav pieejama, un informācija par tā iespējamo izmantošanu saskarē ar pārtiku esošos lakotos vai pārklātos materiālos vai migrāciju no šādiem materiāliem, ir nepilnīga. Tādēļ ir lietderīgi kontrolēt materiālus, no kuriem BPS, iespējams, migrē, lai pārbaudītu, cik izplatīta ir BPS migrēšana uz pārtiku.

                  (12)

                  Ftalāta esteri (“ftalāti”) ir vielu grupa, ko plaši izmanto kā plastifikatorus un tehniskā atbalsta vielas. Saskarē ar pārtiku esošos plastmasas materiālos ir atļauts izmantot piecus ftalātus, tostarp dibutilftalātu (“DBP”, MSP Nr. 157), benzilbutilftalātu (“BBP”, MSP Nr. 159), bis(2-etilheksil)ftalātu (“DEHP”, MSP Nr. 283), diizononilftalātu (“DINP”, MSP Nr. 728) un diizodecilftalātu (“DIDP”, MSP Nr. 729). Uz šiem ftalātiem līdz ar vairākām citām vielām attiecas vielu grupai noteiktā kopējā īpatnējā migrācijas robeža (SML(T)) 60 mg/kg. DBP, BBP un DEHP piemēro arī individuālas SML, savukārt uz DINP un DIDP attiecas grupas ierobežojums 9 mg/kg. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (8) XVII pielikumu šo piecu ftalātu koncentrācija ir ierobežota arī bērnu aprūpes precēs bērnu barošanai. Papildus RASFF rezultātiem, kuri norāda uz neatbilstību noteiktajām SML, ftalātus, kurus nav atļauts izmantot saskarē ar pārtiku esošos plastmasas materiālos, joprojām var atrast saskarē ar pārtiku esošos plastmasas materiālos, un tie var migrēt uz pārtiku. Tādēļ ir lietderīgi kontrolēt ftalātu līmeni, ņemot vērā iespējamo neatbilstību.

                  (13)

                  Papildus ftalātu izmantošanai materiālos, kas ir saskarē ar pārtiku, par plastifikatoriem izmanto arī citas vielas, kas nav ftalāti. Epoksidētu sojaspupu eļļu (“ESBO”, MSP Nr. 532), kā arī 1,2-cikloheksāndikarboksilskābes diizononilesteri (“DINCH”, MSP Nr. 775) un tereftālskābi, bis(2-etilheksil)esteri (“DEHTP” vai “DOTP”, MSP Nr. 798) ir atļauts izmantot saskarē ar pārtiku esošu plastmasas materiālu ražošanā, un šīs vielas ir iekļautas grupā SML(T) 60 mg/kg. Turklāt gan DEHTP, gan ESBO piemēro individuālas SML 60 mg/kg, izņemot tādas PVC starplikas, ko izmanto, lai aizvākotu stikla burkas, kas satur zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētu zīdaiņu un bērnu pārtiku, kur SML attiecībā uz ESBO ir 30 mg/kg. Dalībvalstis un Šveice līdzšinējā darba gaitā ir konstatējušas atbilstības problēmas saistībā ar ESBO migrāciju no burku vākiem. Tā kā pastāv arī norādes, ka DINCH un DEHTP var izmantot kā ftalātu aizstājējus, un ņemot vērā to, ka informācija par to migrāciju uz pārtiku ir ierobežota vai nav pieejama vispār, ir lietderīgi pārbaudīt, cik izplatīta ir šo vielu migrēšana uz pārtiku.

                  (14)

                  Perfluorētas un polifluorētas alkilvielas (“PFAS”) ir savienojumu grupa, kurā ietilpst perfluoroktānskābe (“PFOA”) un perfluoroktānsulfonāts (“PFOS”). To amfifīlo īpašību dēļ šie fluorētie savienojumi tiek izmantoti tādu ūdens un tauku repelentu pārklājumu ražošanā, ko izmanto pārtikas iepakojuma materiālos uz papīra un kartona bāzes. Informācija no dažām dalībvalstīm liecina par iespējamām bažām par šo vielu līmeni pārklātā iepakojuma materiālos uz papīra un kartona bāzes. Turklāt saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) 2017/1000 (9) no 2020. gada 4. jūlija PFOA izmantošana ir ierobežota attiecībā uz tādu izstrādājumu, tostarp materiālu, kas ir saskarē ar pārtiku, ražošanu un laišanu tirgū. Tāpēc ir lietderīgi turpināt pētīt šo vielu izplatību materiālos, kas ir saskarē ar pārtiku.

                  (15)

                  Metālus un sakausējumus izmanto materiālos un izstrādājumos, kas ir saskarē ar pārtiku, tostarp virtuves un galda piederumos, kā arī pārtikas pārstrādes iekārtās. Attiecībā uz metāliem, kas migrē no plastmasas materiāliem, kuri ir saskarē ar pārtiku, Savienības līmenī ir noteikta virkne SML; tomēr RASFF sniegtā informācija, pamatojoties uz riska novērtējumiem vai valsts tiesību aktiem, liecina par daudzu metāla virtuves piederumu un galda piederumu neatbilstību prasībām. Tā kā dažu metālu, piemēram, svina un kadmija, radītais apdraudējums ir skaidri definēts, ir lietderīgi kontrolēt metālu migrāciju pārtikā un uzlabot izpratni par metālu migrācijas izplatību, tostarp jo īpaši no importētiem materiāliem un izstrādājumiem, kas ir saskarē ar pārtiku, kā arī no tradicionālajiem un amatnieciskajiem ražojumiem.

                  (16)

                  Lai nodrošinātu saskarē ar pārtiku esošu plastmasas materiālu vispārēju inertumu un drošumu, ir noteikta kopējā migrācijas robeža (OML), lai ierobežotu negaistošu sastāvdaļu nokļūšanu pārtikā, ieskaitot tādas daļiņas kā mikrošķiedras. Tā kā vides aizsardzības apsvērumu dēļ pastāv spiediens aizstāt parastos plastmasas materiālus un izstrādājumus, lai samazinātu ietekmi uz vidi, piedevas, kas iegūtas no dabiskiem avotiem, izmanto kā piedevmateriālus kombinācijā ar plastmasu. Lai pārliecinātos, ka tiek ievērota laba ražošanas prakse un ka šie saskarē ar pārtiku esošie plastmasas materiāli un izstrādājumi ir pietiekami inerti, ir lietderīgi kontrolēt kopējo migrāciju.

                  (17)

                  Lai nodrošinātu šā ieteikuma vienveidīgu piemērošanu un lai ģenerētu ticamus un salīdzināmus kontroļu rezultātus, Eiropas Savienības References laboratorijai attiecībā uz materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku (“ES References laboratorija”), vajadzības gadījumā būtu jāpalīdz dalībvalstīm īstenot šo ieteikumu.

                  (18)

                  Lai maksimāli palielinātu pieejamo informāciju par to vielu izplatību, kas migrē no materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku, dalībvalstis būtu arī jāmudina pirms šā ieteikuma piemērošanas iesniegt attiecīgus nesen ģenerētus datus. Lai nodrošinātu, ka šie rezultāti ir ticami un atbilst tiem, kas ģenerēti šīs kontroles programmas ietvaros, jāziņo tikai par rezultātiem, kas ģenerēti, ņemot vērā attiecīgos noteikumus par saskarē ar pārtiku esošu materiālu paraugu ņemšanu un analīzi, kā arī tiesību aktus par oficiālajām kontrolēm.

                  (19)

                  Šā ieteikuma galvenais mērķis ir noteikt tādu vielu izplatību, kas migrē uz pārtiku no saskarē ar pārtiku esošiem materiāliem un izstrādājumiem, vai vielu izplatību saskarē ar pārtiku esošā materiālā vai izstrādājumā; tas nav paredzēts, lai veicinātu izpratni par ekspozīcijas līmeņiem. Tāpēc, lai nodrošinātu, ka dati tiek koordinēti un apkopoti saskaņotā veidā, tie jāiesniedz, izmantojot vienotu formātu.

                  (20)

                  Attiecīgā gadījumā dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jāapsver izpildes nodrošināšanas darbības saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem un procedūrām.

                  (21)

                  Šā ieteikuma piemērošanas rezultātā ģenerētā informācija par šo vielu izplatību būtu jāizmanto, lai noteiktu, vai ir vajadzīga jebkāda turpmāka darbība, jo īpaši, lai garantētu cilvēka veselības un patērētāju interešu augsta līmeņa aizsardzību. Šāda turpmāka darbība var ietvert papildu kontroles pasākumus attiecībā uz vielām no plastmasas materiāliem, uz kuriem attiecas īpaši ES pasākumi. Turklāt rezultātus var izmantot tādas informācijas bāzes izveidē, uz kuras pamata var apsvērt turpmākās prioritātes to tiesību aktu novērtēšanā, kas attiecas uz saskarē ar pārtiku esošiem materiāliem, jo īpaši attiecībā uz materiāliem, uz kuriem neattiecas īpaši ES pasākumi.

                  (22)

                  Šā koordinētā kontroles plāna īstenošana neskar citas oficiālās kontroles, ko dalībvalstis veic saskaņā ar savām valsts kontroles programmām, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 882/2004 3. pantā,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  Dalībvalstīm būtu jāīsteno koordinēts kontroles plāns attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, kā norādīts šā ieteikuma pielikumā. Pēc iespējas būtu jāievēro minimālais kopējais paraugu skaits, kas ieteikts pielikumā.

                  2.

                  Dalībvalstīm būtu jāziņo atbilstoši pielikumam veikto oficiālo kontroļu rezultāti.

                  3.

                  Dalībvalstīm būtu arī jāziņo par rezultātiem, kas gūti iepriekšējās pārbaudēs, kuras veiktas piecu gadu laikā līdz 2019. gada 1. janvārim. Šīm kontrolēm būtu jāattiecas uz šajā ieteikumā minētajām vielām, kas ir saskarei ar pārtiku paredzētu materiālu un izstrādājumu sastāvā vai kas no tiem migrē, un kontroles jāveic saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem par materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, un oficiālajām kontrolēm. Par rezultātiem būtu jāziņo saskaņā ar pielikumu.

                  4.

                  Neatbilstību gadījumā dalībvalstīm būtu jāapsver turpmākas izpildes nodrošināšanas darbības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 882/2004 54. pantu. Neskarot citas ziņošanas prasības, saistībā ar šo ieteikumu Komisijai nav jāpaziņo šādas izpildes nodrošināšanas darbības.

                  5.

                  Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

         Briselē, 2019. gada 15. maijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Vytenis ANDRIUKAITIS

         (1)  OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 27. oktobra Regula (EK) Nr. 1935/2004 par materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, un par Direktīvu 80/590/EEK un 89/109/EEK atcelšanu (OV L 338, 13.11.2004., 4. lpp.).

         (3)  Komisijas 2011. gada 14. janvāra Regula (ES) Nr. 10/2011 par plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtiku (OV L 12, 15.1.2011., 1. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.).

         (5)  Komisijas 2011. gada 22. marta Regula (ES) Nr. 284/2011, ar ko paredz īpašus nosacījumus un sīki izstrādātas procedūras, lai importētu poliamīda un melamīna plastmasas virtuves piederumus, kuru izcelsmes vai nosūtīšanas vieta ir Ķīnas Tautas Republika un Honkongas īpašās pārvaldes apgabals Ķīnā (OV L 77, 23.3.2011., 25. lpp.).

         (6)  Komisijas 2015. gada 5. februāra Regula (ES) 2015/174, ar ko groza un labo Regulu (ES) Nr. 10/2011 par plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtiku (OV L 30, 6.2.2015., 2. lpp.).

         (7)  Komisijas 2018. gada 12. februāra Regula (ES) 2018/213 par bisfenola A izmantošanu lakās un pārklājumos, kas paredzēti saskarei ar pārtiku, un ar ko attiecībā uz minētās vielas izmantošanu saskarei ar pārtiku paredzētos plastmasas materiālos groza Regulu (ES) Nr. 10/2011 (OV L 41, 14.2.2018., 6. lpp.).

         (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

         (9)  Komisijas 2017. gada 13. jūnija Regula (ES) 2017/1000, ar ko sakarā ar perfluoroktānskābi (PFOA), tās sāļiem un ar PFOA saistītām vielām groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XVII pielikumu (OV L 150, 14.6.2017, 14. lpp.).

         PIELIKUMS

            KOORDINĒTĀ KONTROLES PLĀNA DARBĪBAS UN TVĒRUMS

         1.   Mērķis

         Šā kontroles plāna vispārīgais mērķis ir noteikt, cik izplatīta ir konkrētu vielu migrēšana no saskarē ar pārtiku esošiem materiāliem uz pārtiku, vai noteikt vielu klātbūtni materiālā, kas ir saskarē ar pārtiku. Tādēļ dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jāveic oficiālas kontroles, lai noteiktu izplatību Eiropas Savienības tirgū attiecībā uz:

                     —

                     mērķvielu migrāciju no materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku,

                     —

                     mērķvielām materiālos, kas ir saskarē ar pārtiku,

                     —

                     kopējo migrāciju no plastmasas materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku.

               2.   Paraugu apraksti un metodika

         Turpmākajā tabulā ir norādīti to saskarē ar pārtiku esošu materiālu veidi, no kuriem būtu jāņem paraugi, kā arī vielas, kuras būtu jāanalizē attiecībā uz migrāciju no minētajiem saskarē ar pārtiku esošajiem materiāliem, izņemot fluorētus savienojumus, kuri būtu jāanalizē attiecībā uz to daudzumu materiālā.
         Paraugu ņemšana būtu jāveic arī vietā, kur importē saskarē ar pārtiku esošus materiālus no trešām valstīm, lai gan dalībvalstīm būtu jāņem vērā kontroles, kas jau tiek veiktas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 284/2011. Lai nodrošinātu piekļuvi pietiekami lielam attiecīgā izlaiduma vai partijas paraugam un vajadzības gadījumā atvieglotu turpmākas darbības, dalībvalstīm būtu jāveic arī tirgus kontroles pasākumi, arī paraugu ņemšana vairumtirdzniecības un izplatīšanas punktos.
         Paraugu analīzei būtu jāizmanto laboratorijas, kuras izraudzītas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 882/2004 12. pantu un kurām saskaņā ar minētās regulas 33. panta 2. punkta e) apakšpunktu palīdz valsts references laboratorijas. Ja valsts references laboratorijas to pieprasa, ES References laboratorijai šis ieteikums būtu jāatbalsta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/625 (1) 94. panta 2. punkta a) apakšpunktu.
         Ja migrāciju nav iespējams praktiski noteikt, izmantojot pārtiku vai pārtikas aizstājēju, izplatība būtu jānosaka materiālā un maksimālā migrācija uz pārtiku būtu jāaplēš, izmantojot aprēķinus vai modelēšanu.

                     Testējamās vielas

                     Saskarē ar pārtiku esošais materiāls, no kura jāņem paraugi

                     Pirmējie aromātiskie amīni (PAA)

                     Plastmasas galda piederumi un virtuves piederumi un saskarē ar pārtiku esoši apdrukāti materiāli, ieskaitot papīru un kartonu

                     Formaldehīds un melamīns

                     Plastmasas galda piederumi un virtuves piederumi, t. sk. nekonvencionālie plastmasas virtuves piederumi un galda piederumi, piemēram, atkārtoti lietojamas kafijas krūzes, kuru plastmasā izmantotas piedevas, kas iegūtas no dabiskiem avotiem, piemēram, bambusa

                     Fenols

                     Plastmasas galda piederumi un virtuves piederumi; lakoti vai pārklāti materiāli; apdrukāti plastmasas, papīra un kartona iepakojuma materiāli

                     Bisfenoli, arī BPA un BPS

                     Polikarbonāta plastmasa (BPA) un poliētersulfona plastmasa (BPS); pārklāts metāla iepakojums (piem., skārdenes, vāki)

                     Ftalāti un ftalātus nesaturoši plastifikatori

                     Plastmasas materiāli un izstrādājumi, jo īpaši tie, kas izgatavoti, izmantojot polivinilhlorīdu (PVC), piemēram, termiski veidotas loksnes, elastīgs iepakojums un caurulītes; aizvākošanas izstrādājumi un vāki

                     Fluorēti savienojumi

                     Materiāli un izstrādājumi uz papīra un kartona bāzes, ieskaitot tos, ko izmanto ātro uzkodu, līdzņemšanai paredzētas pārtikas un maizes izstrādājumu iesaiņošanai, kā arī mikroviļņu krāsnī pagatavojama popkorna turzas

                     Metāli

                     Keramikas, emaljas, stiklveida un metāla virtuves piederumi un galda piederumi, t. sk. amatnieciskie un tradicionāli ražotie materiāli un izstrādājumi

                     Kopējā migrācija

                     Nekonvencionālie plastmasas virtuves piederumi un galda piederumi, piemēram, atkārtoti lietojamas kafijas krūzes, kuru plastmasā izmantotas piedevas, kas iegūtas no dabiskiem avotiem, piemēram, bambusa

               3.   Paraugu numuri

         Turpmākajā tabulā dalībvalstīm, kuras piedalās šajā koordinētajā kontroles plānā, norādīts orientējošais ieteicamais to paraugu kopējais skaits, kas jātestē katrā dalībvalstī.

                     Dalībvalsts

                     Ieteicamais minimālais kopējais paraugu skaits

                     Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Itālija, Apvienotā Karaliste

                     100

                     Čehija, Kipra, Ungārija, Nīderlande, Polija, Rumānija

                     75

                     Dānija, Īrija, Grieķija, Horvātija, Lietuva, Austrija, Portugāle, Zviedrija

                     50

                     Bulgārija, Igaunija, Latvija, Luksemburga, Malta, Slovēnija, Slovākija, Somija

                     25

               4.   Kontroļu ilgums

         Kontroles būtu jāveic no 2019. gada 1. jūnija līdz 2019. gada 31. decembrim.
         5.   Ziņošana

         Par rezultātiem, izmantojot vienotu formātu, ziņojums būtu jāiesniedz Komisijai līdz 2020. gada 29. februārim.

            (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. marta Regula (ES) 2017/625 par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001, (EK) Nr. 396/2005, (EK) Nr. 1069/2009, (EK) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 un (EK) Nr. 1099/2009 un Padomes Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK un Padomes Lēmumu 92/438/EEK (OV L 95, 7.4.2017, 1. lpp.).