Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0935

Komisijas ieteikums Padomei pilnvarot Komisiju sarunām ar Kanādas valdību par līgumu, ar ko atjauno sadarbības programmu augstākās izglītības, apmācības un jaunatnes jomā  /* SEC/2005/0935 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 12.07.2005SEC(2005) 935 galīgā redakcijaKOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEIpilnvarot Komisiju sarunām ar Kanādas valdību par līgumu, ar ko atjauno sadarbības programmu augstākās izglītības, apmācības un jaunatnes jomā1. PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTSŠī priekšlikuma konteksts ir divējāds — Eiropas Savienības darbības augstākās izglītības labā un ES un Kanādas attiecības; no vienas puses, mērķis ir panākt to, ka Eiropas augstākā izglītība kļūst par pasaules līmeņa paraugu atbilstīguma un izcilības ziņā, un, no otras puses, mērķis ir panākt plašāku sadarbību izglītības jomā.Tostarp arī izglītība ir ļoti svarīga Lisabonas stratēģijā, kurā paredzēts, ka Eiropas Savienības izglītībai jākļūst par pasaules standartu līdz 2010. gadam. Šāds mērķis ir sasniedzams, vienīgi Eiropas izglītībai sekojot attīstībai pasaulē un jo īpaši pārbaudot metodes un normas sadarbībā ar tādām pasaulē attīstītākajām valstīm kā Kanāda.Attiecības ar Kanādu pastāvīgi paplašinās; to apliecina pavisam nesen, 2004. gadā, pieņemtā „Partnerības programma”, kurā pieminēta pastāvošā līguma uzlabošana, gādājot par to, lai tiktu sekmēta visu augstākās izglītības un mācību iestāžu līdzdalība, kā arī gādājot par to, lai tiktu sekmētas apmaiņas programmas, kā skaita, tā darbības jomu ziņā. Tajā ir īpaša norāde uz tādu jauniešiem paredzētu darbību iekļaušanu, kuras nav saistītas ar formālās izglītības struktūrām.Pašreizējais līgums (2000.—2005. gadam) tika noslēgts 2000. gadā. Šis ieteikums attiecas uz pilnvarojumu noslēgt jaunu līgumu laika posmam no 2006. līdz 2013. gadam.2. PRIEKšLIKUMA MēRķI2.1. Vispārējais mērķisES un Kanādas programmas vispārējais mērķis ir divējāds:-  nostiprināt Eiropas Savienības un Kanādas pilsoņu abpusēju saprašanos,-  labāk sagatavot pilsoņus sabiedrībai, kas pamatojas uz zinātnes atziņām.Tādēļ ES un Kanāda ar šo programmu savstarpēji mēģinās uzlabot jauniešiem piedāvātās augstākās izglītības, apmācības un neformālās izglītības kvalitāti.2.2. Specifiskie mērķiSpecifiskie mērķi ir šādi:-  uzlabot sadarbību starp Eiropas Savienību un Kanādu augstākās izglītības, apmācības un jaunatnes lietu jomā,-  veicināt augstākās izglītības un mācību iestāžu, kā arī jaunatnes struktūru un organizāciju attīstību,-  attīstīt dialoga un apmaiņas programmu iespējas jaunatnes lietu politikā un darbā par labu jauniešiem,-  sekmēt dalībnieku personisko attīstītību viņu pašu un programmas galvenā mērķa labā.2.3. Operatīvie mērķiOperatīvie mērķi ir atbalstīt1.  sadarbību starp augstākās izglītības un arodapmācības iestādēm nolūkā sekmēt vienotas studiju programmas un studentu mobilitāti;2.  sadarbību starp valsts un privātajām organizācijām, kas darbojas augstākās izglītības un arodapmācības jomā, lai veicinātu diskusijas un pieredzes apmaiņu darbības stratēģijas jautājumos;3.  transatlantisko mobilitāti profesionāļiem nolūkā uzlabot savstarpēju izpratni par ES un Kanādas attiecībām svarīgiem jautājumiem;4.  sadarbību starp jaunatnes struktūrām, organizācijām un jaunatnes lietu speciālistiem nolūkā veicināt sekmīgas pieredzes apmaiņu un sadarbību.3. SASKANīGUMS AR CITāM POLITIKāMES un Kanādas programma augstākās izglītības, apmācības, un jaunatnes jomā pilnīgi saskanētu ar citiem ES instrumentiem šajās nozarēs, sekmējot kvalitatīvas izglītības mērķi, pateicoties sadarbībai ES un Kanādas starpā, kā arī ieviešot transatlantisko sadarbību indivīdu līmenī. Programma papildinātu arī ES centru pasākumus, jo tā vairo apmaiņas pasākumu iespējas un veicina strukturālu sadarbību starp iestādēm un organizācijām abpus Atlantijas okeānam.4. KONSULTāCIJAS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM-  2001. gada pētījums par sadarbības iespējām aroda izglītībā un arodapmācībāKomisijas pasūtītais pētījums apstiprināja ES un Kanādas sadarbības nozīmīgumu arodapmācības jomā. Lai gan arodapmācības iestādes ne vienmēr ir gatavas transatlantiskai sadarbībai, tā slēpj sevī milzīgu abpusējas bagātināšanās potenciālu; principā tā paplašina transatlantiskās mobilitātes iespējas, kas tiek piedāvātas studentiem, jauniešiem un pasniedzējiem, kuriem citādi šādu iespēju nebūtu. Pētījums parādīja, ka nepieciešams ievērojams budžeta palielinājums, lai arodapmācības nozarei atvēlētā programmas daļa varētu pastāvēt līdzās augstākajai izglītībai.-  Ārējs starpposma novērtējumsĀrējs starpposma novērtējums tika veikts 2005. gada sākumā. Tā iznākumi apstiprināja programmas efektivitāti un atbilstīgumu un to, ka programma ir noderīga tajā iesaistītajām iestādēm, mācību spēkiem un studentiem. Tomēr tika atzīts, ka šī programma nebija pietiekami vērienīga, lai tā vai citādi ietekmētu Eiropas Savienības un Kanādas pilsoņu savstarpējo saprašanos. Vērtētāji iesaka īpaši ieviest papildu mobilitātes piešķīrumus veiksmīgajiem projektiem.-  Kanādas un ES seminārs „Jaunieši”Izmēģinājuma seminārs jauniešu organizācijām un speciālistiem no Eiropas Savienības un Kanādas tika organizēts 2004. gada novembrī. Šis pasākums apstiprināja abu pušu interesi un vēlmi apmainīties ar pieredzi tādās jauniešus interesējošās nozarēs kā pilsonība un kultūras daudzveidība, brīvprātīgs darbs, neformālu mācību atzīšana un veicināšana. Galvenie semināra ieteikumi ir turpināt politikas veidotāju dialogu un veicināt veiksmīgas pieredzes un resursu nodošanu starp profesionāļiem, kas darbojas jauniešu labā.5. IZSKATīTāS IESPēJAS5.1. Pieejas un instrumenti: politikas dialogs un koordinācijaPolitikas dialogs starp Eiropas Savienību un Kanādu noteikti var sekmēt labāku izpratni attiecībā uz izglītības, apmācības un jaunatnes politikām, izveidot veiksmīgas pieredzes apmaiņu, kam savukārt sekotu pasākumi, kam ir tieša ietekme uz pilsoņiem.Tomēr vienīgi ar šo dialogu nepietiek, lai mudinātu uz radošu sadarbību starp indivīdiem un iniciatīvām nolūkā nostiprināt kvalitātes darbības jauniešu mobilitātes labā vai lai panāktu, ka jaunieši un viņu organizācijas lielākā mērā būtu ieguvēji sakarā ar transatlantisko apmaiņu. Lai veicinātu un atbalstītu šādas aktivitātes, ir nepieciešama konkrētu pasākumu programma.5.2. Izdevumu programmas iespējamās alternatīvas5.2.1. Integrācija pastāvošajās vai piedāvātajās struktūrāsTādas pastāvošās izglītības un mācību programmas kā “ Socrates ” vai “ Leonardo da Vinci ” ir izstrādātas un paredzētas vienīgi dalībvalstīm. Lēmumu pieņemšana, pasākumu tipoloģija un ieviešanas mehānismi nav piemēroti ES un Kanādas divpusējai sadarbībai augstākās izglītības un apmācības jomā. Tas pats attiecas uz Mūžizglītības programmu.Programma “ Erasmus Mundus ” , kas tiecas uzlabot augstākās izglītības kvalitāti Eiropas Savienībā, paredz veicināšanas politiku pasaulē, pateicoties stipendijām, ko piedāvā trešo valstu studentiem un stipendiātiem. Erasmus Mundus nav izstrādāta divpusējai apmaiņai, mācību programmu attīstīšanai starptautiski un iestāžu sadarbībai. Tā neskar arodapmācību vai jaunatnes lietas, un tā koncentrējas uz augstskolu beigušajiem, turpretī piedāvātā programma sadarbībai ar Kanādu galvenokārt ir vērsta uz pasākumiem pēdējo kursu studentu līmenī.Arī citas ārējās programmas nav piemērotas, lai sasniegtu šeit piedāvātās ES un Kanādas divpusējās sadarbības mērķus.Lai arī pašreizējā programma „Jaunatne” (un arī programma „Jaunatne darbībā”, ja tā nākotnē tiks pieņemta) principā pieļauj sadarbību ar trešām valstīm, šīs sadarbības joma ir ierobežota un pamatā ir vērsta uz kaimiņvalstīm. Tā arī nav paredzēta divpusējai sadarbībai. Tādējādi piedāvātais divpusējais ES un Kanādas līgums papildinās šo programmu.5.2.2. Līguma atjaunošana un pašreizējās programmas darbības jomas paplašināšanaIerosinātais līgums un programma, ko tas paredz, radikāli neizmainītu jau esošo sadarbību. Tomēr tā uzlabotu apmaiņas iespējas, sekmētu visu potenciālo saņēmēju dalību un nodrošinātu jaunu sadarbības sistēmu jaunatnes lietu jomā.Programmā tiktu ņemta vērā iepriekšējā pieredze un gūtās atziņas; tajā augstākā izglītība tiktu nošķirta no arodizglītības, tiktu nostiprināta izcilība un tiktu intensificēta studentu un jauniešu apmaiņa.Novērtējumā tika secināts, ka esošās programmas mazais budžets ir ierobežojis programmas iespējamo ietekmi uz augstāko izglītību un liedzis nozīmīgas sadarbības attīstību arodizglītības jomā. Ar ierosināto līgumu izveidojamā programma paredz budžeta pieaugumu no 0,8 miljoniem euro līdz vidēji 2 miljoniem euro gadā.5.3. Iznākumu izvērtējums attiecībā uz paredzētajām iespējāmProgrammas mērķu īstenojums īstermiņā un ilgtermiņā pozitīvi ietekmētu jauniešus, kā arī iestādes un organizācijas, kas darbojas augstākās izglītības, apmācības un jaunatnes jautājumu jomā.Transatlantiskā mobilitāte dotu dalībniekiem vērtīgu pieredzi, kas palīdzētu tiem labāk integrēties mūsdienu sabiedrībā un zinātnes atziņu ekonomikā. Sadarbība starp iestādēm palīdzētu uzlabot to mācību plānus un mācību metodes, mācoties no citu labās prakses un kopīgi attīstot jaunas pieejas. Ilgtermiņā sadarbība palīdzētu uzturēt jau tā labo saprašanos eiropiešu un kanādiešu starpā.Nav nekāda antagonisma priekšlikuma ietekmē uz sabiedrību, saimniecību vai vidi.5.4. Iemesli, kāpēc izvēlēties šo iespējuPastāv plašs konsenss par to, ka programmas pamatā arī turpmāk ir jābūt augstākajai izglītībai. Vienlaikus programma piedāvātu arodizglītības un apmācības organizācijām iespēju iesaistīties transatlantiskajā sadarbībā, kas citādi tām nebūtu pieejama. Programma tiktu paplašināta arī satura ziņā, lai aptvertu iniciatīvas par labu jaunatnei, lai izveidotu jaunu sadarbību starp Eiropas Savienību un Kanādu jauniešu neformālās izglītības jomā.Ievērojot mūžizglītības principus un lai stiprinātu ES un Kanādas attiecības indivīdu līmenī, programma būtu atvērta arī jauniem profesionāļiem galvenokārt ārpus akadēmiskās vides un valsts administrācijas, kuri vēlas studēt vai mācīties jomās, kas īpaši svarīgas ES un Kanādas attiecībām un kas tiktu definētas, vienojoties ar Kanādas iestādēm.Programmas iznākumus nostiprinātu kopējo politiku virzīti projekti ar sistēmisku ietekmi un darbības jaunatnes labā. Pateicoties šiem projektiem būtu jābūt iespējai vairāk uzzināt par mūžizglītību un šajā jomā dalīties sekmīgajā praksē, kas savu reizi ir svarīga Eiropas Savienībai un savu reizi - sadarbības valstīm; to iznākumi varētu būt nozīmīgi arī tiem, kuri tieši nav iesaistīti projektu īstenojumā .6. PRIEKšLIKUMA TIESISKIE ELEMENTI6.1. Tiesiskais pamatojumsPriekšlikuma pamatā ir Līguma 149., 150. un 300. pants.6.2. Subsidiaritāte un proporcionalitāteProgramma papildinātu divpusējās sadarbības shēmas, kas pastāv starp dalībvalstīm un Kanādu, piedāvājot daudzpusēju sadarbības sistēmu. Tā pilnā mērā ievērotu dalībvalstu kompetenci, atstājot iniciatīvu mērķa iestāžu un organizāciju ziņā. Ierosinātā programma neparedz nekādu regulējošu pieeju, kas būtu pretrunā ar dalībvalstu ekskluzīvo kompetenci šajā jomā.Programmas darbības izmaksas nebūtu augstas, un tās potenciālie iznākumi ir nozīmīgi. Proporcionalitātes princips ir ievērots.7. ATBALSTA APRAKSTSProgrammas mērķi tiktu sasniegti, pateicoties šādiem pasākumiem.7.1. Darbības par labu augstākajai izglītībai un aroda izglītībai un apmācībai7.1.1. Konsorciju projektiŠīs darbības mērķauditorija būtu augstākās izglītības un arodapmācības iestādes un organizācijas, kā arī to darbinieki, studenti un pasniedzēji. Pasākumi atbilstu diviem konkrētiem mērķiem, proti, sekmēt augstākās izglītības un arodapmācības iestāžu un organizāciju attīstību, kā arī palielināt darbinieku, studentu un pasniedzēju mobilitāti.Šāda veida projekti lielā mērā būtu turpinājums šobrīd finansētajiem kopīgajiem projektiem. Konsorciju projekti pamatā tiktu īstenoti prioritārās jomās, kas ir izšķiroši svarīgas ES un Kanādas sadarbībā un kas tiktu noteiktas, vienojoties ar Kanādas iestādēm.7.1.2. Izcilības (rezultātu izvērtējuma) mobilitātes projektiAtbilstīgi šai darbībai konsorciju projekti, kas apliecinājuši, ka tie ir izcili kvalitātes ziņā, pēc sākotnējā 3 vai 4 gadu perioda beigām varētu saņemt jaunu finansiālu atbalstu ar vienu vienīgu mērķi – finansēt studentu papildu mobilitātes iespējas. Uzsverot izcilību, šī darbība vairotu programmas prestižu. Tādējādi līdzfinansētie projekti tiktu mudināti sekmēt to, ka tiek īstenoti ilgtspējīgi kvalitātes projekti mobilitātes jomā.7.1.3. Pasākumi saskaņā ar politikāmŠī s darbības mērķauditorija būtu organizācijas augstākās izglītības un arodapmācības jomā. Tā jo īpaši būtu paredzēta tam, lai nostiprinātu ES un Kanādas sadarbību augstākās izglītības un arodapmācības prioritārajos jautājumos. Ilgtermiņā šie pasākumi ietekmētu politiku izstrādi un attiecīgās sistēmas.Īstenotās darbības tostarp būtu pētījumi, konferences, semināri, darba grupas, salīdzinoši izvērtējumi.7.1.4. Individuālas mobilitātes stipendijas “Schuman-Canada”Šī darbība būtu paredzēta jauniem profesionāļiem (lēmumu pieņēmēji, sociālo partneru pārstāvji, žurnālisti utt.), pārsvarā ārpus akadēmiskās vides un valsts pārvaldes, kas vēlas studēt vai mācīties jomās, kuras ir īpaši svarīgas ES un Kanādas attiecībām un kuras tiktu noteiktas, vienojoties ar Kanādas iestādēm.7.2. Darbības „Jaunatne”Šī darbība būtu paredzēta struktūrām, organizācijām un speciālistiem darbā ar jaunatni un tās mērķis būtu,a) veicināt dialogu un veiksmīgas pieredzes un metodoloģisko līdzekļu apmaiņu starp politikas veidotājiem, profesionāļiem, organizācijām un citām struktūrām, kuru uzdevums ir piemērot par labu jaunatnei pieņemto politiku, tostarp jaunatnes mobilitātes jomā. Šajā saistībā īstenotās darbības tostarp būtu semināri, apmācības kursi, vizītes nolūkā uz vietas iepazīties ar situāciju darbā un precīzas tēmas studiju braucieni, piemēram, kultūras daudzveidība, brīvprātīgs darbs un neformālas izglītības atzīšana;b) izveidot jaunas, ilgtspējīgas, daudzpusējas partnerattiecības un sadarbības tīklus, lai sekmētu sadarbību un dalīborganizāciju jaunatnes mobilitāti, pateicoties sanāksmēm, interneta platformām, informācijas nodošanai utt.8. BUDžETA FAKTORIIerosinātā programma izmaksās lielākais 17,4 miljonus euro (tostarp 1 miljons paredzēts darbībām „Jaunatne”) astoņu gadu laikā (no 2006. gada līdz 2013. gadam), ar noteikumu, ka Kanāda nodrošina atbilstošu finansējuma daļu.Komisija gādās par to, lai līgumā tiktu iekļauts noteikums par programmas starpposma pārskatīšanu, pateicoties kuram varēs pārorientēt pasākumus un pārskatīt programmai paredzēto budžetu, nepārsniedzot finanšu perspektīvas limitus.8.1. Budžeta pieauguma pamatojumsKā norādīts 5.2. punktā, esošās programmas nepietiekamais budžets ierobežojis programmas potenciālos rezultātus augstākās izglītības jomā un liedzis nozīmīgas sadarbības izveidi arodapmācības jomā.8.2. Izmaksas8.2.1. Atsauces daudzumi izmaksu aprēķinam8.2.1.1. Augstākā izglītība un arodapmācībaKonsorciji: 138 000 euro, tostarp 120 000 euro mobilitātes stipendijām (1000 euro mēnesī + 1000 euro ceļa izdevumi vienam studentam vienā vidēji 4 mēnešu studiju periodā, kopā 24 studentiem), un 18 000 euro vienreizējiem maksājumiem, kas domāti konsorciju partneriem. Projektiem, kas nav saistīti ar mobilitāti, tiks piešķirts atbalsts vidēji 100 000 euro.Izcilība: 100 000 euro papildu mobilitātes iespējām (1000 euro mēnesī + 1000 euro ceļa izdevumi vienam studentam vienā vidēji 4 mēnešu studiju periodā, kopā 20 studentiem).Pasākumi saskaņā ar politikām: 100 000 euro.Individuālā mobilitāte “Schuman-Canada”: 32 000 euro (5000 euro mēnesī + 2000 euro ceļa izdevumi uz vienu stipendiātu vienā vidēji 6 mēnešu stipendijas laikposmā)8.2.1.2. JaunatneSekmīgas pieredzes apmaiņa, daudzpusējas partnerattiecības un sadarbības tīkli: aprēķinu pamatā vidējās izmaksās 20 000 euro uz vienu projektu. Ar ES atvēlētajiem līdzekļiem galvenokārt tiks segti ES dalībnieku ceļa izdevumi, kā arī izmaksas, kas saistītas ar pasākumiem ES (galvenokārt uzturēšanās un dienas naudas).8.3. Sagaidāmie rezultātiProgramma atbalstīs apmēram 210 projektus astoņu gadu laikā (skatīt sīkākas ziņas finanšu pārskata 8. punktā). Programmas darbības laikā mobilitātes darbībās piedalīsies 4430 eiropieši un kanādieši.2. IETEIKUMSTādēļ Komisijai ir šādi ieteikumi Padomei.-  Komisija būtu jāpilnvaro Eiropas Kopienas vārdā apspriest līgumu, ar kuru augstākās izglītības, apmācības un jaunatnes jomā tiek atjaunota ar Kanādas valdību izveidotā sadarbības programma, laika posmam no 2006. līdz 2013. gadam;-  Sarunas saskaņā ar Līguma 300. panta 1. punktu Komisijai būtu jāīsteno, apspriežoties ar Padomes iecelto speciālo komiteju un saskaņā ar pievienotajiem sarunu norādījumiem.PIELIKUMSSARUNU NORĀDĪJUMI5.  Sarunu mērķis ir noslēgt līgumu starp Eiropas Kopienu un Kanādas valdību augstākās izglītības, apmācības un jaunatnes labā īstenotu darbību jomā. Līgums izveidos sadarbības programmu šajās jomās.6.  Programmu kopīgi pārvaldītu Komisija un Kanādas kompetentās iestādes; tās kopīgi noteiktu izpildes, pārraudzības un izvērtējuma noteikumus.7.  Tiktu paredzēti pieci galvenie darbību veidi: konsorciju projekti, izcilības mobilitātes projekti, politiku koordinēšanas pasākumi, individuālās mobilitātes stipendijas „Schuman-Canada” un pasākumi par labu jaunatnei.8.  Konsorciju projekti, kuri apvienotu vismaz trīs augstākās izglītības vai mācību iestādes no Eiropas Savienības un trīs līdzvērtīgas Kanādas iestādes, pamatā tiktu virzīti uz mācību plānu izstrādi un studentu apmaiņu. Tos īstenotu prioritārās jomās, kas ir izšķiroši svarīgas ES un Kanādas sadarbībai un kas tiktu definētas, vienojoties ar Kanādas iestādēm.9.  Konsorciju projekti, kas apliecinātu, ka ir izcili kvalitātes ziņā, tiktu paturēti kā mobilitātes projekti, kas sekmē izcilību, un saņemtu papildu finansiālu atbalstu, kas paredzēts vienīgi studentu mobilitātes nodrošināšanai.10.  Pasākumi saskaņā ar politikām tostarp aptvertu pētījumus, konferences, seminārus, darba grupas, salīdzinošus izvērtējumus horizontālu augstākās izglītības un arodapmācības jautājumu risināšanai.11.  Individuālās mobilitātes stipendijas „Schuman-Canada” pamatā būtu paredzētas profesionāļiem ārpus akadēmiskās vides un valsts pārvaldes, lēmumu pieņēmējiem, sociālo partneru pārstāvjiem, žurnālistiem utt., kuri vēlas studēt vai mācīties jomās, kas ir īpaši nozīmīgas ES un Kanādas attiecībām.12.  Darbības par labu jaunatnei aptvertu sekmīgas pieredzes apmaiņu, daudzpusējas partnerattiecības un sadarbību tīklus.13.  Šīs darbības tiktu īstenotas saskaņā ar piedāvājumu konkursa iznākumiem.14.  Izvēlēto projektu abu pušu dalībniekiem tiktu piešķirts vienāds līdzfinansējums.15.  Katras puses kopējais ieguldījums programmā būtu aptuveni 17 miljoni euro.16.  Tiktu izveidota kopīga komiteja, lai izvērtētu sadarbības darbības saskaņā ar līgumu.17.  Līgumā būtu punkts par pārskatīšanu, pateicoties kuram varētu pārorientēt darbības un pārvērtēt programmai piešķirto budžetu, nepārsniedzot finanšu perspektīvu limitus.LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT1. NAME OF THE PROPOSAL:Recommendation for a COUNCIL DECISION authorising the Commission to negotiate with the Government of Canada an agreement renewing the co-operation programme in the field of higher education , training and youth2. ABM / ABB FRAMEWORKPolicy area: EDUCATION AND CULTUREObjective: "Mutually improve the quality of education through cooperation with third countries".Activity: EDUCATION3. BUDGET LINES3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines) including headings :15.02.03 Co-operation with non-member countries on education and vocational training15.01.04.21 Co-operation with non-member countries on education and vocational training – Expenditure on administrative management3.2. Duration of the action and of the financial impact: 2006-2013The final duration of the action will be determined in the course of the negotiation and will be subject to a mid-term review clause.3.3. Budgetary characteristics (add rows if necessary) :Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |15.02.03 | Non-comp | Diff | NO | NO | NO | No 4 |15.01.04.21 | Non-comp | Diff | NO | NO | NO | No 4 |4. SUMMARY OF RESOURCES4.1. Financial Resources4.1.1. Summary of commitment appropriations (CA) and payment appropriations (PA)EUR million (to 3 decimal places)Annual requirements | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 and later |Total number of human resources | 1,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 |5. CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES5.1. Need to be met in the short or long termThe bilateral cooperation agreement in the field of higher education, vocational training and youth will seek to enhance mutual understanding among the peoples of the EU and Canada, to better prepare citizens for the knowledge society and to mutually enhance the quality of higher education, training and non-formal education for young people in the EU and in Canada.The bilateral cooperation agreement responds to a political desire by the parties at the highest level.5.2. Value-added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergyThe relations to Canada are among the oldest and closest of the European Union. They are characterised by a steady expansion whose most recent expression is the adoption of a “Partnership Agenda” in 2004. It stipulates the will to reinforce and broaden the scope of the education cooperation explicitly in relation to the renewal of the Agreement on Higher Education and Training. It mentions also the upgrade of the existing Agreement as a possibility to be explored by improving access for all higher education and training institutions, and by increasing the exchanges in number and scope. A specific reference is made towards the inclusion of activities in the youth area not linked to formal education structures.The EU-Canada programme would provide added value at a number of levels: building institutional Transatlantic bridges, provide individuals, academic and administrative staff and students with their own transatlantic networks, develop specific subjects and disciplines. Also the renewal of EU-Canada cooperation programme in higher education, vocational training and youth would preserve and develop the multilateral approach involving in each action institutions and people from different Member States. This multilateral approach has so far proved to be effective to purse the objective of the programme in terms of increasing mutual understanding and improving the quality of education and training in the EU in Canada. It has also proved to bear certain economies of scope, scale and quality enhancement with respect to bilateral programmes.The objectives of the EU/Canada programme in higher education, training, and youth would be fully consistent with those of other EU instruments in these areas. The agreement would set up a framework that would complement other programmes giving the possibility of pursuing objectives of quality education though collaboration between the EU and Canada. In addition, the programme would bring in a transatlantic people-to-people cooperation which is absent in other EU education and training and youth programmes.In particular, the bilateral cooperation programme will complement Erasmus Mundus programme in that it will focus on undergraduate mobility and include transatlantic exchanges in the field of vocational training and youth.The programme would also complement the activities of EU Centers supported by the European Union in that it offers additional possibilities for exchanges and encourages structural cooperation between institutions and organisations from both sides of the Atlantic.5.3. Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the context of the ABM frameworkObjective | Non exhaustive list of indicators |General objectives |To enhance mutual understanding among the peoples of the European Union and Canada; To better prepare citizens for the knowledge society; To mutually enhance the quality of education. | Quantitative data on perception among programme users and stakeholders obtained through surveys carried out during interim and ex-post evaluation |Specific objectives |to enhance collaboration between the European Union and Canada in the domains of higher education, training and youth; to contribute to the development of higher education and training institutions, as well as youth structures and organisations, to develop opportunities for dialogue and exchanges on youth policy and youth work, to contribute to individual participants’ personal development for their personal sake and as a way to achieve the general objective of the programme. | Quantitative data on perception of officials and administrators obtained through direct interviews; Quantitative data on perception of individuals responsible for institutions and organisations involved in the programme obtained through surveys; Quantitative data on perception among individuals responsible for youth policy and youth work obtained through surveys; Quantitative data on participants’ perceptions obtained through surveys. |Results can be defined as an advantage or disadvantage which direct addressees obtain at the end of their participation in a public intervention. They should therefore be identified in relation with the operational objectives of the intervention.Operational objectives | Results obtained by participants |To support collaboration between higher education and vocational training institutions with a view to promoting joint study programmes and mobility; | Institutions: improved curricula and teaching methodologies; greater transparency and understanding of respective credit system; improved preparedness for transatlantic cooperation; Students: enriching transatlantic experience; better education and cultural understanding. |To support collaboration between public and private organisations active in the field of higher education and vocational training with a view to encouraging discussion and exchange of experience on policy issues; | Organisations, institutions: better understating of policy issues; |To support transatlantic mobility of professionals with a view to improving mutual understanding of issues relevant to EU/Canada relations; | Individuals: better understanding of key issues in EU/Canada relations. |To support collaboration between youth structures, organisations and youth workers and with a view to promoting exchanges of good practices and networks | Policy makers, youth work practitioners, youth organisations: mutually enriched through exchanges of good practices. Organisations: new multilateral partnerships and networks. |5.4. Method of Implementation (indicative)Show below the method(s)[5] chosen for the implementation of the action.X Centralised ManagementX Directly by the CommissionX Indirectly by delegation to:X Executive Agencyٱ Bodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulationٱ National public-sector bodies/bodies with public-service missionٱ Shared or decentralised managementٱ With Member statesٱ With Third countriesٱ Joint management with international organisations (please specify)The proposed programme is based on the principle of joint funding from the European Union and from Canada. Call for proposals are administered by the European Commission on the basis of joint guidelines agreed beforehand with Canadian authorities.The legal basis will include the possibility of having recourse to an Executive Agency. The financial envelope of the EU/Canada programme may not in itself justify the recourse to an Executive Agency. However, it is likely that a very similar agreement programme be concluded with the United States of America increasing economies of scale and providing a rationale for implementation of some actions through an Executive Agency.6. MONITORING AND EVALUATION6.1. Monitoring systemMonitoring of the joint EU/Canada projects will be implemented through a combination of desk monitoring (based on regular reporting from grant holders), and on site monitoring carried out by the Commission and by the appropriate structure designated by the Government of Canada.6.2. Evaluation6.2.1. Ex-ante evaluationThe ex-ante evaluation is based on experience acquired implementing the current phase of the programme, direct feedback from programme users, a study on the vocational training strand within the programme, expert consultations and an interim evaluation of the current phase of the programme.The explanatory memorandum covers the main aspects of ex-ante evaluation and impact assessment.The main findings of the ex-ante evaluation as regards higher education and vocational training are the following:-  the programme is beneficial for the institutions, faculties and students involved. In particular the programme is effective in improving students and staff cross-cultural understanding.-  the programme also contributed to curriculum development and especially to consolidating transatlantic networks of universities and vocational training institutions.-  the programme is, however, considered too small to have had an impact on the mutual understanding between the people of the European Union and Canada.-  sustainability of mobility projects was put into question due to lack of follow-up funding.-  for a vocational training strand to coexist with higher education, a significant budget increase is necessary;-  a specific approach was necessary for vocational education and training adapting certain implementation criteria to the specific reality of this field;-  the interim evaluation suggest some operational changes: a) increase the duration of consortia projects; b) put emphasis on identification and exchange of best practices; c) introduce a system of additional mobility grants for successful projects;-  as far as youth is concerned, the main recommendations emerging from the EU/Canada seminar on cooperation on this field are to continue dialogue among policy makers and to facilitate the exchange of best practices and the sharing of resources among youth work practitioners.6.2.2. Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)The proposed programme will be designed taking into account the conclusions from the ex-ante evaluation, namely, it would-  maintain the well tested and proven components of the programme;-  develop a specific approach for vocational training;-  build on projects of proven excellence;-  reinforce mobility;-  introduce a new youth component in the programme;-  increase the financial envelope of the programme.6.2.3. Terms and frequency of future evaluationIn principle, an interim evaluation will be undertaken after the first three years of implementation and an ex-post final evaluation will be launched at the end of the intervention.7. ANTI-FRAUD MEASURESFunding decisions and contracts between the Commission and the beneficiaries provide for in situ checks to be carried out on the premises of beneficiaries of a European Community grant by the Commission and the Court of Auditors, and bestow the power to require evidence of any expenditure made under such contracts, agreements and legal undertakings within five years following the end of the contractual period.Beneficiaries are subject to reporting and financial accounting obligations, and these are analysed from the point of view of content and eligibility of expenditure, bearing in mind the purpose of the European Community funding, and taking account of contractual obligations and of the principles of economy and sound financial management.Appended to the financial agreements is information of an administrative and financial nature, designed to specify the kind of expenditure which is eligible under such agreements. Where appropriate, European Community coverage of certain cost elements will be limited to items which are real, identifiable and verifiable in the beneficiary's book-keeping arrangements, so as to facilitate checking and auditing (and evaluation for selection purposes) of projects in receipt of funding.8. DETAILS OF RESOURCES8.1. Objectives of the proposal in terms of their financial costCommitment appropriations in EUR million (to 3 decimal places)8.2.2. Description of tasks deriving from the action1 A*/AD: Policy development and programme manager1,25 B*/AST Financial assistant1 / 4 C*/AST Secretarial and financial support8.2.3. Sources of human resources (statutory)(When more than one source is stated, please indicate the number of posts originating from each of the sources)1,5 Posts currently allocated to the management of the programme to be replaced or extended.( Posts pre-allocated within the APS/PDB exercise for year n( Posts to be requested in the next APS/PDB procedure( Posts to be redeployed using existing resources within the managing service (internal redeployment)( Posts required for year n although not foreseen in the APS/PDB exercise of the year in question8.2.4. Other Administrative expenditure included in reference amount (XX 01 04/05 – Expenditure on administrative management)EUR million (to 3 decimal places)Budget line (number and heading) | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011-2013 | TOTAL |1 Technical and administrative assistance (including related staff costs) |Executive agencies[9] | 0,060 | 0,060 | 0,060 | 0,060 | 0,180 | 0,420 |Other technical and administrative assistance |- intra muros | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,600 | 1,400 |- extra muros |Total Technical and administrative assistance | 0,260 | 0,260 | 0,260 | 0,260 | 0,780 | 1,820 |The APB 2006 does not include specific budget line for administrative assistance. Expenditure such as that generated by experts for the assessment of proposals is funded under the DG’s global envelope. As from 2007, a budget line for administrative support will be created. This is justified by the potentially higher budget allocated to not only to the EU/Canada agreement but also to the future EU/US agreement (both programmes combined would total 10M€ per annum, up from 3M€ per annum at present). The budget line for administrative assistance is justified also by the possibility of implementing the programme through the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture. As indicated under 5.4, the legal basis will include such possibility. If a similar agreement is concluded with the United States of America there would be economies of scale and a strong rationale for implementing some actions of the programmes through the existing Executive Agency Education Education, Audiovisual and Culture. For this reason, the table above includes the amount equivalent to 1 contractual agent for the Executive Agency.8.2.5. Financial cost of human resources and associated costs not included in the reference amountEUR million (to 3 decimal places)Type of human resources | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011-2013 |Officials and temporary staff (XX 01 01) | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,486 |Staff financed by Art XX 01 02 (auxiliary, END, contract staff, etc.) (specify budget line) |Total cost of Human Resources and associated costs (NOT in reference amount) | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,486 |Calculation– Officials and Temporary agents1,5 staff x 108.000 EUR x 8 years = EUR 1.296.000This calculation is based on the assumption that the Executive Agency Education, Audiovisual and Culture will be involved in the implementation of the programme. If this is not the case, 1 additional Commission staff would be required.Calculation– Staff financed under art. XX 01 02N.A.8.2.6. Other administrative expenditure not included in reference amountEUR million (to 3 decimal places)2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011- 2013 | TOTAL |XX 01 02 11 01 – Missions | 0,004 | 0,004 | 0,004 | 0,004 | 0,004 | 0,012 | 0,032 |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences |XX 01 02 11 03 – Committees[10] Joint EU/Canada committee set up by the agreement | 0,018 | 0,018 | 0,035 | 0,070 |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations |XX 01 02 11 05 - Information systems |2 Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) |3 Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line) |Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | 0,004 | 0,022 | 0,004 | 0,022 | 0,004 | 0,047 | 0,102 |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amountMissions: 1 x 3000 (to Canada) + 2 x 700 (to Member States) = EUR 4.400Joint Committee meeting with Member States every other year: 25 x 700 x 4 = EUR 70.000[1] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned[2] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx[3] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05[4] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.[5] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point[6] Cost of which is NOT covered by the reference amount[7] Cost of which is NOT covered by the reference amount[8] Cost of which is included within the reference amount[9] The possibility of having recourse to the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture will be examined in the context of the evaluation of the Agency. The evaluation will be carried out in 2006 in view of the implementation of the new education programmes 2007-2013.[10] Specify the type of committee and the group to which it belongs.


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 21. marts) par eurozonas ekonomikas politiku

text:
               24.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 21. marts)
   par eurozonas ekonomikas politiku
   (2017/C 92/01)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu saistībā ar tā 121. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Ekonomikas atlabšana eurozonā turpinās, tomēr tā joprojām ir trausla. Pēdējos gados ir panākts ievērojams progress: kopš 2015. gada reālais iekšzemes kopprodukts (IKP) eurozonā ir atkal sasniedzis pirmskrīzes līmeni, un bezdarbs ir sarucis, sasniedzot savu zemāko līmeni kopš 2010.–2011. gada. Tomēr kopējais pieprasījums ir vājš, inflācija ievērojami atpaliek no mērķa, neraugoties uz Eiropas Centrālās bankas izteikti atbalstošo monetāro politiku, un izaugsmi kavē tādas krīzes sekas kā ieilgusī makroekonomikas nelīdzsvarotība un augsts parādsaistību līmenis visos ekonomikas sektoros, kas prasa samazināt aizņemto līdzekļu īpatsvaru un samazināt patēriņam un ieguldījumiem pieejamos resursus. Turklāt krīze vēl vairāk saasināja eurozonas ekonomikā vērojamo ilgtermiņa tendenci, ka izaugsmes potenciāls samazinās. Kaut arī vērojamas uzlabojumu pazīmes, pastāvīgā ieguldījumu nepietiekamība un augstais bezdarba līmenis rada risku arī turpmāk ierobežot izaugsmes izredzes. Līdzsvarošana eurozonas ekonomikā joprojām nav simetriska, jo tikai neto debitorvalstis koriģēja savu nelīdzsvarotību, un rezultātā palielinās tekošā konta pārpalikums. Saistībā ar G20 panākto vispārējo vienošanos eurozonas dalībvalstis tiek aicinātas gan individuāli, gan kolektīvi izmantot visus politikas instrumentus, tostarp fiskālos un strukturālos instrumentus, lai panāktu spēcīgu, ilgtspējīgu, sabalansētu un iekļaujošu izaugsmi.

               (2)

               Vērienīgām strukturālajām reformām būtu jāsekmē pienācīga un efektīva cilvēkresursu un kapitāla resursu pārdale un jāpalīdz risināt notiekošo tehnoloģisko un strukturālo pārmaiņu radītās problēmas. Ir vajadzīgas reformas, kas rada labvēlīgu darījumdarbības vidi, pilnveido vienoto tirgu un novērš šķēršļus ieguldījumiem. Šie centieni ir būtiski, lai kāpinātu eurozonas ekonomikas ražīgumu un nodarbinātību, stiprinātu konverģenci un palielinātu izaugsmes potenciālu un pielāgošanās spējas. Strukturālo reformu īstenošana, kas rada efektīvus tirgus ar elastīgi reaģējošiem cenu mehānismiem, atbalstītu monetāro politiku, veicinot tās iedarbību uz reālo ekonomiku. Reformas, kas likvidē kavēkļus ieguldījumiem un sekmē ieguldījumus, var dot divkāršu labumu, īstermiņā atbalstot saimniecisko darbību un radot jaudu ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei ilgtermiņā. Ražīgumu veicinošas reformas ir īpaši svarīgas tajās dalībvalstīs, kurās liela ārējā parāda dēļ ir lielos apjomos jāsamazina aizņemto līdzekļu īpatsvars, jo straujāka izaugsme palīdz samazināt parāda attiecību pret IKP. Minētajās valstīs ārējo līdzsvarošanu turklāt veicinātu cenu un ārpuscenu konkurētspējas palielināšana. Dalībvalstis ar lielu tekošā konta pārpalikumu var dot savu artavu eurozonas ekonomikas līdzsvarošanā, ieviešot pasākumus, tostarp strukturālās reformas, kas veicina pārmērīgo ietaupījumu novirzīšanu uz iekšzemes pieprasījumu, jo īpaši stiprinot ieguldījumus. Šajā ziņā pašreiz zemais procentu likmju līmenis paver papildu iespējas, jo īpaši dalībvalstīs ar ievērojamu fiskālo telpu.

               (3)

               Labāk koordinējot strukturālo reformu īstenošanu, tostarp to reformu īstenošanu, kuras norādītas konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos un kuras vajadzīgas Eiropas ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) izveides pabeigšanai, dalībvalstīs var tikt radīta pozitīva blakusietekme un nostiprināta šo reformu pozitīvā īstermiņa ietekme. Tematiskās Eurogrupas diskusijas ir pierādījušas savu vērtību vienotas izpratnes veidošanā par eurozonas reformu prioritātēm, paraugprakses apmaiņā, reformu īstenošanas sekmēšanā un strukturālajā konverģencē. Minētajām diskusijām Eurogrupā būtu jāturpinās, un, kur iespējams, tās būtu jāpastiprina, tostarp tajās efektīvi izmantojot saskaņotus vienotos principus un salīdzinošo vērtēšanu. Minētās diskusijas būtu jāturpina, neskarot attiecīgajos Padomes sastāvos notiekošās diskusijas un vienlaikus vajadzības gadījumā atzīstot, cik relevanti Savienības mērogā ir kopīgie pārbaudījumi un pieredze un kādi tie ir. Reaģējot uz Padomes ieteikumu par valstu produktivitātes padomju izveidi (1), kas pieņemts pieņemto 2016. gada 20. septembrī, valstu produktivitātes padomes arī var palīdzēt valsts līmenī sekmēt atbildību un nepieciešamo reformu īstenošanu.

               (4)

               Lai panāktu pienācīgu kopējo fiskālo nostāju un pareizu monetārās savienības darbību, ļoti svarīgi ir cieši koordinēt valstu fiskālās politikas, pamatojoties uz kopējiem noteikumiem. Kopējie fiskālie noteikumi ir vērsti uz to, lai panāktu parāda atmaksājamību valstu līmenī, vienlaikus atstājot iespējas veikt makroekonomikas stabilizēšanu. Tādējādi attiecībā uz eurozonas valstu un kopējām fiskālajām nostājām ir jārod pareizais līdzsvars starp diviem mērķiem – nodrošināt valstu publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā un gan valstu, gan eurozonas līmenī īstermiņā nodrošināt makroekonomikas stabilizēšanu. Pašreizējos apstākļos, kad valda liela neskaidrība par atlabšanas noturīgumu un par ekonomikā pieejamajām jaudām un kad monetārā politika ir ļāvusi būtiski pielāgoties, monetārā politika ir jāpapildina ar eurozonas līmeņa fiskālo politiku, lai atbalstītu pieprasījumu, īpaši ieguldījumus, un lai izkļūtu no zemas inflācijas apstākļiem, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā joprojām pastāvošās bažas par parāda atmaksājamību. Fiskālās politikas efektivitāti, tostarp blakusietekmi uz citām valstīm, pastiprina tas, ka pašlaik ir zemas procentu likmes. Savā paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Centrālajai bankai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Virzība uz pozitīvu fiskālo nostāju eurozonā”, kas sniegts 2016. gada 16. novembrī, Komisija attiecībā uz 2017. gadu uzskata, ka pašreizējos apstākļos visas eurozonas līmenī būtu vēlama fiskāla ekspansija apjomā līdz 0,5 % no IKP.
               Eurogrupa, balstoties uz Komisijas sniegto analīzi, 2016. gada jūlijā secināja, ka ar kopumā neitrālo kopējo fiskālo nostāju 2017. gadā tiek panākts pareizais līdzsvars. 2016. gada decembrī Eurogrupa uzsvēra, cik svarīgi ir panākt pienācīgu līdzsvaru starp vajadzību nodrošināt stabilitāti un vajadzību atbalstīt ieguldījumus, lai stiprinātu trauslo atlabšanu, tādējādi palīdzot panākt sabalansētāku politikas pasākumu kopumu. Vienlaikus valstu parāda līmenis joprojām ir augsts, un vairākās dalībvalstīs publiskās finanses vēl arvien ir jāpadara stabilākas vidējā termiņā. Minētā iemesla dēļ dalībvalstu vidū ir jānodrošina pienācīga fiskālo pasākumu diferenciācija, ņemot vērā fiskālo telpu un blakusietekmi uz citām eurozonas valstīm. Tās dalībvalstis, kas ir pārsniegušas sev izvirzītos fiskālos mērķus, varētu savu labvēlīgo budžeta situāciju izmantot, lai vēl vairāk stiprinātu iekšzemes pieprasījumu un izaugsmes potenciālu atkarībā no valstij specifiskajiem apstākļiem, vienlaikus ievērojot vidēja termiņa mērķi, valsts budžeta prerogatīvas un valsts prasības.
               Piemēram, dalībvalstīm, kurām ir fiskālā telpa, Eiropas Stratēģisko investīciju fonda, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/1017 (2) garantijas ir īpaši efektīvs veids, kā panākt maksimālu ietekmi uz reālo ekonomiku un sekmēt eurozonas atlabšanu. Dalībvalstīm, kurām saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) preventīvo daļu ir jāveic papildu fiskālās korekcijas, būtu jānodrošina, lai tās attiecībā uz 2017. gadu atbilstu SIP prasībām. Dalībvalstīm, kurām tiek piemērota SIP korektīvā daļa, būtu laikus un ilgstoši jānodrošina pārmērīgā deficīta korekcija, kas nodrošina fiskālās rezerves neparedzētiem apstākļiem. Dalībvalstīm fiskālā politika būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu un vienlaikus optimāli izmantojot spēkā esošajos noteikumos iestrādāto elastīgumu. Strukturālās reformas, jo īpaši ražīgumu palielinošas reformas, sekmētu izaugsmi un palielinātu publisko finanšu stabilitāti. Turklāt budžetu ietekmi uz pieprasījumu īstermiņā un uz ražīgumu ilgtermiņā ļautu palielināt apņēmīgi gan attiecībā uz ieņēmumiem, gan izdevumiem veikti valstu budžetu struktūras un pārvaldības uzlabojumi, kurus veiktu, novirzot resursus materiālajiem un nemateriālajiem ieguldījumiem. Lai stiprinātu dalībvalstu politikas ticamību un palīdzētu rast pareizo līdzsvaru starp makroekonomikas stabilizēšanu īstermiņā, parāda atmaksājamību un izaugsmi ilgtermiņā, ir vajadzīgas efektīvas valstu fiskālās sistēmas.

               (5)

               Eurozonas darba tirgi pakāpeniski turpina atgūties – bezdarba līmenis pastāvīgi samazinās. Tomēr ilgstoša bezdarba un jauniešu bezdarba līmenis joprojām ir augsts, un vairākās dalībvalstīs joprojām nopietnas bažas raisa nabadzība, sociālā atstumtība un nevienlīdzība. Lai gan reformās, kuru mērķis ir uzlabot darba tirgu noturību un pielāgošanās spējas, ir gūti panākumi, eurozonā saglabājas būtiskas atšķirības, kas turpina kavēt pienācīgu eurozonas darbību. Lai darbaspēka resursus pastāvīgi un netraucēti pārvirzītu uz ražīgākiem darbības veidiem, atbalstītu to cilvēku integrāciju vai reintegrāciju, kuri maina darbvietas vai ir izslēgti no darba tirgus, mazinātu segmentāciju un veicinātu ekonomisko un sociālo konverģenci, tostarp ar kvalitatīva darba izredžu palielināšanu, ir nepieciešamas pienācīgi izstrādātas, taisnīgas un iekļaujošas darba tirgus, sociālās aizsardzības un nodokļu un pabalstu sistēmas. Tās turklāt nodrošinātu efektīvāku automātisko stabilizāciju un spēcīgāku, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi un nodarbinātību, kas ir būtiski faktori eurozonas sociālo problēmu risināšanā.
               Nepieciešamo reformu vidū ir šādas: i) izmaiņas nodarbinātības aizsardzības tiesību aktos ar mērķi panākt uzticamus līgumu noteikumus, kuri gan darba ņēmējiem, gan darba devējiem nodrošina elastību un drošību, sekmē statusa maiņu darba tirgū, novērš divlīmeņu darba tirgu un vajadzības gadījumā dod iespēju koriģēt darbaspēka izmaksas, kas ir joma, kurā pēdējos gados reformas bijušas īpaši intensīvas; ii) prasmju uzlabošana, ko panāk, uzlabojot izglītības sistēmu un vispusīgu mūžizglītības stratēģiju sniegumu un efektivitāti ar uzsvaru uz darba tirgus vajadzībām; iii) efektīva darba tirgus politika, kas palīdz bezdarbniekiem, tostarp ilgstošajiem bezdarbniekiem, atgriezties darba tirgū un palielina dalību darba tirgū, un iv) modernas, ilgtspējīgas un adekvātas sociālās aizsardzības sistēmas, kas visu mūžu efektīvi un iedarbīgi veicina gan sociālo iekļaušanu, gan integrāciju darba tirgū. Turklāt situāciju darba tirgū var uzlabot arī nodokļu pārorientēšana no darbaspēka, jo īpaši zemu atalgotiem darba ņēmējiem, uz citiem avotiem un taisnīgu nodokļu sistēmu nodrošināšana. Tās eurozonas dalībvalstis, kuras ir īstenojušas šādas reformas, ir noturīgākas, un tajās ir labāki nodarbinātības un sociālie rādītāji. Izstrādājot šādas reformas, ir jāņem vērā to iespējamā sociālā ietekme.

               (6)

               Banku savienības izveide ir pavirzījusies uz priekšu, bet nav pabeigta. Saskaņā ar 2016. gada jūnija ceļvedi, kā tas izklāstīts Padomes 2016. gada 16. jūnija secinājumos, ir sākts darbs, lai turpinātu banku savienības pilnveidi attiecībā uz riska mazināšanu un riska dalīšanu, tostarp attiecībā uz Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmu un vienotajam noregulējuma fondam paredzētā kopīgā atbalsta mehānisma darbības sākšanu vēlākais līdz termiņam, kad beidzas fonda pārejas laiks, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 806/2014 (3). Kaut arī vispārējā eurozonas banku nozares noturība kopš krīzes kopumā ir uzlabojusies, spiediens uz bankām ir pieaudzis vairāku tādu faktoru dēļ kā augsts ieņēmumus nenesošu aizdevumu līmenis, neefektīvi darījumdarbības modeļi un jaudas pārpalikums dažās dalībvalstīs – tie visi mazina rentabilitāti un dažkārt apdraud ekonomisko dzīvotspēju. Šis spiediens vājina banku spējas kreditēt ekonomiku. Riski skar arī reālo ekonomiku, jo dažās dalībvalstīs joprojām ir augsts publiskā un nefinanšu privātā parāda līmenis. Privātajā sektorā ir jāturpina sakārtots process aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanā, pārvaldot, apkalpojot un vajadzības gadījumā pārstrukturējot grūtībās nonākušu, ekonomiski stabilu debitoru parādus un rodot noregulējumu bezcerīga parāda uzkrājumiem, lai ātrāk un efektīvāk varētu pārdalīt kapitālu. Saistībā ar minēto svarīgākie komponenti sekmīgā un izaugsmei labvēlīgā aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas procesā ir – pārvarēt joprojām augsto ieņēmumus nenesošo aizdevumu līmeni un ievērot kopīgos principus, izstrādājot uzņēmumu un mājsaimniecību maksātnespējas sistēmas, tostarp uzlabojot valstu maksātnespējas procedūras un regulējumu strīdu izšķiršanai ārpustiesas kārtībā.

               (7)

               2016. gadā tika panākta zināma virzība attiecībā uz iniciatīvām, kas bija iekļautas piecu priekšsēdētāju 2015. gada 22. jūnija ziņojumā “Eiropas ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšana”, kuru sagatavojis Eiropas Komisijas priekšsēdētājs ciešā sadarbībā ar Eiropadomes, Eiropas Centrālās bankas, Eurogrupas un Eiropas Parlamenta priekšsēdētājiem, piemēram, Eiropas pusgadā ir palielināta eurozonas dimensijas loma, pieņemts Padomes ieteikums par valstu produktivitātes padomēm un Komisijā izveidota Eiropas Fiskālā padome. Turpinās darbs pie fiskālo noteikumu pārredzamības palielināšanas un sarežģītības mazināšanas, un 2015. gada novembrī Komisija nāca klajā ar priekšlikumu Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmai. Turklāt, ņemot vērā piecu priekšsēdētāju ziņojumu, ir risināmas arī plašākas problēmas. Komisija 2017. gada 1. martā nāca klajā ar balto grāmatu par Eiropas nākotni, kurā ietverta arī EMS nākotne. Lai vienotos par turpmākajām darbībām, visām eurozonas dalībvalstīm un Savienības iestādēm, un arī eurozonā neietilpstošajām dalībvalstīm ir vajadzīga kopīga atbildības izjūta un kopīga izpratne par mērķi, jo spēcīga EMS palīdzēs iedarbīgāk risināt Savienības problēmas, kā arī pozitīvi ietekmēs eurozonā neietilpstošās dalībvalstis. Šajā ziņā būs svarīgi, lai diskusijas par EMS izveides pabeigšanu noritētu atklāti un pārredzami eurozonā neietilpstošajām dalībvalstīm, pilnībā ievērojot Savienības iekšējo tirgu, un lai attiecīgā gadījumā attiecīgās iniciatīvas ar līdzvērtīgiem nosacījumiem būtu pieejamas eurozonā neietilpstošajām dalībvalstīm.

               (8)

               Par šā ieteikuma nodarbinātības un sociālajiem aspektiem ir notikušas konsultācijas ar Nodarbinātības komiteju un Sociālās aizsardzības komiteju,

         AR ŠO IESAKA eurozonas dalībvalstīm individuāli un kolektīvi Eurogrupā no 2017. līdz 2018. gadam veikt turpmāk minētos pasākumus.

               1.

               Īstenot politiku, kas sekmē ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi īstermiņā un ilgtermiņā, un pastiprināt pielāgošanās spējas, līdzsvarošanu un konverģenci. Piešķirt prioritāti reformām, kas palielina ražīgumu, uzlabo institucionālo un darījumdarbības vidi, likvidē kavēkļus ieguldījumiem un sekmē darbvietu radīšanu. Dalībvalstīm, kurās ir tekošā konta deficīts vai liels ārējais parāds, būtu jāpalielina ražīgums, vienlaikus iegrožojot darbaspēka vienības izmaksas. Dalībvalstīm ar lielu tekošā konta pārpalikumu prioritārā kārtā būtu jāīsteno pasākumi, tostarp strukturālas reformas un ieguldījumu sekmēšana, kas palīdz tajās stiprināt iekšzemes pieprasījumu un izaugsmes potenciālu.

               2.

               Fiskālajā politikā tiekties panākt pareizo līdzsvaru starp vajadzību nodrošināt stabilitāti un vajadzību atbalstīt ieguldījumus, lai stiprinātu atlabšanu, tādējādi palīdzot panākt pienācīgu kopējo fiskālo nostāju un sabalansētāku politikas pasākumu kopumu. Dalībvalstīm, kurās saskaņā ar Komisijas novērtējumu pastāv risks, ka tās 2017. gadā neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktos pienākumus, būtu, pamatojoties uz minēto, laikus jāveic papildu pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību prasībām. Savukārt tās dalībvalstis, kuras ir pārsniegušas sev vidējā termiņā izvirzītos mērķus, tiek aicinātas arī turpmāk par prioritāti izvirzīt ieguldījumus, lai pastiprinātu iespējamo izaugsmi, vienlaikus saglabājot publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Dalībvalstīm, kurām ir prognozēts, ka tās 2017. gadā kopumā atbildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, būtu jānodrošina atbilstība Stabilitātes un izaugsmes paktam savos valsts budžeta procesos. Īstenot fiskālo politiku, pilnībā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu un vienlaikus optimāli izmantojot spēkā esošajos noteikumos iestrādāto elastīgumu. Kopumā dalībvalstīm būtu jāuzlabo publisko finanšu struktūra, radot vairāk iespēju materiālajiem un nemateriālajiem ieguldījumiem, un jānodrošina, lai efektīvi darbotos valstu fiskālās sistēmas.

               3.

               Īstenot reformas, kas sekmē konkurētspēju, darbvietu radīšanu, darbvietu kvalitāti, noturību un ekonomisko un sociālo konverģenci, kuras balsta efektīvs sociālais dialogs. Tajās būtu jāapvieno šādi elementi: i) uzticami darba līgumi, kas nodrošina gan elastību, gan drošību darba ņēmējiem un darba devējiem; ii) kvalitatīvas un efektīvas izglītības un apmācības sistēmas un vispusīgas mūžizglītības stratēģijas, kas vērstas uz darba tirgus vajadzībām; iii) efektīva darba tirgus politika, kas sekmē dalību darba tirgū; iv) modernas, ilgtspējīgas un adekvātas sociālās aizsardzības sistēmas, kas visu mūžu efektīvi un iedarbīgi veicina sociālo iekļaušanu un integrāciju darba tirgū. Atvirzīt nodokļus no darbaspēka, it īpaši attiecībā uz zemu atalgotiem darba ņēmējiem un tajās dalībvalstīs, kuru izmaksu konkurētspēja atpaliek no eurozonas vidējā rādītāja, un novērst minētās nodokļu atvirzīšanas ietekmi uz budžetu tajās valstīs, kurās nav nekādu fiskālu manevrēšanas iespēju.

               4.

               Saskaņā ar 2016. gada jūnija ceļvedi turpinās darbs, pie banku savienības pilnveides attiecībā uz riska mazināšanu un riska dalīšanu, tostarp attiecībā uz Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmu un vienotajam noregulējuma fondam paredzētā kopīgā atbalsta mehānisma darbības sākšanu vēlākais līdz termiņam, kad beidzas fonda pārejas laiks. Izstrādāt un īstenot efektīvu eurozonas mēroga stratēģiju prudenciālu uzraudzības darbību papildināšanai, lai vērstos pret ekonomiskās dzīvotspējas riskiem banku nozarē, tostarp attiecībā uz augsto ieņēmumus nenesošo aizdevumu līmeni, neefektīviem darījumdarbības modeļiem un jaudas pārpalikumu. Dalībvalstīs, kurās ir lieli privātā sektora parāda uzkrājumi, sekmēt sakārtotu procesu aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanā.

               5.

               Virzīties uz EMS izveides pabeigšanu, pilnībā ievērojot Savienības iekšējo tirgu un darot to eirozonā neietilpstošajām valstīm atklāti un pārredzami. Turpināt iesāktās iniciatīvas un darbu pie EMS ilgtermiņa aspektiem, pienācīgi ņemot vērā Komisijas balto grāmatu par Eiropas nākotni.

      Briselē, 2017. gada 21. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. SCICLUNA

      (1)  Padomes Ieteikums (2016. gada 20. septembris) par valsts produktivitātes padomju izveidošanu (2016/C 349/01) (OV C 349, 24.9.2016., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/1017 (2015. gada 25. jūnijs) par Eiropas Stratēģisko investīciju fondu, Eiropas Investīciju konsultāciju centru un Eiropas Investīciju projektu portālu, ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1291/2013 un (ES) Nr. 1316/2013 – Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (OV L 169, 1.7.2015., 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV L 225, 30.7.2014., 1. lpp.).


title: Padomes Ieteikums (2015. gada 14. jūlijs) par to, kā īstenot to dalībvalstu, kuru valūta ir euro, ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes

text:
               18.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/98

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 14. jūlijs)
   par to, kā īstenot to dalībvalstu, kuru valūta ir euro, ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes
   (2015/C 272/26)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu kopsakarā ar 121. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Lai varētu nodrošināt ilgtspējīgu un stabilu eurozonas attīstību, ir nepieciešami pastāvīgi politikas centieni atbalstīt līdzsvarotas korekcijas privātajā sektorā un publiskajā sektorā un palielināt ekonomikas izaugsmes potenciālu vidējā termiņā un ilgtermiņā. Lai gan eurozonā turpinās ekonomikas atlabšana, to sarežģī nesenās ekonomikas un finanšu krīzes izraisītās sekas, tostarp joprojām notiekošā ārējā līdzsvarošana, augstais privāto un valsts parādsaistību apjoms un attiecīgs uzstādījums samazināt aizņemto līdzekļu īpatsvaru, ieilgusī strukturālā neelastība valstu darba tirgos un ražojumu tirgos, augsts bezdarba un zems uzticēšanās līmenis, un joprojām nepietiekamā ieguldīšanas aktivitāte. Līdz šim konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos izklāstīto reformu īstenošana nav bijusi pietiekami vērienīga.

               (2)

               Eurozona ir vairāk nekā tajā ietilpstošo valstu summa. Eurozonas valstu tautsaimniecības ir savstarpēji cieši saistītas; tieši tādēļ ir nepieciešams vairāk koordinēt fiskālo, finanšu un strukturālo politiku. Eurozonas mēroga politikas nostājai būtu jāveicina izaugsme un darbvietu radīšana, vienlaikus nodrošinot, ka līdzsvarošanas jomā sasniegtais progress ir ilgtspējīgs un tiek sekmēts. Eurozonas dalībvalstīm ir konkrēta atbildība par pēdējos gados ievērojami nostiprinātā pārvaldības regulējuma iedarbīgu īstenošanu. Tādēļ būtu nepieciešams kāpināt savstarpējo motivēšanu, lai palielinātu atbalstu valsts mēroga reformu īstenošanai un fiskālai piesardzībai. Tādēļ būtu nepieciešams arī paplašināt valsts mēroga reformu izvērtēšanu no eurozonas skatpunkta, internalizēt potenciālo pārrobežu ietekmi un stimulēt politikas jomas, kas ir īpaši svarīgas ekonomikas un monetārās savienības (EMS) pienācīgai funkcionēšanai.

               (3)

               Eurozonā vēl netiek pietiekamā apmērā īstenotas vērienīgas strukturālās reformas tautsaimniecības modernizēšanai, kā arī konkurētspējas un izaugsmes potenciāla stimulēšanai. Dalībvalstīs pastāv ievērojamas atšķirības pirmskrīzes nelīdzsvarotības, ekonomikas attīstības cikla sasniegtās stadijas un fiskālās manevrēšanas iespēju ziņā. Neatkarīgi no sasniegtajiem uzlabojumiem darba tirgū un nelielā progresa attiecībā uz reformām, ar kurām paredzēts uzlabot darba tirgus izturētspēju, bezdarba līmenis joprojām ir augsts, un pastāv risks, ka samazināt ilgtermiņa bezdarba līmeni kļūs arvien grūtāk, un līdz ar to vēl vairāk pasliktināsies sociālā situācija visneaizsargātākajās valstīs. Joprojām notiek ārējā līdzsvarošana, tomēr sasniegtie rezultāti ir bijuši asimetriski un dažās dalībvalstīs joprojām ir pārmērīgi tekošā konta pārpalikumi. Vērienīgas darba tirgus un ražojumu tirgus strukturālās reformas veicinātu nepieciešamo ekonomikas korekciju eurozonas ietvaros un stimulētu izaugsmi valstīs, kas īsteno šādas reformas. Apstākļos, kad palielinās nodarbinātības līmenis un samazinās patēriņa preču cenas, reformas var veicināt arī pilnīgāku sociālo iekļaušanu. Ja strukturālās reformas tiek īstenotas vienlaikus vairākās dalībvalstīs, no tā iegūst visa eurozona, jo pa tirdzniecības un finanšu kanāliem izplatās pozitīvā pārrobežu iedarbība. Tas arī iedrošinātu izdarīt atbilstošu politikas izvēli pārējās eurozonas valstīs. Eurogrupas tematiskās apspriedes šo procesu var atbalstīt tādējādi, ka tiek salīdzinoši izvērtētas reformas un to ietekme uz eurozonu kopumā. To var paveikt, mācoties no paraugprakses, vienojoties par kopīgiem reformu īstenošanas principiem un veicot savstarpēju motivēšanu. Ņemot vērā valsts mērogā īstenotās korekcijas procesus un to ietekmi uz eurozonas darbību, īpaši svarīgi ir regulāri uzraudzīt reformu īstenošanas progresu dalībvalstīs, kurās pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība un dalībvalstīs, kurās attiecībā uz nelīdzsvarotību ir nepieciešama izlēmīga rīcība.

               (4)

               Viena no galvenajām eurozonai aktuālajām politikas problēmām ir lielais valsts parādsaistību apjoms, kas jāsamazina, ievērojot fiskālo atbildību. Pateicoties pēdējo gadu konsolidācijas centieniem, eurozonas fiskālā situācija ir uzlabojusies, tomēr fiskālās politikas koordinācija joprojām ir nepietiekama. Vairākām eurozonas dalībvalstīm joprojām jāturpina fiskālā korekcija, lai tās varētu samazināt ļoti lielo parādsaistību apjomu. Citām valstīm ir lielākas manevrēšanas iespējas, kuras tās varētu izmantot, lai veicinātu iekšzemes pieprasījumu un it īpaši ieguldījumus; tas būtu atbalsts gan iekšzemes izaugsmei, gan eurozonai kopumā. Stabilitātes un izaugsmes paktā ietvertais elastības princips ļauj dalībvalstīm veicināt strukturālās reformas un ieguldījumus, vienlaikus ievērojot kopīgi saskaņotos principus. Fiskālās stratēģijas vēl nav pietiekami labvēlīgas izaugsmei. Lai gan Eurogrupā notiek pastiprināta koordinācija, ieņēmumu jomā vēl ir uzlabojama nodokļu sistēmu efektivitāte un samazināms nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās. Savukārt izdevumu jomā lielāka uzmanība ir jāpievērš publiskā sektora ieguldījumiem (kas balstīti uz pienācīgu analīzi par izmaksām un ieguvumiem), kā arī citiem publiskā sektora izdevumiem, kas lielā mērā un pozitīvi ietekmē izaugsmi. Izdevumu pārskatīšanas gaitā ir tikusi uzsvērta nepieciešamība palielināt valsts pārvaldes efektivitāti. Šā procesa atbalstam tiks ieviests labi funkcionējošs valsts mēroga regulējums nodokļu jomā.

               (5)

               Eurozonā uzlabojas stāvoklis finanšu tirgos, tomēr privātajam sektoram pieejamie kredītlīdzekļi joprojām ir nepietiekami, un finanšu tirgi joprojām ir sadrumstaloti. Tas kavē ieguldījumus eurozonā. Līdz ar to ir izveidojusies plaša ieguldījumu plaisa – laikā, kad ir nepieciešami gan materiālie, gan nemateriālie ieguldījumi. ES Investīciju plāns paredz iespējas mobilizēt ieguldījumus un izmantot tos produktīviem projektiem. Tomēr Investīciju plāna un ECB paplašinātās aktīvu iepirkuma programmas ietekme būtu lielāka, ja papildus tiktu veikti pasākumi finanšu sektorā (plašā nozīmē), lai atjaunotu kredītu plūsmas, padziļinātu kapitāla tirgus un stimulētu ekonomikas ilgtermiņa finansēšanu. Pašlaik tiek veidota banku savienība, kuras atbalstam tiks piemērots vienots noteikumu kopums un konsekventa reglamentējoša pieeja. Labāk integrēti un efektīvāki kapitāla tirgi mobilizētu papildu finansējumu ieguldījumiem, mazinātu Eiropas ekonomikas atkarību no bankām un padarītu tās finanšu struktūras līdzsvarotākas un stabilākas.

               (6)

               Neatkarīgi no nesenajiem sasniegumiem EMS arhitektūras nostiprināšanā pašlaik aktuālās problēmas liek rīkoties, lai to pilnveidotu. Lai pilnveidotu EMS, būs nepieciešama pakāpeniska pieeja, kas apvieno disciplīnu un solidaritāti. Komisijas priekšsēdētājs kopā ar Eiropadomes priekšsēdētāju, Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju, Eiropas Centrālās bankas prezidentu un Eurogrupas priekšsēdētāju sagatavos nākamos pasākumus labākai ekonomikas pārvaldībai eurozonā,

         IESAKA eurozonas dalībvalstīm 2015.–2016. gadā Eurogrupas ietvaros veikt šādus pasākumus.

               1.

               Izmantot savstarpēju motivēšanu, lai veicinātu strukturālās reformas, kas atvieglo korekcijas attiecībā uz lielām iekšējām un ārējām parādsaistībām, un atbalsta ieguldīšanu. Regulāri izvērtēt reformu rezultātus dalībvalstīs, kurām nepieciešama īpaša uzraudzība saskaņā ar makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru. Turpināt strukturālo reformu regulāro tematisko izvērtēšanu. Līdz 2016. gada pavasarim pieņemt lēmumus par sekojumdarbībām attiecībā uz koordinācijas pasākumu augsta nodokļu īpatsvara samazināšanai darbaspēka izmaksās un pakalpojumu tirgu reformēšanai.

               2.

               Koordinēt fiskālo politiku, lai nodrošinātu, ka eurozonas kopējā fiskālā nostāja atbilst ilgtspējas riskiem un cikliskajiem apstākļiem. Tas neskar Stabilitātes un izaugsmes pakta prasību izpildi. Līdz 2016. gada pavasarim rīkot tematiskas apspriedes par publisko finanšu kvalitātes un ilgtspējīguma uzlabošanu, uzmanību jo īpaši pievēršot materiālo un nemateriālo ieguldījumu prioritāšu noteikšanai valstu un ES mērogā un tam, lai nodokļu sistēmas padarītu labvēlīgākas izaugsmei. Uzraudzīt nesen pilnveidoto valsts mēroga fiskālo regulējumu darbības rezultātus.

               3.

               Nodrošināt, ka laikus tiek pabeigtas Eiropas Centrālās bankas veiktā visaptverošā novērtējuma sekojumdarbības, tiek īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (3) (Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva), tiek pabeigta starpvaldību nolīguma par vienoto banku noregulējuma fondu ratifikācija un 2016. gada janvārī pilnā apmērā tiek sākta šā fonda darbība. Veicināt pasākumus, ar kuriem padziļina uz tirgus mehānismiem balstītās finanses, uzlabot MVU iespējas saņemt finansējumu un izstrādāt alternatīvus finansējuma avotus. Iedrošināt papildu reformas attiecībā uz valsts mēroga regulējumu maksātnespējas jomā.

               4.

               Ņemot vērā ziņojumu par nākamajiem pasākumiem labākai ekonomikas pārvaldībai eurozonā, kuru Eiropas Komisijas priekšsēdētājs Žans Klods Junkers (Jean-Claude Juncker) sagatavojis ciešā sadarbībā ar Eiropadomes priekšsēdētāju Donaldu Tusku (Donald Tusk), Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju Martinu Šulcu (Martin Schulz), Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētāju Mario Dragi (Mario Draghi) un Eurogrupas priekšsēdētāju Jerūnu Deiselblūmu (Jeroen Dijsselbloem), kā arī ņemot vērā šā ziņojuma sekojumdarbības, turpināt iesākto darbu pie ekonomikas un monetārās savienības padziļināšanas un sniegt savu pienesumu ekonomikas uzraudzības regulējuma pilnveidošanā.

      Briselē, 2015. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).


title: Ieteikums Padomes ieteikums nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Apvienotajā Karalistē

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---                 EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                Briselē, 2.7.2008
                                                SEC(2008) 2189 galīgā redakcija
                                      Ieteikums
                             PADOMES IETEIKUMS
   nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Apvienotajā Karalistē
                                (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                                    Ieteikums
                                          PADOMES IETEIKUMS
        nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Apvienotajā Karalistē
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
   tā kā:
   (1)     Līguma 104. pants paredz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, lai
           dalībvalstis novērstu pārmērīgu budžeta deficītu vai nodrošinātu stāvokļa labošanu,
           kolīdz šāds deficīts radies.
   (2)     Saskaņā ar 5. punktu Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un
           Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti uz Apvienoto Karalisti neattiecas Līguma 104. panta
           1. punktā paredzētais pienākums novērst pārmērīgu valsts budžeta deficītu, izņemot, ja
           šī valsts pāriet Ekonomikas un monetārās savienības trešajā līmenī1. Otrajā
           Ekonomikas un monetārās savienības līmenī Apvienotās Karalistes pienākums saskaņā
           ar Līguma 116. panta 4. punktu ir censties izvairīties no pārmērīga valsts budžeta
           deficīta.
   (3)     Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai
           nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina
           nodarbinātības kāpumu.
   (4)     Padome saskaņā ar 104. panta 6. punktu 2008. gada 8. jūlijā ir nolēmusi, ka
           Apvienotajā Karalistē pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
   (5)     Padomei saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK)
           Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
           procedūras īstenošanu2 (kas ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā), ir arī jāsniedz
           attiecīgajai dalībvalstij ieteikumi par to, kā novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju
           noteiktā termiņā. Ieteikumā jānosaka, augstākais, sešu mēnešu termiņš, kurā
           attiecīgajām dalībvalstīm ir efektīvi jārīkojas, lai novērstu pārmērīgo budžeta deficītu,
           kā arī jānosaka termiņš pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kam jābūt pabeigtai
           nākamajā gadā (Apvienotās Karalistes gadījumā — finanšu gadā) pēc tā konstatēšanas,
           ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Izlemjot, vai pastāv īpaši apstākļi, pienācīgi jāņem vērā
   1
           http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:12006E/PRO/25:EN:HTML
   2
           OV L 209,        2.8.1997.,    6. lpp.    Regulā      grozījumi  izdarīti  ar    Regulu (EK)
           Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).
LV                                                       2                                              LV
 ---pagebreak---        „būtiski faktori”, kas sīkāk paskaidroti Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā.
       Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktā arī paredzēts, ka dalībvalstij adresētajā
       ieteikumā novērst pārmērīgu budžeta deficītu Padomei jāpieprasa, lai dalībvalsts tās
       strukturālajā bilancē sasniedz vismaz 0,5 % no IKP lielu minimālu gada uzlabojumu
       kā etalonrādītāju.
   (6) Komisija savā 2008. gada pavasara prognozē paredzēja, ka, nemainoties vispārējai
       politikai, valsts budžeta deficīts palielināsies no 2,9 % no IKP 2007./2008. finanšu
       gadā līdz 3,3 % 2008./2009. finanšu gadā, un saglabāsies 3,3% 2009./2010. gadā. Tika
       prognozēts, ka faktiskais IKP pieaugums, kas 2007. gadā vēl sasniedza 3 %,
       palēnināsies un 2008. gadā būs 1,7 %, bet 2009. gadā 1,6 %. Ņemot vērā, ka starpība
       starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, kas 2007. gadā bija pozitīva, kļuva
       negatīva 2008. gadā, tika lēsts, ka cikliski koriģētais deficīts palielināsies no 3,0 % no
       IKP 2007./2008. gadā līdz 3,1 % no IKP 2008./2009. gadā. Prognozēts, ka pēc tam
       cikliski koriģētais deficīts samazināsies līdz 2,9 % no IKP 2009./2010. gadā,
       atspoguļojot gan diskrecionāro pasākumu apvienoto ietekmi, tostarp augstākus
       nodokļus par alkoholu un mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas paziņoti 2008. gada
       budžetā, gan plānoto valsts izdevumu attiecības samazināšanos. Daļēji saistībā ar
       prognozēto būtisko primāro deficītu ir lēsts, ka valsts bruto parāds palielināsies no
       43,2 % no IKP 2007./2008. finanšu gadā līdz 47½ % no IKP 2009./2010. gadā.
   (7) Apvienotās Karalistes 2008. gada budžetā iestādes iesniedza budžeta plānus, paredzot,
       ka valsts budžeta deficīts 2008./2009. gadā būs 3,2 % no IKP, bet 2009./2010. gadā
       samazināsies līdz 2,8 %. Deficīta apjoms prognožu pēdējā gadā ir zemāks nekā
       Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēs minētais, proti, 3,3 % no IKP, kas
       galvenokārt saistīts ar atšķirīgām prognozēm par IKP pieaugumu 2009./2010. gadā.
       Pēc 2008. gada budžeta un Komisijas dienestu pavasara prognožu publicēšanas
       Apvienotā Karaliste 2008. gada 13. maijā paziņoja par papildu fiskālajiem
       pasākumiem saistībā ar iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmju maiņu
       2008./2009. finanšu gadā. Sagaidāms, ka minētās izmaiņas samazinās iedzīvotāju
       ienākuma nodokļa ieņēmumus 2008./2009. gadā, un to segs ar papildu aizņēmumiem.
       Ņemot vērā, ka citi rādītāji netiek grozīti, 2008./2009. gadā pēc Komisijas dienestu
       prognozēm tas izraisīs deficīta attiecības palielinājumu par 0,2 procentu punktiem3,
       sasniedzot aptuveni 3,5 % no IKP, un līdzīgi ietekmēs strukturālo deficītu. Turklāt
       Apvienotās Karalistes paziņojumā ir paredzēts risks, ka budžeta deficīts tiks pārsniegts
       arī 2009./2010. gadā salīdzinājumā ar pavasara prognozēs paredzēto deficītu.
   (8) Apvienotās Karalistes gadījumā būtiskie faktori, kas sīkāk izskaidroti Regulas (EK)
       Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā un pārbaudīti Komisijas ziņojumā, kuru tā sniedz
       saskaņā ar 104. panta 3. punktu, tomēr neliek secināt, ka pastāv īpaši apstākļi, kuru dēļ
       būtu attaisnojama novirze no parastā termiņa, kas noteikts pārmērīga budžeta deficīta
       novēršanai. Lai gan gaidāms, ka IKP pieaugums 2008. un 2009. gadā būs lēnāks nekā
       potenciālā pieauguma rādītāji, izraisot negatīvu starpību starp potenciālo un faktisko
       ražošanas apjomu, tiek lēsts, ka visā pavasara prognozēs aplūkotajā laikposmā IKP
       pieaugums saglabāsies pozitīvs un būs lielāks par 1,5 % 2008. un 2009. gadā. Termiņš
       pārmērīga budžeta deficīta novēršanai jānosaka saskaņā ar iepriekšminēto regulu, kurā
   3
       Apvietotās Karalistes valdības paziņojumā par iedzīvotāju ienākuma nodokli, kas publicēts 2008. gada
       13. maijā, aprēķinātās izmaksas saistībā ar iedzīvotāju ienākuma nodokļa samazinājumu
       2008./2009. gadā bija £2,7 miljardi, kas pēc Komisijas iestāžu aplēsēm atbilst 0,2 % no IKP.
LV                                                   3                                                      LV
 ---pagebreak---             paredzēts, ka pārmērīgam budžeta deficītam jābūt pilnībā novērstam nākamajā gadā
            pēc tā konstatēšanas. Apvienotās Karalistes gadījumā tas tika konstatēts 2008. gadā,
            pamatojoties uz to, ka 2008./2009. gadā plānotais budžeta deficīts ir virs atsauces
            vērtības – 3 % no IKP. Attiecīgi pamatdeficītam vēlākais 2009./2010. finanšu gadā
            jābūt zem atsauces vērtības, kas ir 3 % no IKP. Lai budžeta deficīts ilgtermiņā
            nepārsniegtu atsauces vērtību, pamatojoties uz Komisijas dienestu pavasara
            prognozēm, Apvienotās Karalistes iestādēm jāsasniedz strukturāls uzlabojums vismaz
            0,5 % apmērā no IKP 2009./2010. gadā.
   (9)      Kopumā Padome uzskata, ka ar budžeta konsolidācijas pasākumiem jānodrošina valsts
            budžeta bilances noturīga uzlabošanās, kas tiktu virzīta uz valsts finanšu kvalitātes un
            ekonomikas izaugsmes potenciāla stiprināšanu. Budžeta korekcijām Apvienotajā
            Karalistē jāatbilst šiem mērķiem,
   AR ŠO IESAKA.
   – Apvienotās Karalistes iestādēm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu ir
       iespējami drīz un vēlākais 2009./2010. finanšu gadā jānovērš pārmērīgā budžeta deficīta
       situācija, ticamā un ilgtspējīgā veidā samazinot valsts budžeta deficītu līdz 3 % no IKP.
   – Tādēļ, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēm, Apvienotās
       Karalistes iestādēm jāveic strukturāls uzlabojums vismaz 0,5 % apmērā no IKP
       2009./2010. gadā.
   Padome Apvienotās Karalistes iestādēm nosaka termiņu līdz 2009. gada 8. janvārim, lai tās
   efektīvi rīkotos šajā nolūkā.
   Turklāt Padome aicina Apvienotās Karalistes iestādes nodrošināt, lai pēc pārmērīgā budžeta
   deficīta novēršanas tiktu veikta budžeta konsolidācija, lai sasniegtu vidēja termiņa budžeta
   mērķi, kas i) radītu atbilstošu drošības rezervi deficīta ierobežojumam līdz 3 % no IKP; ii)
   uzturētu mērenu parāda attiecību, ņemot vērā sabiedrības novecošanās ietekmi uz ekonomiku
   un budžetu; un iii) ņemot vērā i) un ii) punktu), atstātu manevra iespējas budžetā, jo īpaši
   valsts investīciju jomā.
   Šis ieteikums ir adresēts Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.
   Briselē,
                                                 Padomes vārdā —
                                                 priekšsēdētājs
LV                                                 4                                                 LV


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Austrijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2017. gada stabilitātes programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/83

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Austrijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2017. gada stabilitātes programmu
   (2017/C 261/19)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Austrija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku, ko apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Padome 2017. gada 21. martā pieņēma Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (“ieteikums par eurozonu”) (3).

               (2)

               Ņemot vērā to, ka Austrija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Austrijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu īstenošana, kā tas ir atspoguļots 1. ieteikumā turpmāk.

               (3)

               2017. gada ziņojums par Austriju tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Austrijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Austrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)

               Austrija 2017. gada 21. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada 2. maijā – savu 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (6)

               Austrija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā paredz, ka nominālais deficīts 2017. gadā uzlabosies līdz 1,0 % no IKP un pēc tam 2021. gadā sasniegs 0,3 % no IKP. Paredzēts, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,45 % apmērā no IKP līdz 2016. gadam un 0,5 % apmērā no IKP turpmāk – tiks sasniegts 2019. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP no 84,6 % 2016. gadā pakāpeniski samazināsies līdz 71,0 % 2021. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir labvēlīgs, un tajā paredzēts, ka 2017. un 2018. gadā strauji pieaugs investīcijas un eksports.

               (7)

               Stabilitātes programmā norādīts, ka bēgļu ārkārtējā pieplūduma un ar drošību saistīto pasākumu ietekme uz budžetu ir ievērojama, un sniegti atbilstoši pierādījumi par šo budžeta papildu izmaksu tvērumu un veidu. Saskaņā ar Komisijas datiem 2016. gadā attiecināmie papildu izdevumi, kas saistīti ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu, bija 0,25 % no IKP un papildu izdevumi, kas saistīti ar drošības pasākumiem, bija 0,04 % no IKP. Pašlaik tiek lēsts, ka salīdzinājumā ar 2016. gadu ar drošību saistīto pasākumu papildu ietekme 2017. gadā būs 0,01 % no IKP. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi ļauj segt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums, kā arī bargie terorisma draudi ir ārkārtēji apstākļi, to ietekme uz Austrijas publiskajām finansēm ir ievērojama, un finanšu stabilitāte netiktu apdraudēta, pieļaujot pagaidu novirzi no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tādējādi nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā tika samazinātas, lai ņemtu vērā papildu izmaksas saistībā ar bēgļiem un drošību. Attiecībā uz 2017. gadu galīgais novērtējums, tostarp par attiecināmajām summām, tiks veikts 2018. gada pavasarī, pamatojoties uz Austrijas iestāžu sniegtajiem novērotajiem datiem.

               (8)

               Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Austrijai nodrošināt, lai novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa attiektos vienīgi uz pielaidi, kas piešķirta saistībā ar bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekmi uz budžetu (5), un šajā sakarībā 2017. gadā panākt gada fiskālo korekciju 0,3 % apmērā no IKP, ja vien atbilstība vidēja termiņa budžeta mērķim netiek panākta ar mazākiem pūliņiem. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, strukturālajai bilancei 2017. gadā ir jāpaliek stabilai, ņemot vērā piešķirtās pielaides. Komisijas prognozē ir norādīts uz risku, ka 2017. gadā Austrija varētu nedaudz novirzīties no minētās prasības. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, 2018. gadā Austrijai būtu jānodrošina, ka valdības neto primāro izdevumu nominālais pieauguma temps (6) nepārsniedz 2,2 %, kas atbilst strukturālās bilances uzlabojumam 0,3 % apmērā no IKP (7). Nemainīgas politikas apstākļos Austrija riskētu 2018. gadā nedaudz novirzīties no minētās prasības. Tomēr vienlaikus tiek prognozēts, ka Austrija 2017. un 2018. gadā ievēros noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka Austrijai jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai 2017. un 2018. gadā nodrošinātu atbilstību prasībām.

               (9)

               Sabiedrības straujas novecošanas dēļ pensiju izdevumi un veselības aprūpes izdevumi rada vidēju risku fiskālajai stabilitātei vidējā termiņā un ilgtermiņā. Austrijas publiskie izdevumi pensijām salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm ir samērā lieli, un ir sagaidāms, ka līdz 2060. gadam tie palielināsies par 0,5 procentpunktiem no IKP. Salīdzinājumam: sagaidāms, ka Savienības vidējais rādītājs tajā pašā laikposmā samazināsies par 0,2 procentpunktiem no IKP. Viens no galvenajiem faktoriem, kas sekmē pensiju izdevumu palielināšanos, ir tas, ka faktiskais pensionēšanās vecums, neraugoties uz nesenajām reformām, joprojām ir zems. Faktiskais pensionēšanās vecums ir vidējais vecums, kādā persona pamet darba tirgu, un Austrijā tas pašlaik tas ir 62 gadi un 6 mēneši vīriešiem un 61 gads sievietēm; šie rādītāji ir zemāki nekā Savienības vidējais rādītājs: 63 gadi un 7 mēneši vīriešiem un 62 gadi un 7 mēneši sievietēm (2014. gada dati). Turklāt pašreizējais likumā noteiktais pensionēšanās vecums sievietēm – 60 gadi – ir viens no zemākajiem Savienībā, un tikai 2024. gadā to sāks saskaņot ar vīriešu pensionēšanās vecumu. Likumā noteiktā pensionēšanās vecuma sasaistīšana ar paredzamā mūža ilguma izmaiņām palīdzētu nodrošināt pensiju ilgtspēju sabiedrības novecošanas kontekstā un sekmētu arī faktiskā pensionēšanās vecuma paaugstināšanu.

               (10)

               Veselības aprūpes jomā ir sagaidāms, ka publiskie izdevumi, kuru līmenis jau patlaban ir augsts, vidējā termiņā un ilgtermiņā ievērojami pieaugs, proti, par 1,3 procentpunktiem no IKP līdz 2060. gadam; salīdzinājumam: Savienības vidējais rādītājs ir 0,9 procentpunkti. Lielo veselības aprūpes izdevumu galvenais iemesls ir apjomīgā slimnīcu nozare, savukārt lētākā ambulatorā aprūpe netiek pietiekami izmantota. Slimnīcu izdevumu īpatsvars kopējos veselības aprūpes izdevumos ir viens no lielākajiem Savienībā. Neseno iniciatīvu mērķis bija stiprināt primārās veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu, tādēļ tās ir rūpīgi jāīsteno, tostarp atbalstot jaunus finanšu līgumus starp veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem un sociālās nodrošināšanas fondiem. Turklāt Austrijas slimnīcu nozarē netiek pietiekami izmantoti efektīvi publiskie iepirkumi, piemēram, Savienības mēroga konkursi (0,23 % no IKP salīdzinājumā ar 0,62 % vidēji Savienībā), iepirkumu apvienošana un tādu kritēriju izmantošana līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, kas nav cena.

               (11)

               2017. gada Finanšu izlīdzināšanas likums ir palīdzējis vienkāršot dažādo Austrijas valdības līmeņu finanšu attiecības. Tomēr fiskālā sistēma Austrijā joprojām ir pārlieku sarežģīta kompetenču un finanšu mehānismu ziņā, un tai joprojām kaitē neatbilstības starp vietējo valdību un federālo zemju valdību ierobežotajām tiesībām gūt ienākumus un plašāku atbildību par tēriņiem.

               (12)

               Kaut gan 2016. gada nodokļu reformas rezultātā nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās no 49,5 % ir samazinājies līdz 46,7 %, tas joprojām ir samērā liels salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju 40,6 % (šie dati attiecas uz vienu vidusmēra pelnītāju, kam nav bērnu). Tā kā ienākumu kategorijas netiek indeksētas atbilstoši inflācijai, nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās ikgadējo fiskālo bremžu ietekmē atkal pakāpeniski palielināsies. Turpretī izaugsmei labvēlīgāki ieņēmumu avoti, piemēram, regulāri īpašuma nodokļi, netiek pietiekami izmantoti galvenokārt tādēļ, ka nodokļa bāze ir novecojusi. Ieņēmumi no regulāriem īpašuma nodokļiem Austrijā ir ļoti mazi un veido 0,2 % no IKP salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju – 1,6 % no IKP 2014. gadā. Tāpat netiešā nodokļa likme, ko Austrijā piemēro energoresursiem, ir samērā zema, un tas liecina par neizmantotu potenciālu vides nodokļu jomā, kas ietver arī pozitīvus stimulus attiecībā uz rīcību.

               (13)

               Lai gan darba tirgus Austrijā darbojas labāk nekā lielākajā daļā dalībvalstu, problēmas tajā pastāv. Jo īpaši sieviešu darba tirgus potenciāls netiek pietiekami izmantots, par ko liecina liela vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība, kas cita starpā rodas tādēļ, ka darba tirgū ir liels nepilnas slodzes nodarbinātības īpatsvars. 2015. gadā vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība Austrijā bija 21,7 % salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju – 16,3 %. Nepilnas slodzes darbu strādājošo sieviešu lielais īpatsvars, kas ir lielāks par vidējo rādītāju, lielā mērā ir saistīts ar bērnu un vecu cilvēku aprūpes pienākumu veikšanu. 2015. gadā bērnu agrīnās aprūpes vietas bija pieejamas 25,5 % bērnu vecumā līdz trīs gadu vecumam, un šis rādītājs joprojām ir ievērojami zemāks par Barselonas mērķi, proti, 33 %.

               (14)

               Austrija jau patlaban ir pārsniegusi savus stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķus izglītības jomā. Tomēr ESAO Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) 2015. gada rezultāti apstiprināja, ka izglītības rezultāti ir ļoti atkarīgi no sociālekonomiskās izcelsmes. Turklāt migrantu izcelsmes skolēnu izglītības rezultāti ir ievērojami sliktāki par pārējo skolēnu izglītības rezultātiem. 2016. gadā varbūtība, ka ārvalstīs dzimuši skolēni pārtrauks mācības pirms vidusskolas izglītības iegūšanas, bija 2,7 reizes lielāka nekā Austrijā dzimušu skolēnu vidū. Integrācijas problēmas skar arī Austrijā dzimušus imigrantu bērnus. Turklāt Austrijai ir problemātiski izglītības sistēmā integrēt lielu skaitu patvēruma meklētāju un bēgļu.

               (15)

               Situācijas attīstība banku nozarē liecina par uzlabojumiem, kas ir stabili, tomēr lēni. Austrijas banku kapitalizācijas līmenis joprojām ir zemāks nekā līdzīgās bankās Savienībā, un to spēja gūt peļņu vietējā tirgū ir bijusi pakļauta spiedienam. Kas attiecas uz starptautiskām operācijām, aktīvu kvalitāte un rentabilitāte vairākos tirgos Centrāleiropā, Austrumeiropā un Dienvidaustrumeiropā ir turpinājusi uzlaboties, taču vēl pastāv vājie punkti. Savukārt nekustamā īpašuma cenu pieaugums un hipotekārās kreditēšanas atkopšanās apliecina makroprudenciālo pasākumu nozīmi.

               (16)

               2016. gadā Austrijā atsākās investīciju pieaugums, bet MVU investīcijās un investīcijās pakalpojumu nozarē joprojām bija vērojamas nepilnības. Austrija ir atzinusi uzņēmumu dibināšanas un to izaugsmes nozīmi attiecībā uz jaunām investīcijām (proti, tām, kas nav atjaunošanai paredzētas investīcijas) un ar tām saistīto darbvietu radīšanu. Tādēļ Austrija ir nospraudusi vērienīgus mērķus: veicināt digitālo pārveidi, kā arī risināt jautājumu par diviem rādītājiem, kas Austrijā ierasti ir zemi: uzņēmumu dibināšanas rādītāju (7,4 % salīdzinājumā ar 10,8 % vidēji Savienībā) un uzņēmumu izaugsmes rādītāju (straujas izaugsmes uzņēmumu īpatsvars Austrijā ir 7,3 % salīdzinājumā ar 9,2 % vidēji Savienībā). Jau ir paziņots par dažiem konkrētiem pasākumiem, kuros šķēršļu investīcijām samazināšana ir apvienota ar uzlabotiem pamatnosacījumiem pašu kapitāla finansēšanai, uzņēmējdarbības veicināšanu un nodokļu stimuliem.

               (17)

               Joprojām pastāv lieli regulatīvie šķēršļi darījumdarbības pakalpojumu un reglamentēto profesiju nozarēs, kur ierobežojumu līmenis ir augstāks nekā vidēji Savienībā, jo īpaši attiecībā uz arhitektiem un inženieriem. Turklāt šajās profesijās tāpat kā juristu, grāmatvežu/nodokļu konsultantu, patentu aģentu, nekustamā īpašuma aģentu un tūristu gidu profesijā klientu mainības koeficients ir ievērojami mazāks nekā vidēji Savienībā, kas, šķiet, liecina par samērā nelielu dinamismu un konkurenci profesionālo pakalpojumu jomā Austrijā. Šie šķēršļi cita starpā ir 1) ierobežojumi arhitektiem, inženieriem un patentu advokātiem attiecībā uz akcionāru sastāvu un uzņēmuma formu, 2) daudzdisciplīnu ierobežojumi arhitektiem un inženieriem un 3) arhitektiem, inženieriem un tūristu gidiem rezervēto darbību īpaši plašās jomas. Šādu šķēršļu samazināšana varētu radīt sīvāku konkurenci, kuras rezultātā tirgū ienāktu vairāk uzņēmumu, un tas nāktu par labu patērētājiem, jo cenas būtu zemākas. Ieteikumi šā jautājuma risināšanai tika sniegti 2017. gada janvārī Komisijas paziņojumā, kas ir daļa no pasākumu kopuma šķēršļu novēršanai pakalpojumu tirgos.

               (18)

               Austrija ir pielikusi ievērojamas pūles, lai uzņemtu patvēruma meklētājus un integrētu bēgļus, kā arī citus imigrantus. Tomēr migrantu izcelsmes personu, jo īpaši ārpus Savienības dzimušu sieviešu un darbu meklējošu bēgļu, integrācija darba tirgū joprojām ir problemātiska.

               (19)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Austrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada stabilitātes programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Austrijai adresētiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Austrijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (20)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Austrijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā sasniegt savu vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaidi, kas saistīta ar ārkārtējiem apstākļiem. Nodrošināt veselības aprūpes sistēmas un pensiju sistēmas ilgtspēju. Racionalizēt un optimizēt dažādo valdības līmeņu kompetences un saskaņot to atbildību par finansējumu un tēriņiem.

               2.

               Uzlabot sieviešu stāvokli darba tirgū, šādā nolūkā cita starpā nodrošinot pilna laika aprūpes pakalpojumus. Uzlabot nelabvēlīgākā situācijā esošu jauniešu, jo īpaši migrantu izcelsmes jauniešu, sasniegumus izglītības jomā. Veicināt ieguldījumus pakalpojumu nozarē, samazinot administratīvos un regulatīvos šķēršļus, atvieglojot ienākšanu tirgū un veicinot uzņēmumu izaugsmi.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  OV C 92, 24.3.2017., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Austrijai ir atļauts līdz 2017. un 2018. gadam novirzīties no vidēja termiņa budžeta mērķa par summu, kas atbilst tai papildu ietekmei uz budžetu saistībā ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu un ar drošību saistītiem pasākumiem, kura radās attiecīgi 2015. un 2016. gadā, jo pagaidu novirzes katrā gadījumā tiek attiecinātas uz turpmākajiem trim gadiem.

      (6)  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

      (7)  Korekcijas prasībā Austrijai 2018. gadā ir ņemta vērā pielaide, kas saistīta ar ārkārtējiem apstākļiem un piešķirta 2016. gadam, jo pagaidu novirzes tiek attiecinātas uz turpmākajiem trim gadiem.

      (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.