               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.11.2019
            COM(2019) 608 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmums,
            ar kuru atjaunina sarunu norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem

               1.Preambula

               Papildus vispārējai atsaucei uz Kotonū nolīgumu un tā pēctecīgo nolīgumu, īpaša atsauce, cita starpā, būs uz šādiem jautājumiem:

               ·pušu apņemšanos veicināt un paātrināt ĀKK valstu un ekonomikas, kultūras un sociālo attīstību, lai sekmētu mieru, labklājību un drošību, un veicināt stabilu un demokrātisku politisko vidi;

               ·pušu apņemšanos ievērot cilvēktiesības, tostarp galvenās darba tiesības, demokrātijas principus un tiesiskumu, kas ir ĀKK un ES partnerattiecību svarīgākie elementi, un labu pārvaldību, kas ir ĀKK un ES partnerattiecību pamatelements;

               ·pušu apņemšanos ievērot starptautiski saskaņotu principu un noteikumu kopumu, kura mērķis ir veicināt savstarpēji atbalstošas attiecības starp tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību, ieskaitot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam (Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam) un tās ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM), un atbalstīt Parīzes nolīgumu saskaņā ar ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām;

               ·pušu apņemšanos koncentrēt šīs partnerattiecības uz mērķi samazināt un galu galā izskaust nabadzību atbilstīgi ilgtspējīgas attīstības mērķiem un uz ĀKK valstu pakāpenisku integrāciju pasaules ekonomikā; tādēļ veidot ĀKK un ES ekonomisko un tirdzniecības sadarbību, balstoties uz ĀKK valstīs esošajām reģionālās integrācijas iniciatīvām;

               ·ĀKK un ES ekonomiskās un tirdzniecības sadarbības mērķis veicināt ĀKK valstu vienmērīgu un pakāpenisku integrāciju pasaules ekonomikā, pienācīgi ņemot vērā to politiskās izvēles un attīstības prioritātes un jo īpaši to nabadzības samazināšanas stratēģijas (proti, nabadzības mazināšanas stratēģijas programmas), tādējādi veicinot šo valstu ilgtspējīgu attīstību un dodot ieguldījumu nabadzības izskaušanā ĀKK valstīs;

               ·pušu apņemšanos atbalstīt reģionālās integrācijas procesu ĀKK valstu grupā un veicināt reģionālo integrāciju kā galveno instrumentu ĀKK valstu integrācijai pasaules ekonomikā;

               ·pušu apņemšanos stiprināt ekonomisko un tirdzniecības sadarbību un radīt jaunu savstarpējās tirdzniecības dinamiku, lai atvieglotu ĀKK valstu pāreju uz liberalizētu globālo ekonomiku;

               ·pušu apņemšanos ņemt vērā ĀKK valstu un reģionu atšķirīgās vajadzības un atšķirīgo attīstības līmeni;

               ·pušu apņemšanos pildīt saistības, ko tās uzņēmušās Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO), un sekmēt PTO mērķu sasniegšanu;

               ·pušu kopīgo mērķi uzlabot sadarbību visās ar tirdzniecību saistītās jomās un, ievērojot PTO noteikumus un ņemot vērā ĀKK valstu attīstības līmeni un to ekonomiskos, sociālos un vidiskos ierobežojumus, ar kuriem tās saskaras, panākt preču un pakalpojumu tirdzniecības pakāpenisku un abpusēju liberalizāciju;

               ·pušu apņemšanos nodrošināt, ka Kotonū nolīguma un tā pēctecīgā nolīguma ietvaros veiktie pasākumi, un pasākumi, kas veikti EPN ietvaros, ir savstarpēji pastiprinoši.

               2.Nolīgumu būtība un darbības joma

               EPN mērķis ir veicināt ĀKK valstu vienmērīgu un pakāpenisku integrāciju pasaules ekonomikā, pienācīgi ievērojot to politiskās izvēles un attīstības prioritātes, tādējādi veicinot ilgtspējīgu attīstību un dodot ieguldījumu nabadzības izskaušanā ĀKK valstīs.

               Saskaņā ar Kotonū nolīguma 36. panta 1. punkta noteikumiem un attiecīgo noteikumu jaunajā ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumā pēc tam, kad tas kļūs piemērojams, sarunu mērķis ir noslēgt ekonomisko partnerattiecību nolīgumus (“EPN”) ar ĀKK apakšgrupām, kas, ņemot vērā reģionālās integrācijas procesu ĀKK valstīs, noteiktas saskaņā ar Kotonū nolīguma 37. panta 3. punkta noteikumiem un attiecīgā jaunā ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma, kad tas būs piemērojams, attiecīgo noteikumu.

               Ekonomisko partnerattiecību nolīgumi (EPN) ir paredzēti, lai veicinātu pušu ciešāku ekonomisko integrāciju, pakāpeniski likvidējot tirdzniecības šķēršļus to starpā un pilnīgā atbilstībā PTO noteikumiem veicinot sadarbību visās ar tirdzniecību saistītās jomās.

               EPN atbilst Kotonū nolīguma un tā pēctecīgā nolīguma mērķiem un principiem un jo īpaši tā III daļas II sadaļas noteikumiem. Sarunās par EPN jo īpaši ņem vērā pušu dažādos attīstības līmeņus, kā arī ĀKK valstu īpašos ekonomiskos, sociālos un vidiskos ierobežojumus un spēju pielāgoties un pielāgot savu ekonomiku liberalizācijas procesam.

               3.Preču tirdzniecība

               3.1.Mērķis

               EPN mērķis ir atbilstīgi PTO noteikumiem izveidot brīvās tirdzniecības zonas starp pusēm, pamatojoties uz Kotonū nolīguma un tā pēctecīgā nolīguma attīstības mērķiem. Tādēļ jāņem vērā, ka turpmāk minētie tirgus piekļuves nosacījumi būtu pieejami tikai šo EPN kontekstā.

               3.2.Ievedmuitas nodokļi

               ·Imports Eiropas Savienībā

               EPN balstās uz Kotonū nolīgumā un tā pēctecīgajā nolīgumā patlaban paredzētajiem tirgus piekļuves nosacījumiem un turpina pilnveidot tos. Īpaša kārtība turpmākai tarifu atcelšanai tiks noteikta sarunu gaitā, ievērojot ĀKK valstu esošās un potenciālās eksporta intereses un tirdzniecības liberalizācijas pasākumu ietekmi, jo īpaši attiecībā uz reģionālo integrāciju ĀKK valstīs.

               ·Imports ĀKK valstīs

               Sarunās, kuru galvenais mērķis ir veicināt attīstību ar reģionālās ekonomiskās integrācijas un atbilstīgas politikas palīdzību, tieksies panākt, 1) lai pārejas perioda laikā praktiski visai tirdzniecībai tiktu atcelti muitas nodokļi importam no EK, un 2) to, lai pēc EPN stāšanās spēkā tiktu atcelti visi maksājumi, kuriem ir muitas nodokļiem līdzvērtīga iedarbība.

               Tarifu atcelšanas grafiks un galīgais ražojumu klāsts, uz kuriem attieksies ĀKK valstu īstenotā tirdzniecības liberalizācija, atspoguļos ekonomiskos, sociālos un vidiskos ierobežojumus, ar kuriem šīs valstis saskaras, kā arī to spēju pielāgot savas ekonomikas liberalizācijas procesam. Tāpēc pārejas periods, kas ir saderīgs ar Kotonū nolīguma mērķiem, tā pēctecīgo nolīgumu un PTO noteikumiem, tiks piemērots elastīgi, lai ņemtu vērā attiecīgo ĀKK valstu konkrētos ierobežojumus. Tāds pats elastīgums tiks attiecināts uz ražojumu klāstu un ĀKK valstu liberalizācijas saistību izpildes grafiku/ritmu.

               Šajā sakarā puses, izskatot katru gadījumu atsevišķi, pārbaudīs eksporta kompensācijas mehānismu iespējamo ietekmi uz tirdzniecības liberalizācijas procesu.

               Neatkarīgi no iepriekš minētā, ĀKK valstis Eiropas Savienībai jebkurā laikā piešķir režīmu, kas nav mazāk labvēlīgs par vislielākās labvēlības režīmu. Tas neattiecas uz koncesijām, ko ĀKK valstis ir noteikušas citām ĀKK valstīm vai citām jaunattīstības valstīm atbilstīgi reģionālajiem nolīgumiem vai citiem tirdzniecības noteikumiem, kas ir saderīgi ar PTO prasībām.

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantu un vienošanos, kuras panāktas Kotonū nolīguma un tā pēctecīgā nolīguma ietvaros, sarunās tiks ņemtas vērā Eiropas Savienības attālāko reģionu īpašās intereses. Šajā sakarā EPN var īpaši paredzēt konkrētus pasākumus, kas atbalsta šo reģionu ražojumus, ar mērķi īstermiņā integrēt tos reģionālajā tirdzniecībā atbilstīgi PTO noteikumam.

               ĀKK valstis apņemas automātiski attiecināt uz visām pārējām attiecīgā EPN pusēm vismaz Eiropas Savienībai piešķirto režīmu, vēlams, pirms tirdzniecības liberalizācijas attiecībā uz Eiropas Savienību.

               Ja tirdzniecības liberalizācijas rezultātā rodas nopietnas grūtības, ĀKK valstis, apspriežoties ar Eiropas Savienību, var uz laiku apturēt liberalizācijas grafika piemērošanu un, ja vajadzīgs, pilnīgā atbilstībā PTO noteikumiem pielāgot progresa tempu virzībā uz brīvās tirdzniecības zonas galīgo izveidi.

               ĀKK valstu tirdzniecības liberalizācijas plāni un grafiks ir EPN daļa. Tajos iekļauj atbilstošos ražojumu sarakstus, kā arī tarifu atcelšanas grafikus. Sarunu gaitā šie saraksti un grafiki tiks pabeigti.

               ·Pamatnodokļi

               Pamatnodokļi, kuriem jāpiemēro saskaņotie samazinājumi, ir vislielākās labvēlības režīma nodokļi, ko ĀKK valstis faktiski piemēro EPN parakstīšanas dienā. Tie ir noteikti sarakstā, kas pievienots katram EPN.

               3.3.Vispārēji noteikumi

               Eksporta nodokļi. Visus izvedmuitas nodokļus, ko piemēro tirdzniecībā starp pusēm, atceļ saskaņotā termiņā, kas nepārsniedz desmit gadus.

               Kvantitatīvi ierobežojumi un pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību, kurus piemēro eksportam vai importam tirdzniecībā starp pusēm, līdz ar EPN spēkā stāšanos tiek atcelti.

               Valsts režīms un fiskālie pasākumi. EPN tiek iekļauts standartnoteikums par valsts režīmu, kas nodrošinās to, ka pušu ražojumi saņem ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kas ir piešķirts valsts izcelsmes līdzīgiem ražojumiem. Stājoties spēkā EPN, tiek izslēgti jebkādi jau esoši diskriminējoši iekšējie fiskālie pasākumi vai prakse.

               Nodokļu izņēmuma klauzula. Saskaņā ar Kotonū nolīguma 52. pantu un tā pēctecīgā nolīguma, kad tas būs piemērojams, attiecīgo nodokļu izņēmuma noteikumu, EPN tiek ietverta nodokļu izņēmuma klauzula.

               Mainīgs ātrums. Ja tas ir saderīgi ar attiecīgo ĀKK reģionu integrācijas mērķiem, EPN paredz mainīgu tirdzniecības liberalizācijas ātrumu, ņemot vērā attiecīgo ĀKK valstu attīstības līmeni un dažādo integrācijas intensitāti, kāda var būt reģionā atbilstīgi reģiona iekšējās integrācijas procesam.

               Pārtikas nodrošinājuma klauzula. Nolīgumā iekļauj noteikumus, kuru mērķis ir pārtikas nodrošinājuma veicināšana saskaņā ar PTO noteikumiem.

               Drošības pasākumi. Drošības pasākumu noteikumus piemēro saskaņā ar attiecīgajiem PTO noteikumiem.

               Antidempinga pasākumi. Ja viena no pusēm konstatē, ka tirdzniecībā, ko veic otra puse, notiek kaitējumu radošs dempings vai subsidēšana VVTT noteikumu nozīmē, tā saskaņā ar VVTT/PTO noteikumiem un praksi var veikt attiecīgus pasākumus pret šādu praksi. Šajā sakarā Eiropas Savienība īpaši pievērš uzmanību attiecīgo ĀKK valstu ekonomiskajai un sociālajai situācijai.

               Stāvokļa saglabāšana. Puses vienojas, ka netiek ieviesti jauni nodokļi un netiek palielināti spēkā esošie nodokļi un ka pēc reģionālās grupas un ES nolīgumu stāšanās spēkā neviena no pusēm neievieš jaunus kvantitatīvus ierobežojumus vai pasākumus ar līdzvērtīgu iedarbību.

               Pārredzamība. Abām pusēm savstarpēji ir jāpaziņo savu muitas tarifu saraksts un visi tajā izdarītie turpmākie grozījumi.

               Izņēmumu klauzula. Nolīgumā iekļauj izņēmumu standartklauzulu, kas ļaus veikt pasākumus, piemēram, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības, cilvēku, dzīvnieku vai augu dzīvības vai veselības aizsardzību, izsmeļamu dabas resursu saglabāšanu u. c., ar nosacījumu, ka šādus pasākumus piemēro saskaņā ar PTO noteikumiem.

               Preču klasifikācija. Tirdzniecībā starp pusēm preču klasifikācijai piemēro Harmonizēto sistēmu.

               3.4.Izcelsmes noteikumi, administratīvā sadarbība un finansiālā atbildība

               Sarunas par izcelsmes noteikumiem, administratīvo sadarbību un finansiālo atbildību pamatojas uz ES standartiem par preferenciāliem izcelsmes noteikumiem un atbilstīgi katram EPN spēkā esošajiem izcelsmes noteikumiem. Šajā sakarā Eiropas Savienība izvērtē visus ĀKK valstu iesniegtos īpašos lūgumus grozīt izcelsmes noteikumus, kuru mērķis ir vienkāršot spēkā esošos noteikumus un uzlabot pašreizējo tirgus pieejamību ĀKK valstīm.

               Nolīgums pilnvaro līgumslēdzējas puses veikt attiecīgus pasākumus administratīvās sadarbības trūkuma vai nepareizas pārvaldības gadījumā. Attiecībā uz jautājumu par muitas nodokļu zaudējumiem, kas saistīti ar preferenciālā importa nepareizu pārvaldību, attiecīgus pasākumus varētu noteikt, pamatojoties uz Padomes horizontālu lēmumu.

               3.5.Muitas, tirdzniecības atvieglošanas un krāpšanas apkarošanas pasākumi

               Sarunu mērķis ir vienkāršot visas ar importu un eksportu saistītās prasības un procedūras, jo īpaši tās, kuras attiecas uz muitas procedūrām, importa licencēšanu, muitas vērtības noteikšanu, tranzīta noteikumiem un pirmsnosūtīšanas inspekciju, ņemot vērā augstākos starptautiskos standartus un saderībā ar PTO tirdzniecības atvieglošanas nolīguma noteikumiem. Nolīgumā iekļauj protokolu par savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās. Tas ietver arī krāpšanas apkarošanas klauzulu, lai novērstu tarifa preferenču ļaunprātīgu izmantošanu.

               4.Pakalpojumu tirdzniecība un ieguldījumi

               4.1.Darbības joma

               Nolīgums nodrošina pakāpenisku un abpusēju pakalpojumu tirdzniecības un investīciju liberalizāciju ar mērķi garantēt tirgus piekļuves iespēju salīdzināmu līmeni, kas atbilst attiecīgajiem PTO noteikumiem, jo īpaši GATS V pantam, ņemot vērā attiecīgo ĀKK valstu attīstības līmeni. [Nolīgumi paredz audiovizuālo pakalpojumu atsevišķu izskatīšanu īpašos nolīgumos par sadarbību kultūras jomā un starp pusēm. Šie nolīgumi nodrošina iespēju Eiropas Kopienai / Savienībai un tās dalībvalstīm, kā arī ĀKK valstīm, saglabāt un attīstīt savu spēju izstrādāt un īstenot savu kultūras un audiovizuālo politiku kultūras daudzveidības saglabāšanai, vienlaikus atzīstot, saglabājot un veicinot ĀKK kultūras vērtības un identitāti, sekmēt starpkultūru dialogu, uzlabojot tirgus piekļuves iespējas šo valstu kultūras precēm un pakalpojumiem saskaņā ar Kotonū nolīguma 27. panta noteikumiem un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams..

               Puses vienojas, ka pēc nolīgumu starp reģionālo grupu un Eiropas Savienību stāšanās spēkā neviena no pusēm neieviesīs jaunus diskriminējošus pasākumus.

               Liberalizācijas process notiks asimetriski. Saskaņā ar GATS noteikumiem, jo īpaši tiem, kas attiecas uz jaunattīstības valstu līdzdalību liberalizācijas nolīgumos, ĀKK valstīm — atkarībā no to attīstības līmeņa gan vispārējā ziņā, gan nozarēs un apakšnozarēs — tiks atļauta zināma elastība.

               Attiecībā uz Eiropas Savienību pārejas periods nepārsniegs 10 gadus.

               Attiecībā uz ĀKK pusi — pārejas periods, kas ir saderīgs ar Kotonū nolīguma mērķiem, tā pēctecīgo nolīgumu un PTO noteikumiem, tiks piemērots elastīgi, lai ņemtu vērā attiecīgo ĀKK valstu konkrētos ierobežojumus.

               ĀKK valstis, kas pieder pie EPN, apņemas savstarpēji piemērot vismaz tādu pašu kārtību, kādu tās piemēro Eiropas Savienībai.

               EPN atkārtoti apstiprinās saistības, kas uzņemtas saskaņā ar Kotonū nolīguma 42. pantu un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams.

               4.2.Praktiski noteikumi

               Sarunas var tikt atliktas, ja to attaisno īpaši ekonomiskie, sociālie un vidiskie ierobežojumi, ar ko saskaras ĀKK valstis. Šādā gadījumā EPN sarunu gaitā puses regulāri izvērtē situāciju. Tās nodrošina, ka šo sarunu sagatavošanas posms tiek aktīvi izmantots, lai sagatavotos sarunām, jo īpaši, mobilizējot pietiekamu atbalstu pakalpojumu attīstībai saskaņā ar Kotonū nolīguma noteikumiem un jo īpaši tā 41. panta 5. punktu un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams.

               5.Kārtējie maksājumi un kapitāla aprite

               EPN atkārtoti apstiprinās saistības, kuras puses ir uzņēmušās saskaņā ar Kotonū nolīguma II pielikuma 12. pantu un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams.

               Lai stiprinātu un attīstītu finanšu tirgus, puses centīsies vienoties par kapitāla tirgus plašāku atvēršanu papildus tiešajiem ieguldījumiem, vienlaikus ievērojot spēkā esošos monetāros nolīgumus un ņemot vērā vajadzību izstrādāt atbilstošu tiesisko regulējumu.

               Nolīgumos ietvers klauzulu, kurā paredzēta iespēja pārskatīt šo nodaļu, lai nodrošinātu saskaņotību starp pienākumiem, kas uzlikti saskaņā ar ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem un citiem attiecīgiem nolīgumiem, tostarp saistībām saskaņā ar GATS.

               6.Ar tirdzniecību saistītas jomas

               6.1.Vispārīgie jautājumi

               Ar EPN tiks vēlreiz apstiprinātas attiecīgās saistības, kuras puses ir uzņēmušās saskaņā ar Kotonū nolīgumu
                  1
                un tā pēctecīgo nolīgumu, jo īpaši attiecībā uz konkurences politiku, intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību (tostarp ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm), standartizāciju un sertifikāciju, sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem, tirdzniecību un vidi, tirdzniecību un darba standartiem, patērētāju politiku un patērētāju veselības aizsardzību. Šie noteikumi tiks pārskatīti, ņemot vērā nākamo daudzpusējo tirdzniecības sarunu rezultātus.

               6.2.Konkrētas jomas

               Turklāt uz šādām jomām attiecas zemāk minētais:

               Investīcijas. Saskaņā ar mērķi “samazināt un galu galā izskaust nabadzību atbilstīgi ilgtspējīgas attīstības mērķim” (un attiecībā uz Kotonū nolīguma 1., 29., 75. – 78. pantu un II pielikumu un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams), puses vienojas izveidot tiesisko regulējumu, kas atvieglo, uzlabo un veicina savstarpēji izdevīgas ilgtspējīgas investīcijas. Šis regulējums balstīsies uz nediskriminācijas, atklātības, pārredzamības un stabilitātes principiem.

               Ja abas puses uzskata par vajadzīgu, tad atkarībā no papildus valstij vai reģionam paredzētajām sarunu direktīvām, var apspriest ieguldījumu aizsardzības noteikumus, kuros iestrādāti labākie rezultāti, kas gūti kompetentos starptautiskos forumos vai divpusējās sarunās. Šiem noteikumiem būtu jānodrošina ieguldītāju un ieguldījumu stingra aizsardzība, vienlaikus pilnībā saglabājot Pušu tiesības reglamentēt savā teritorijā, lai sasniegtu leģitīmus politikas mērķus.

               Publiskais iepirkums. EPN mērķis ir nodrošināt iepirkuma noteikumu un metožu pilnīgu pārredzamību visos valdības līmeņos, ievērojot Nolīguma par valsts iepirkumu (PTO) principus. Turklāt puses centīsies pakāpeniski liberalizēt savus iepirkuma tirgus, pamatojoties uz nediskriminācijas principu un ņemot vērā savu attīstības līmeni.

               Standarti, tehniskie noteikumi un atbilstības novērtēšana. EPN ir jāietver visaptveroša nodaļa par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā (TBT), kas pamatojas uz PTO Nolīgumu par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā un pārsniedz to.

               Sanitārie un fitosanitārie standarti. EPN ir jāietver visaptveroša nodaļa par sanitāriem un fitosanitāriem standartiem (SPS), pamatojoties uz PTO Līgumu par sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem.

               Datu aizsardzība. EPN tieksies likvidēt šķēršļus personas datu brīvai apritei starp pusēm, ko rada personas datu pienācīgas aizsardzības trūkums, cita starpā apmainoties ar informāciju un ekspertiem.

               Intelektuālā īpašuma tiesības. Ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem būtu jārada intelektuālā īpašuma tiesību, tostarp ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu, jomā atbilstošs, līdzsvarots un efektīvs aizsardzības līmenis un jānodrošina civiltiesību un robežu īstenošanas noteikumi.

               Tirdzniecība un konkurence. EPN būtu jācenšas ar līdz minimumam samazināt konkurences kropļojumus, pieņemot noteikumus par konkurences politiku, subsīdijām un valsts uzņēmumiem. Šie noteikumi nekavēs sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu.

               Tirdzniecība un ilgtspējīga attīstība. EPN būtu jāievēro attiecīgie starptautiski pieņemtie principi un noteikumi par darbaspēku (tostarp dzimumu diskriminācijas aizliegumu) un tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības vides aspekti, tostarp ilgtspējīga zivsaimniecība un klimata pārmaiņas, jo īpaši Parīzes nolīgums. Lai šo noteikumus efektīvi īstenotu un uzraudzītu, EPN būtu jāietver noteikumi un mehānisms jebkuru strīdu risināšanai, kas izcēlušies starp pusēm.

               Dialogs par lauksaimniecību. Ņemot vērā lauksaimniecības nozares nozīmi ĀKK valstu sociāli ekonomiskajā attīstībā un pārtikas nodrošinājumā, EPN var paredzēt dialogu par lauksaimniecību (lauksaimniecības partnerība), kas var aptvert tādus jautājumus kā preču un reģionālo vērtību ķēdes, jaunu tehnoloģiju izmantošana un ilgtspējīgas pārtikas sistēmas.

               6.3.Īstenošana

               EPN padome (sk. 8. punktu), kurai palīdz Apvienotā īstenošanas komiteja, kuras sastāvā ir vecākie tehniskie eksperti, uzraudzīs šo noteikumu īstenošanu. Apvienotā īstenošanas komiteja tiksies regulāri un vismaz reizi gadā. Tā sagatavo gada ziņojumus, kuros novērtē gūtos panākumus un formulē ieteikumus pasākumiem turpmākajam sekmēm, cita starpā, attīstības sadarbības nodrošināšanu atbilstīgi Kotonū nolīgumam un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgajam noteikumam, kad tas būs piemērojams.

               7.Papildināmība

               EPN un ĀKK partneru attīstības stratēģijas (jo īpaši nabadzības mazināšanas stratēģijas dokumenti (PRSP)) ir savstarpēji atbalstoši. Jo īpaši, lai veicinātu EPN mērķu sasniegšanu, ĀKK puses apņemas savās attīstības stratēģijās pilnībā integrēt ekonomisko partnerattiecību nolīgumus; ES — attiecībā uz savu attīstības sadarbības stratēģiju rīkojas tāpat. Tas ietvertu atbalsta veicināšanu privātā sektora attīstībai, īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), tostarp dzimumu dimensiju. Valsts un reģionālo indikatīvo programmu ietvaros tās apņemas piešķirt šim mērķim atbilstošus resursus saskaņā ar attiecīgajiem Kotonū nolīguma noteikumiem un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams.

               8.Institucionālais satvars

               Par katru EPN tiks izveidota Apvienotā EPN padome, kas veiks šādas funkcijas:

               –nodrošina, ka EPN darbojas pareizi;

               –pēta pušu ekonomisko un tirdzniecības sadarbības attīstību;

               –meklē piemērotas metodes, lai novērstu problēmas, kas varētu rasties EPN aptvertajās jomās, īpaši attiecībā uz EPN attīstības mērķu sasniegšanu;

               –apmainās ar atzinumiem un sniedz ieteikumus par jebkuru jautājumu, kas skar kopīgas ar ekonomisko un tirdzniecības sadarbību saistītas intereses, tostarp turpmākiem EPN pareizas īstenošanas pasākumiem, un jo īpaši nepieciešamību nodrošināt attīstības sadarbību saskaņā ar attiecīgajiem Kotonū nolīguma noteikumiem un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams.

               Par kopīgo EPN Padomes sanāksmju sastāvu, biežumu, darba kārtību un norises vietu vienojas, pusēm apspriežoties.

               EPN Padomei būs pilnvaras pieņemt lēmumus par visiem jautājumiem, uz kuriem attiecas EPN. Tā ziņos Ministru padomei, kas izveidota saskaņā ar Kotonū nolīguma 15. pantu un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams, par vispārsvarīgiem jautājumiem attiecībā uz visu ĀKK valstu grupu un Eiropas Savienību.

               EPN būtu jānodrošina regulāras apspriešanās un saziņa ar pilsonisko sabiedrību.

               9.Nobeiguma noteikumi

               EPN ir iekļauta:

               –nodaļa par strīdu izšķiršanu un klauzula par neizpildīšanu, kā arī noteikumus, kas atbilst Kotonū nolīguma 96. un 97. pantam un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgajam noteikumam, kad tas būs piemērojams. Strīdu izšķiršanas noteikumi par tirdzniecību vai ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem neietekmēs pušu tiesības un pienākumus saskaņā ar PTO noteikumiem, jo īpaši Vienošanos par noteikumiem un procedūrām, kas reglamentē strīdu izšķiršanu;

               –klauzulu par turpmāko attīstību, kas paredz, ka ekonomisko partnerattiecību nolīgumus var paplašināt, jo īpaši ar pievienošanos, vai apvienot, ņemot vērā reģionālās integrācijas progresu;

               –noteikumu par to stāšanos spēkā, ilgumu (beztermiņa), izbeigšanu, paziņojumu, kas vajadzīgs par denonsēšanu, un teritoriālās piemērošanas klauzulu.

               EPN nolūkā puses no ĀKK puses nozīmē reģionālo grupu vai tās dalībvalstis, vai reģionālo grupu un tās dalībvalstis saskaņā ar to attiecīgajām kompetences jomām. EPN attiecas arī uz pasākumiem, ko veic jebkura valsts, reģionāla vai pašvaldības iestāde pušu teritorijā.

               10.Sarunu struktūra un organizācija

               Saskaņā ar attiecīgajiem Kotonū nolīguma noteikumiem un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgo noteikumu, kad tas būs piemērojams, sarunu risināšanas periods tiks izmantots arī spēju veidošanai ĀKK valstu publiskajā un privātajā sektorā, lai uzlabotu to spēju noteikt un īstenot piemērotas reģionālās un daudzpusējās tirdzniecības stratēģijas un politiku. Tā ietvers pasākumus, konkurētspējas uzlabošanai, lai stiprinātu reģionālās organizācijas un atbalstītu reģionālās tirdzniecības integrācijas iniciatīvas, vajadzības gadījumā palīdzot koriģēt budžetu un īstenot fiskālo reformu, kā arī, lai modernizētu infrastruktūru un uzlabotu investīcijas. Šos pasākumus uzraudzīs reģionālās sagatavošanas darba grupas, kuras sarunu sākumā kopīgi izveidos reģionālā grupu, kas piedalās EPN sarunās, un Eiropas Savienība. Reģionālās sagatavošanas darba grupas cita starpā sniegs ierosinājumus, kas jāņem vērā valsts un reģionālā līmeņa plānošanas dialogā starp Eiropas Savienību un ĀKK valstīm.

               Lai nodrošinātu, ka nevalstiskie dalībnieki ES un ĀKK valstīs tiek informēti un uzklausīti attiecībā uz sarunu saturu un ka tiek nodrošināta koordinācija ar pašreizējiem ĀKK un ES dialogiem, tiks izveidoti atbilstīgi mehānismi.

                     (1)

                        Kotonū nolīguma 45. līdz 51. pants un 78. pants un tā pēctecīgā nolīguma attiecīgais noteikums, kad tas būs piemērojams.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.11.2019
            COM(2019) 608 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru atjaunina sarunu norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               ES ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem laikposmā no 2002. līdz 2014. gadam ir risinājusi sarunas par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN). Šīs sarunas ES risināja, pamatojoties uz Padomes 2002. gada 12. jūnijā piešķirtajām plašajām pilnvarām un sarunu norādēm (9930/02).

               Tomēr vairāku apstākļu dēļ, tostarp partneru ierobežotās jaudas dēļ, noslēgtie un īstenotie nolīgumi šobrīd galvenokārt attiecas tikai uz preču tirdzniecību. Citas jomas (piemēram, pakalpojumi, investīcijas un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) nolīgumos netika iekļautas, bet tika skaidri minētas tā dēvētajās pārskatīšanas klauzulās turpmākai pārskatīšanai. Šāda situācija nozīmē to, ka pašreizējie EPN nav pilnībā pielāgoti ne 21. gadsimta tirdzniecības realitātei, ne arī ES un attiecīgo partnervalstu interesēm. Tādēļ iespējams, ka turpmākajos gados radīsies interese “padziļināt” šos nolīgumus, lai tajos ietvertu arī tādas jomas kā pakalpojumus, investīcijas, tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību, intelektuālā īpašuma tiesības, konkurences politiku un publisko iepirkumu.

               Šobrīd ĀKK valstīs un reģionos 31 valsts īsteno septiņus dažādus EPN.

               Piecas no šīm valstīm, kuras patlaban Austrumāfrikā un Dienvidāfrikā (ADĀ) (Maurīcija, Madagaskara, Seišelas, Zimbabve un kopš neilga laika arī Komoru salas) īsteno pagaidu EPN, ir lūgušas sākt sarunas, pamatojoties uz pārskatīšanas klauzulu. Mērķis ir visaptveroša nolīguma izveide, kas palīdzēs tām izmantot iespējas, ko sniedz globālās vērtības ķēdes. 2019. gada 2. oktobrī Maurīcijā sākās sarunas par šādu visaptverošu nolīgumu.

               Turpmākās sarunas ar ĀKK valstīm un reģioniem, tostarp ar ADĀ, notiks, pamatojoties uz spēkā esošajām Padomes 2002. gadā noteiktajām sarunu norādēm, kas pievienotas tās atļaujai sākt sarunas. Pašreizējās 2002. gada norādes pēc būtības jau ir visaptverošas un aptver gandrīz visas ar tirdzniecību saistītās jomas. Tomēr šobrīd tās ir daļēji novecojušas formulējuma ziņā, un tā kā tirdzniecība visā pasaulē attīstās, tām trūkst saskaņotības ar jaunākajām ES politikas iniciatīvām un prioritātēm, piemēram, ar mūsu pastiprināto tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības politiku.

               Tāpēc Padome lūdza atjaunināt 2002. gadā pieņemtās sarunu norādes, lai šo norāžu formulējumu un saturu saskaņotu ar jaunākajām norisēm un politikas virzieniem ar tirdzniecību saistītās jomās, jo īpaši ar Eiropas Komisijas 2015. gada paziņojumu “Tirdzniecība visiem” un programmu 2030. gadam, kurā iekļauti 17 ilgtspējīgas attīstības mērķi, kā arī ar Parīzes nolīgumu, ko starptautiskā sabiedrība pieņēma 2015. gadā, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām.

               Tādējādi šī iniciatīva ir ieguldījums paziņojuma “Tirdzniecība visiem” īstenošanā, un tā vienlaikus ņem vērā patlaban notiekošās sarunas par partnerattiecību nolīgumu, kas gaidāms pēc Kotonū nolīguma beigām. To, kā svarīgu sastāvdaļu, ņēma vērā arī Āfrikas un Eiropas ilgtspējīgu investīciju un darbvietu aliansē, ko Komisijas priekšsēdētājs uzsāka 2018. gada septembrī, un ārējo investīciju plānā.

               Šīs iniciatīvas tiešais mērķis ir nodrošināt Komisiju ar tādām atjauninātām sarunu norādēm ekonomiskās partnerības nolīgumiem ar ĀKK valstīm un reģioniem, kuras ir saskaņotas ar pašreizējo ES sarunu risināšanas praksi, un kuras nodrošina, ka turpmāk sarunās ar ĀKK valstīm un reģioniem tiek risinātas pašreizējās tirdzniecības problēmas.

               Vispārējais mērķis ir risināt sarunas ar ĀKK valstīm un reģioniem par aktuāliem un mūsdienīgiem tirdzniecības nolīgumiem, kas veicinās tirdzniecību un investīcijas, kā arī atbalstīs šo valstu integrāciju pasaules ekonomikā.

               •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētās politikas jomā

                  Iepriekš minētie mērķi atbilst Līgumam par Eiropas Savienību (LES), kurā ir noteikts, ka Eiropas Savienībai vajadzētu “veicinā[t] visu valstu integrāciju pasaules ekonomikā, arī pakāpeniski atceļot starptautiskās tirdzniecības ierobežojumus”
                     1
                  .

                  Šie mērķi arī pilnībā atbilst Kotonū nolīguma mērķiem un minētajā nolīgumā nostiprinātajiem vispārējiem principiem.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Šie mērķi atbilst pārējiem ES politikas virzieniem.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  LESD 207. panta 4. punkta pirmā daļa saistībā ar LESD 218. panta 3. un 4. punktu.

                  Pildot 207. panta 4. punktu, attiecībā uz 207. panta 3. punktā minēto nolīgumu apspriešanu un noslēgšanu Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.

                  Saskaņā ar LESD 218. panta 3. punktu Komisija sniedz ieteikumus Padomei, kura pieņem lēmumu, ar ko pilnvaro sākt sarunas.

                  Saskaņā ar LESD 218. panta 4. punktu Padome var dod norādes sarunu vadītājam un iecelt īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties sarunas jārisina.

                  Attiecībā uz EPN sarunām Padome jau ir atļāvusi sākt sarunas un 2002. gadā devusi Komisijai norādes. Tomēr tirdzniecība visā pasaulē attīstās, tāpēc sarunu norādes ir nepieciešams atjaunot, lai izveidotu precīzāku satvaru jaunām sarunām, kas balstītos uz nesenajām ES politikas iniciatīvām un prioritātēm. Tas cita starpā nozīmē, ka norādēm būs jāatspoguļo pašreizējie ES centieni iekļaut savos nolīgumos starptautiski atzītus principus un noteikumus par darba un vides aspektiem, ieskaitot atsauces uz Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un Parīzes nolīgumu klimata pārmaiņu novēršanai. Pašreizējās norādēs nav ņemts vērā tas, ka ir vajadzīgi efektīvi īstenošanas noteikumi un šādu noteikumu uzraudzība, kā arī mehānisms jebkuru strīdu risināšanai, kas pusēm rodas šajā jomā.

                  Tāpēc Komisija iesaka Padomei pieņemt lēmumu, pamatojoties uz LESD 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar LESD 218. panta 3. un 4. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Saskaņā ar LESD 3. pantu kopējā tirdzniecības politika ir joma, kurā ES ir ekskluzīva kompetence. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro (LES 5. panta 3. punkts).

               •Proporcionalitāte

                  Komisijas ieteikums atbilst proporcionalitātes principam.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Eiropas Savienības Padomes lēmums, ar kuru atjaunina sarunu norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex-post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Nākamajā ilgtspējas ietekmes novērtējumā (IIN) tiks iekļauta ex post izvērtējuma sadaļa par pašreizējo pagaidu EPN ar ADĀ valstīm īstenošanu.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Īpašas apspriešanās ar iedzīvotājiem un ieinteresētajām personām nav paredzētas, jo formulējuma atjaunināšana ir ierobežota.

               Tomēr Komisija apspriedīsies ar iedzīvotājiem un ieinteresētajām personām par atsevišķām sarunām, kuras nākotnē varētu risināt saskaņā ar atjauninātajām sarunu norādēm.

               Jo īpaši saistībā ar gaidāmajām sarunām ar ADĀ ekonomisko partnerattiecību nolīguma valstīm tiks sākts ilgtspējas ietekmes novērtējums (IIN), lai plaši apspriestos ar iedzīvotājiem un ieinteresētajām personām gan ES, gan ADĀ reģionā, par to, kāda varētu būt nolīgumā iekļaujamo jauno tirdzniecības tematu iespējamā ietekme. Sākotnējās diskusijas ir sāktas 2019. gada oktobrī, un IIN notiks paralēli sarunām, lai novērtējumu iekļautu šajā procesā.

               IIN ir platforma sistemātiskam dialogam starp ieinteresētajām personām un tirdzniecības sarunu dalībniekiem, kurā notiek padziļināta apspriešanās, kur iespēja piedalīties dota visām ieinteresētajām personām.

               Galvenās ieinteresētās personas, ar kurām jāapspriežas IIN ietvaros, būs publiskā sektora, nevalstisko organizāciju, uzņēmumu, sociālo partneru un akadēmisko aprindu pārstāvji.

                  Izņemot ADĀ ES EPN, nav plānotas turpmākas sarunas, lai padziļinātu vai paplašinātu citus esošos ekonomisko partnerattiecību nolīgumus. Jebkurus šādus pasākumus papildinās iespējamās ietekmes novērtējums reģionos un valstīs un visaptverošas apspriešanās ar ieinteresētajām personām.

                  Komisija arī regulāri apspriežas ar ieinteresētajām personām, tostarp tirdzniecības nolīgumu ekspertu grupā
                     2
                   un pilsoniskās sabiedrības dialogā
                     3
                  .

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Šajā posmā ietekmes novērtējums (IN) nav nepieciešams, jo sarunas par EPN ar ĀKK valstīm un reģioniem ir balstītas uz pašreizējo atļauju, ko Padome Komisijai piešķīra 2002. gadā. Sarunu būtība neveido jaunu politikas jomu; tās ir turpinājums sarunām, kuras tiek risinātas jau gadiem.

                  Turklāt ex ante IN parasti veic tikai tad, ja ir nepieciešams pamatot lēmumu sākt vai nesākt sarunas ar dažiem tirdzniecības partneriem, t. i., pirms Padome dod atļauju sākt sarunas. Šajā gadījumā Padome jau ir apstiprinājusi, ka nav vajadzīga jauna atļauja ADĀ padziļinātām sarunām.

                  Tā kā esošo sarunu norāžu grozījumu darbības joma ir ierobežota, ietekmei nevajadzētu būt lielai.

                  Kā minēts sadaļā “Apspriešanās ar ieinteresētajām personām”, Eiropas Komisija plāno ilgtspējas ietekmes novērtējumu (IIN) sarunām par jaunajām sarunām ar ADĀ, kuras tiks uzsāktas 2020. gada sākumā. Tajā iekļaus ex-post izvērtējuma sadaļu par pašreizējā EPN īstenošanu. Tādējādi būtu pieejams ietekmes novērtējums, kas ir plašāks par klasiskā ilgtspējīgas ietekmes novērtējumā iegūto. Tāda pati pieeja varētu tikt piemērota jebkurām turpmākām sarunām par citu esošo EPN padziļināšanu.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Šī iniciatīva pilnībā ievēro Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un jo īpaši 8. pantu par personas datu aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Iniciatīva budžetu neietekmē.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Neattiecas.

               •Skaidrojošie dokumenti (sarunu norādēm)

                  Neattiecas.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Neattiecas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru atjaunina sarunu norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)2002. gada 12. jūnijā Eiropas Savienības Padome pieņēma norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem.

               (2)Ar ĀKK valstīm un reģioniem noslēgtie EPN ietver pārskatīšanas klauzulas šo nolīgumu turpmākai pārskatīšanai.

               (3)Tirdzniecība visā pasaulē attīstās, tāpēc sarunu norādes ir nepieciešams atjaunot, lai izveidotu precīzāku satvaru jaunām sarunām, kas balstītos uz nesenajām ES politikas iniciatīvām un prioritātēm,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               pants

               Atbilstīgi pielikumā noteiktajam groza Komisijai adresētās sarunu norādes sarunām par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un reģioniem.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        LES 21. panta 2. punkta e) apakšpunkts.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.2.2019
            COM(2019) 70 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu nolīgumu par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.
                     KONTEKSTS

               Pārrobežu datu plūsmas palielinās kopā ar pieaugošo sociālo plašsaziņas līdzekļu, tīmekļa e-pasta, ziņojumapmaiņas pakalpojumu un lietojumprogrammu (“lietotņu”) izmantošanu saziņas, darba, socializācijas un informācijas iegūšanas vajadzībām, tai skaitā arī pretlikumīgos nolūkos. Kriminālizmeklēšanas aizvien vairāk ir atkarīgas no elektroniskajiem pierādījumiem, kas publiski nav pieejami. Tā kā internets ir bez robežām un šādus pakalpojumus var sniegt no jebkuras vietas pasaulē, arī uzņēmumi ārpus Eiropas, ir steidzami jārisina jautājums par to, kā atvieglot pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem attiecībā uz jebkuru noziedzīga nodarījuma veidu. It īpaši nesen notikušie teroristu uzbrukumi ir akcentējuši prioritāru nepieciešamību meklēt veidus, kā Eiropas Savienības dalībvalstu prokurori un tiesneši var ātrāk un efektīvāk nodrošināt un iegūt elektroniskus pierādījumus.

               Vairāk nekā pusē kriminālizmeklēšanas gadījumu mūsdienās ir nepieciešama piekļuve pārrobežu elektroniskajiem pierādījumiem. Elektroniskie pierādījumi ir nepieciešami aptuveni 85 % kriminālizmeklēšanas gadījumos, un divās trešdaļās šo gadījumu ir nepieciešams iegūt pierādījumus no tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, kuri atrodas citā jurisdikcijā. Laikposmā no 2013. gada līdz 2018. gadam galvenajiem tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem iesniegto pieprasījumu skaits ir palielinājies par 84 %. Šāda veida dati ir būtiski kriminālizmeklēšanās, lai identificētu personu vai iegūtu informāciju par viņas darbībām.

               Elektroniskie pierādījumi ir dažādi elektronisko datu veidi, kas ir svarīgi noziedzīgu nodarījumu izmeklēšanā un saukšanā pie atbildības par tiem, un šie dati bieži tiek glabāti tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju serveros. Tas ietver satura datus, piemēram, e-pastus, īsziņas, fotogrāfijas un videoierakstus, kā arī “datus, kas nav saturs”, piemēram, abonenta datus vai datus par informācijas plūsmu kādā tiešsaistes kontā.

               Tiesu iestāžu sadarbība ir tradicionālā metode, kā iestādes kopīgi sadarbojas, lai vērstos pret visu veidu noziedzīgiem nodarījumiem. Šodien galvenais rīks, ko dalībvalstis izmanto, lai lūgtu piekļuvi pārrobežu elektroniskajiem pierādījumiem lielākajā daļa pārējo Eiropas Savienības valstu, ir Eiropas izmeklēšanas rīkojums.

               Eiropas Savienības dalībvalstis var iesniegt savstarpējās tiesiskās palīdzības lūgumus trešām valstīm (un Dānijai un Īrijai, kuras nepiedalās Eiropas izmeklēšanas rīkojuma instrumentu īstenošanā). Abās pusēs ir iesaistītas daudzas un dažādas iestādes. Procedūras ir izstrādātas laikā, kad vēl nebija interneta, lūgumu skaits bija daudz mazāks nekā šodien un nebija problēmas ar elektronisko pierādījumu gaisīgumu.

               Viens no galvenajiem adresātiem, kas no Eiropas Savienības dalībvalstīm (un visas pasaules) saņem savstarpējās tiesiskās palīdzības (STP) lūgumus par piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem, ir Amerikas Savienotās Valstis, jo tajās atrodas lielākie pakalpojumu sniedzēji. Nolīgums par savstarpējo juridisko palīdzību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm tika parakstīts 2003. gada 25. jūnijā un stājās spēkā 2010. gada 1. februārī. Nolīgums ir galvenais transatlantiskais mehānisms, lai nodrošinātu efektīvu sadarbību krimināltiesību jomā un apkarotu organizēto noziedzību un terorismu.

               Nolīgumu pirmo reizi kopīgi pārskatīja 2016. gadā
                  1
               . Tika secināts, ka nolīgums rada pievienoto vērtību ES un ASV savstarpējās juridiskās palīdzības attiecībām un kopumā darbojas labi. Ir pieliktas pūles šīs sadarbības uzlabošanai. Lai arī ir svarīgi, ka publiskās iestādes sadarbojas tiesu iestāžu sadarbības ietvaros, tai skaitā ar Amerikas Savienotajām Valstīm, tomēr, ņemot vērā elektronisko pierādījumu gaisīgumu, šī metode bieži ir pārāk lēna, jo ilgst vidēji desmit mēnešus un var radīt nesamērīgas resursu izmaksas. Turklāt, lai arī suverenitāte ir nozīmīgs aspekts tiesu iestāžu sadarbībā konkrētā izmeklēšanā, aizvien biežākas ir situācijas, kad vienīgā saikne ar citu valsti ir datu vai pakalpojumu sniedzēja atrašanās vieta. It īpaši attiecībā uz elektroniskajiem pierādījumiem 2016. gada kopīgajā pārskatīšanā dalībvalstis tika mudinātas ar ASV pakalpojumu sniedzējiem sadarboties tieši, lai ātrāk un efektīvāk nodrošinātu un iegūtu elektroniskus pierādījumus.

               Tieša sadarbība ar ASV pakalpojumu sniedzējiem ir attīstījusies kā alternatīva tiesu iestāžu sadarbībai. Tā ir ierobežota, jo attiecas tikai uz datiem
                  2
               , kas nav saturs, un no ASV tiesību viedokļa tā ir brīvprātīga. Praksē Eiropas Savienības dalībvalstu publiskās iestādes tieši sazinās ar pakalpojumu sniedzēju Amerikas Savienotajās Valstīs un, ievērojot valsts kriminālprocesuālos noteikumus, iesniedz lūgumu sniegt datus, kuriem pakalpojumu sniedzējam ir piekļuve, parasti tie ir dati par viņa sniegto pakalpojumu lietotāju. Tas attiecas uz dažiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri veic uzņēmējdarbību Amerikas Savienotajās Valstīs un mazākā mērā — Īrijā un kuri atbildes uz dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu lūgumiem sniedz tieši un brīvprātīgi, ciktāl lūgumi attiecas uz datiem, kas nav saturs.

               ASV tiesību akti
                  3
                ļauj ASV bāzētiem pakalpojumu sniedzējiem tieši sadarboties ar Eiropas publiskajām iestādēm attiecībā uz datiem, kas nav saturs. Taču šī sadarbība ir brīvprātīga. Tādējādi pakalpojumu sniedzēji var izstrādāt savu politiku vai atsevišķi katrā gadījumā lemt par to, vai sadarboties un kā. Papildus pieaugošajai tiešajai sadarbībai ar pakalpojumu sniedzējiem jaunākajos tiesas nolēmumos un lietās Amerikas Savienotajās Valstīs tika mēģināts precizēt, vai ASV iestādēm ir tiesības lūgt sniegt datus, kurus ārvalstīs glabā pakalpojumu sniedzējs, kura galvenā mītne atrodas Amerikas Savienotajās Valstīs, it īpaši minot Microsoft Ireland lietu
                  4
               .

               Tiešo lūgumu par brīvprātīgu sadarbību skaits strauji pieauga, 2017. gadā pārsniedzot 124 000. Lai arī tieša brīvprātīga sadarbība nodrošina ātrāku piekļuvi nekā savstarpējās tiesiskās palīdzības regulējums, tā attiecas vienīgi uz datiem, kas nav saturs. Turklāt uz to ne vienmēr var paļauties, tajā ne vienmēr tiek ievērotas attiecīgās procesuālās garantijas, tā ir iespējama tikai ar dažiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri katrs piemēro atšķirīgu politiku, process nav pārredzams un tajā trūkst pārskatatbildības. No tā izrietošā sadrumstalotība var radīt juridisko nenoteiktību, raisīt bažas par kriminālprocesa likumību, kā arī šaubas par pamattiesību aizsardzību un procesuālo garantiju nodrošināšanu personām, kas saistītas ar šādiem lūgumiem. Turklāt no pakalpojumu sniedzējiem iesniegtajiem lūgumiem tiek apmierināti mazāk par pusi
                  5
               .

               Attiecībā uz iespējamiem savstarpējiem lūgumiem, ko ASV iestādes var iesniegt pakalpojumu sniedzējiem Eiropas Savienībā, daudzās dalībvalstīs tiesiskais regulējums telesakaru jomā aizliedz to telesakaru pakalpojumu sniedzējiem tieši atbildēt uz ārvalstu iestāžu lūgumiem, tai skaitā attiecībā uz datiem, kas nav saturs. Turklāt nav tiesiskā regulējuma, kas atļautu tiešu sadarbību citās sakaru nozarēs. ASV iestādes šādus datus no ES pakalpojumu sniedzējiem parasti var saņemt, iesniedzot savstarpējās tiesiskās palīdzības lūgumu.

               2.
                     PRIEKŠLIKUMA MĒRĶI

               Eiropas Komisija 2015. gada aprīļa Eiropas Drošības programmā
                  6
                apņēmās pārskatīt šķēršļus kriminālizmeklēšanās par kibernoziegumiem, it īpaši par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem. 2018. gada 17. aprīlī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu regulai par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās
                  7
                un direktīvai, ar ko paredz saskaņotus noteikumus juridisko pārstāvju iecelšanai ar mērķi iegūt pierādījumus kriminālprocesā
                  8
                (“e-pierādījumu priekšlikumi”).

               Šo priekšlikumu mērķis ir paātrināt Eiropas Savienībā procesu elektronisko pierādījumu nodrošināšanai un iegūšanai tieši no pakalpojumu sniedzējiem, kas veic uzņēmējdarbību citā jurisdikcijā. Priekšlikumu darbības joma ietver konkrētus tādu pakalpojumu sniedzēju veidus, kuri sniedz pakalpojumus Eiropas Savienībā. Pakalpojumu sniedzējs piedāvā pakalpojumu Eiropas Savienībā, ja tas vienā vai vairākās dalībvalstīs dod iespēju lietotājiem izmantot savus pakalpojumus un ja tam ir būtiska saikne ar Savienību, piemēram, tam ir uzņēmums kādā dalībvalstī vai arī tas minētajā dalībvalstī sniedz pakalpojumus lielam skaitam lietotāju. Tiem, kuriem nav sava uzņēmuma Eiropas Savienībā, ir pienākums iecelt juridisku pārstāvi, no kura var prasīt rīkojumu sniegt datus izpildi.

               Eiropadome ir uzsvērusi šā jautājuma nozīmīgumu gan Savienībā, gan ārpus tās. Eiropadomes 2018. gada 18. oktobra secinājumos apliecināts: “Lai sekmīgi apkarotu terorismu un citus smagus noziegumus un organizēto noziedzību, būtu jārod risinājumi, ar kuriem nodrošināt ātru un efektīvu pārrobežu piekļuvi elektroniskiem pierādījumiem; līdz likumdevēja pilnvaru termiņa beigām būtu jāpanāk vienošanās par Komisijas priekšlikumiem, kuri attiecas uz elektroniskiem pierādījumiem un piekļuvi finanšu informācijai, kā arī uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas labāku apkarošanu.
                  9
                Komisijai būtu arī steidzami jāiesniedz sarunu pilnvarojumi starptautiskajām sarunām par e-pierādījumiem.”

               Komisijas e-pierādījumu priekšlikumi kalpo par pamatu koordinētai un saskaņotai pieejai kā Eiropas Savienības teritorijā, tā arī Eiropas Savienības nostājai starptautiskā līmenī, pienācīgi ņemot vērā Eiropas Savienības noteikumus, ieskaitot noteikumus par diskriminācijas nepieļaušanu starp Eiropas Savienības dalībvalstīm un to pilsoņiem. Lai arī Komisija savā e-pierādījumu priekšlikumu ietekmes novērtējumā jau bija atzīmējusi, ka varētu būt lietderīgi priekšlikumus papildināt ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem (ar atbilstošiem aizsardzības pasākumiem), Komisija nolēma ierosināt ES noteikumus par atbilstīgu kārtību un aizsardzības pasākumiem attiecībā uz pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pieradījumiem, pirms tiek sāktas sarunas ar trešām personām.

               Starptautiskajā līmenī notiek pārrunas to sarunu ietvaros, ko risina par otro papildprotokolu Eiropas Padomes Konvencijai par kibernoziegumiem
                  10
               . Jautājums par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem regulāri tika iekļauts pēdējo ES un ASV tieslietu un iekšlietu ministru sanāksmju dienaskārtībā.

               Abus ieteikumus par sarunu sākšanu ar Amerikas Savienotajām Valstīm un par dalību sarunās par Eiropas Padomes Konvencijas par kibernoziegumiem otro papildprotokolu Komisija pieņēma vienlaicīgi. Lai arī abi procesi attīstīsies dažādā ātrumā, tajos tiek risināti savstarpēji saistīti jautājumi un vienās sarunās noteiktiem pienākumiem var būt tieša ietekme uz citiem sarunu virzieniem.

               Lai arī e-pierādījumu priekšlikumos risina situācijas ar konkrētiem pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz pakalpojumus ES tirgū, pastāv risks, ka būs pretrunas ar trešo valstu tiesību aktiem. Cenšoties risināt šīs tiesību normu kolīzijas un ievērojot comitas gentium principu, e-pierādījumu priekšlikumos ir iekļauti noteikumi par konkrētiem mehānismiem gadījumos, kad pakalpojumu sniedzējs, saņēmis lūgumu sniegt pierādījumus, saskaras ar konfliktējošiem pienākumiem, kas izriet no kādas trešās valsts tiesību aktiem. Šie mehānismi ietver pārskatīšanas procedūru šādas situācijas precizēšanai. ES un ASV nolīgumam vajadzētu būt tādam, kas nepieļauj konfliktējošus pienākumus starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm.

               Nozīmīgākie pakalpojumu sniedzēji, kuru rīcībā ir attiecīgie pierādījumi kriminālizmeklēšanās, darbojas ASV jurisdikcijā. 1986. gada Uzglabāto komunikāciju aktā (Stored Communications Act) ir aizliegts izpaust satura datus, taču atļauts brīvprātīgi sniegt datus, kas nav saturs. Amerikas Savienoto Valstu CLOUD akts (Likumīgas aizrobežu datu izmantošanas izskaidrošanas akts, Clarifying Lawful Overseas Use of Data), ko Amerikas Savienoto Valstu Kongress pieņēma 2018. gada 23. martā, ar grozījumu 1986. gada Uzglabāto komunikāciju aktā precizē, ka ASV pakalpojumu sniedzējiem ir pienākums ievērot ASV rīkojumus par satura datu un datu, kas nav saturs, sniegšanu neatkarīgi no tā, kur šādi dati tiek glabāti, tai skaitā Eiropas Savienībā. Tāpat CLOUD akts ļauj noslēgt izpildvaras nolīgumus ar ārvalstu valdībām, pamatojoties uz kuriem ASV pakalpojumu sniedzēji varētu tieši sniegt satura datus šīm ārvalstu valdībām. CLOUD akts attiecas uz datiem, kas ir glabāti dati, un tālruņu vai elektronisko sakaru pārtveršanu, savukārt ietvertie nodarījumi ir “smagi noziegumi”. Uz izpildvaras nolīgumiem ar ārvalstu valdībām attiecas konkrēti nosacījumi, piemēram, ka attiecīgajā ārvalstī tiek nodrošināta pietiekama aizsardzība, tai skaitā iespēja ierobežot piekļuvi datiem, kas saistīti ar ASV pilsoņiem.

               Šīs iniciatīvas mērķis ir, izmantojot vienotus noteikumus, risināt konkrēto juridisko jautājumu par piekļuvi satura datiem un datiem, kas nav saturs, kuri ir pakalpojumu sniedzēju rīcībā Eiropas Savienībā vai Amerikas Savienotajās Valstīs. Šī iniciatīva starptautiska nolīguma veidolā papildinātu ES elektronisko pierādījumu priekšlikumus, risinot tiesību normu kolīzijas, it īpaši attiecībā uz satura datiem, un paātrinot piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem. Šis ieteikums ietver sarunu norādes, lai sāktu sarunas par ES mēroga nolīgumu ar Amerikas Savienotajām Valstīm par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem. Eiropas Savienība ir ieinteresēta visaptverošā nolīgumā ar Amerikas Savienotajām Valstīm — gan no Eiropas tiesību un vērtību, tādu kā privātums un datu aizsardzība, aizsardzības viedokļa, gan no mūsu pašu drošības interešu viedokļa.

               Kā jau minēts iepriekš, attiecībā uz satura datiem ASV tiesību akti (1986. gada Uzglabāto komunikāciju akts) to pašreizējā redakcijā aizliedz ASV pakalpojumu sniedzējiem atbildēt uz ārvalstu tiesībaizsardzības iestāžu lūgumiem. ASV tiesību aktos šobrīd tiek prasīts, ka, pirms var apmierināt trešās valsts savstarpējās tiesiskās palīdzības lūgumu, ir jānorāda iespējamais pamats. Eiropas Savienības dalībvalsts pakalpojumu sniedzējs šobrīd nevar atbildēt uz tiešiem lūgumiem, ko iesniegušas trešo valstu iestādes. ES un ASV nolīgums papildinātu e-pierādījumu priekšlikumu mērķi un efektivitāti, it īpaši attiecībā uz satura datiem, kas ir ASV pakalpojumu sniedzēju rīcība Amerikas Savienotajās Valstīs. Tas ļautu tieši sadarboties ar pakalpojumu sniedzēju, izveidojot tiesu iestādēm efektīvāku tiesisko regulējumu, jo ES praktizējošie juristi pašlaik saskaras ar grūtībām satura datu iegūšanā, izmantojot savstarpējās tiesiskās palīdzības lūgumus.

               Attiecībā uz datiem, kas nav saturs, ņemot vērā Amerikas Savienotajām Valstīm adresēto savstarpējās tiesiskās palīdzības lūgumu pieaugošo skaitu, ASV iestādes ir mudinājušas ES tiesībaizsardzības un tiesu iestādes datus, kas nav saturs, no ASV pakalpojumu sniedzējiem lūgt tieši, un ASV tiesību akti ļauj, bet neuzliek par pienākumu ASV bāzētiem pakalpojumu sniedzējiem atbildēt uz šādiem lūgumiem. ES un ASV nolīgums nodrošinātu lielāku noteiktību, skaidras procesuālās garantijas un samazinātu sadrumstalotību, ar ko saskaras ES iestādes, lūdzot piekļuvi datiem, kas nav saturs un atrodas ASV pakalpojumu sniedzēju rīcībā. Tas ļautu arī ASV iestādēm piekļūt datiem, kas atrodas ES pakalpojumu sniedzēju rīcībā.

               Ieteikums Padomes lēmumam par to, lai sāktu sarunas starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm nolūkā vienoties par transatlantisku nolīgumu par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem, tos saņemot tieši no pakalpojumu sniedzējiem izmantošanai kriminālprocesā. Tā mērķis ir pielāgot sadarbības mehānismus digitālajam laikmetam, nodrošinot tiesu un tiesībaizsardzības iestādēm rīkus, lai stātos pretī noziedznieku mūsdienu sazināšanās veidiem un apkarotu mūsdienu noziedzības veidus.

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm sniegtu vairākas praktiskas priekšrocības:

               ·tiesu iestādēm ļautu savstarpēji piekļūt satura datiem;

               ·risinātu jautājumu par piekļuvi datiem, kas nav saturs, pamatojoties uz tiesu iestāžu rīkojumiem, nodrošinātu ES un ASV iestādēm savstarpēju piekļuvi datiem un pārskatītu nosacījumus un aizsardzības pasākumus pakalpojumu sniedzēju tiešai sadarbībai;

               ·sekmētu to, ka tiesu iestādes var savlaicīgāk piekļūt datiem;

               ·risinātu tiesību normu kolīziju risku;

               ·samazinātu noteikumu un procedūru sadrumstalotības risku un saskaņotu tiesības un aizsardzības pasākumus, sarunu risināšanai ar Amerikas Savienotajās Valstīm izmantojot vienu sarunu pilnvarojumu no visām Eiropas Savienības dalībvalstīm, tādējādi nodrošinot, ka netiek pieļauta diskriminācija starp Eiropas Savienības dalībvalstīm un to pilsoņiem;

               ·izskaidrotu pakalpojumu sniedzējiem rīkojumu saistošo raksturu un izpildi, vienlaikus detalizēti aprakstot tiesu iestāžu pienākumus.

               Nolīgums ir saistīts ar nosacījumu, ka tiek noteikti stingri pamattiesību aizsardzības mehānismi. Šo sarunu norāžu mērķis ir uzlabot juridisko noteiktību iestādēm, pakalpojumu sniedzējiem un skartajām personām, nodrošinot proporcionalitāti, pamattiesību aizsardzību, pārredzamību un pārskatatbildību attiecībā gan uz tiesu iestādēm, gan pakalpojumu sniedzējiem.

               3.
                     ATTIECĪGIE NOTEIKUMI KONKRĒTAJĀ POLITIKAS JOMĀ

               Pašreizējo ES tiesisko regulējumu veido Savienības sadarbības instrumenti krimināllietās, piemēram, Direktīva 2014/41/ES par Eiropas izmeklēšanas rīkojumu krimināllietās
                  11
                (EIR direktīva), Konvencija par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpējo palīdzību krimināllietās
                  12
               , Regula 2018/1727 par Eurojust
                  13
               , Regula (ES) 2016/794 par Eiropolu
                  14
               , Padomes Pamatlēmums 2002/465/TI par kopējām izmeklēšanas grupām
                  15
                un ierosinātā regula par teroristiska satura izplatīšanas tiešsaistē novēršanu
                  16
               .

               2018. gada 17. aprīlī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu regulai par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās
                  17
                un direktīvai, ar ko paredz saskaņotus noteikumus juridisko pārstāvju iecelšanai ar mērķi iegūt pierādījumus kriminālprocesā
                  18
               . Ārējam regulējumam Eiropas Savienība ir noslēgusi vairākus divpusējus nolīgumus ar trešām valstīm, piemēram, Nolīgumu par savstarpējo juridisko palīdzību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm
                  19
               . Šā nolīguma nolūks ir papildināt šos pasākumus.

               Personas dati, uz kuriem attiecas šis ieteikums Padomes lēmumam, ir aizsargāti, un tos var apstrādāt tikai saskaņā ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu (VDAR)
                  20
               , un Eiropas Savienības iestādēm ir jāņem vērā Datu aizsardzības direktīva policijas un tiesībaizsardzības iestāžu vajadzībām (Datu aizsardzības direktīva tiesībaizsardzības jomā)
                  21
               . Nolīgumam būtu jāpapildina ES un ASV Datu aizsardzības un privātuma nolīgums, kas zināms arī kā “jumta nolīgums” un kas stājās spēkā 2017. gada 1. februārī, un ASV Tiesiskās aizsardzības akts (Judicial Redress Act, JRA), kurš Amerikas Savienoto Valstu Kongresa 2016. gada 24. februārī pieņemtā ASV Privātuma akta (Privacy Act) normas plašāk attiecina arī uz Eiropas pilsoņiem.

               Elektronisko sakaru dati, uz kuriem attiecas šis ieteikums Padomes lēmumam, ir aizsargāti, un tos var apstrādāt tikai saskaņā ar Direktīvu 2002/58/EK (E-privātuma direktīvu)
                  22
               .

               Nolīgumā būtu jāievēro ES tiesībās noteiktās pamattiesības, brīvības un vispārējie principi, kas ietverti Eiropas Savienības Līgumos un Pamattiesību hartā, procesuālās tiesības, tai skaitā tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, nevainīguma prezumpcija un tiesības uz aizstāvību, noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības un samērīguma principi un tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu jebkādi pienākumi šajā sakarā. Attiecībā uz nepieciešamajiem datu aizsardzības pasākumiem, kas piemērojami personas datiem, kuri nosūtīti no Eiropas Savienības uz ASV tiesībaizsardzības iestādēm, ES un ASV Datu aizsardzības un privātuma nolīguma piemērojamos noteikumus papildinās vēl citi aizsardzības pasākumi, lai ņemtu vērā attiecīgo datu kategoriju sensitivitātes līmeni un unikālās prasības par to, ka elektroniskos pierādījumus nosūta tieši pakalpojumu sniedzējs.

               Nolīgumam arī nevajadzētu skart citus spēkā esošus starptautiskos nolīgumus par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, piemēram, ES un ASV savstarpējās juridiskās palīdzības nolīgumu. Divpusējās attiecībās starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību nolīgumam būtu jāprevalē pār jebkuru citu nolīgumu vai vienošanos, kas panākta sarunās par Eiropas Padomes Konvencijas par kibernoziegumiem otro papildprotokolu.

               Padome atļauj sākt sarunas, pieņem sarunu norādes, atļauj parakstīt un noslēgt nolīgumu, kā tas noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 3. un 4. punktā.

               Pamattiesības

                  Nolīgums, iespējams, varētu ietekmēt vairākas pamattiesības:

               ·tās personas tiesības, kuras datiem ir piekļūts: tiesības uz personas datu aizsardzību; tiesības uz privātās un ģimenes dzīves, dzīvokļa un saziņas neaizskaramību; tiesības uz vārda un pulcēšanās brīvību; tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, nevainīguma prezumpciju un tiesības uz aizstāvību, noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības un samērīguma principus;

               ·pakalpojumu sniedzēja tiesības: tiesības uz darījumdarbības brīvību; tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību;

               ·tiesības uz personu brīvību un drošību.

                  Ņemot vērā attiecīgo acquis privātuma un datu aizsardzības jomā, nolīgumā būtu jāietver pietiekami un nozīmīgi aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu, ka šo personu tiesības ir aizsargātas saskaņā ar ES tiesību vispārējiem principiem un Eiropas Savienības Tiesas attiecīgo judikatūru.

                  ES un ASV nolīgumam vajadzētu būt saderīgam ar Komisijas e-pierādījumu priekšlikumiem, ņemot vērā to pilnveidošanu likumdošanas procedūras gaitā un to galīgo pieņemto redakciju.

                  Lai izvairītos no tiesību normu kolīzijām un iestādēm uzlabotu piekļuvi, nozīmīga sarunu daļa būs tādi jautājumi kā kriminālprocesu definīcijas, kuru nolūkiem šādus datus varētu iegūt, darbības jomā ietilpstošie dati, prasības rīkojuma izdošanai, tiesiskās aizsardzības līdzekļi un pasākumi, un darbības jomā ietilpstošie nodarījumi. Definīcijām un darbības jomai vajadzētu būt saderīgai ar tām definīcijām un darbības jomu, kas ietverta ES regulējumā elektronisko pierādījumu jomā, atbilstoši šā regulējuma attīstībai.

                  Komisija ir pārliecināta, ka gan Eiropas Savienības, gan Amerikas Savienoto Valstu interesēs ir noslēgt visaptverošu nolīgumu, jo tas nodrošinātu juridisku skaidrību abu pušu tiesu un tiesībaizsardzības iestādēm un ļautu izvairīties no konfliktējošiem juridiskiem pienākumiem pakalpojumu sniedzējiem. Tas ir arī vienīgais veids, kā izvairīties no tā, ka mums ir atšķirīgi noteikumi ES pilsoņiem un pakalpojumu sniedzējiem atkarībā no viņu valstspiederības.

                  Nolīgumam vajadzētu izskaidrot pakalpojumu sniedzējiem rīkojumu saistošo raksturu un izpildi, vienlaikus nolīgumam vajadzētu arī definēt tiesu iestāžu pienākumus.

                  Sarunu norāžu 1. līdz 3. punktā Komisija ierosina nolīguma trīs galvenos mērķus, proti, noteikt vienotus noteikumus un risināt tiesību normu kolīzijas attiecībā uz tiem lūgumiem sniegt satura datus un datus, kas nav saturs, kurus iesniegusi vienas līgumslēdzējas puses tiesu iestāde un kuri adresēti pakalpojumu sniedzējam, kam piemēro otras līgumslēdzējas puses tiesību aktus; otrkārt, pamatojoties uz šādu rīkojumu, ļaut, ka uz savstarpības pamata pakalpojumu sniedzējs elektroniskos pierādījumus tieši nosūta pieprasītājai iestādei, un, treškārt, nodrošināt, ka tiek ievērotas pamattiesības, brīvības un ES tiesību vispārējie principi, kā tie noteikti Eiropas Savienības Līgumos un Pamattiesību hartā.

                  Sarunu norāžu 4. punktā Komisija ierosina, ka nolīgums būtu jāpiemēro kriminālprocesiem, kuros ir pirmstiesas un tiesas posmi. Tam vajadzētu būt saderīgam ar 3. pantu ierosinātajā regulā par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās. Gan pirmstiesas, gan tiesas posmā skartajai personai piemēro visus tiesiskās aizsardzības līdzekļus un jo īpaši krimināltiesību jomā spēkā esošās procesuālās garantijas.

                  Sarunu norāžu 5. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumam vajadzētu noteikt nolīguma pusēm savstarpējas tiesības un pienākumus.

                  Sarunu norāžu 6. punktā Komisija ierosina nolīgumā noteikt definīcijas un datu veidus, kuriem jābūt nolīguma darbības jomā, ieskaitot satura datus un datus, kas nav saturs. Satura dati ietver elektroniskās datu apmaiņas saturu un tiek uzskatīti par elektronisko pierādījumu kategoriju, kura rada vislielāko iejaukšanos privātumā. Dati, kas nav saturs, ietver gan abonenta datus, kuri ir visbiežāk pieprasītais datu veids kriminālizmeklēšanas nolūkos, un plūsmas datus, kas ietver informāciju par elektronisko ziņojumu un metadatu sūtītāju un saņēmēju identitāti, tai skaitā par ziņapmaiņas laiku, biežumu un ilgumu.

                  Sarunu norāžu 7. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumā būtu jādefinē precīza tā darbības joma attiecībā uz aptvertajiem noziedzīgajiem nodarījumiem un piemērojamo sodu mēra robežām. Tam vajadzētu būt saderīgam ar 5. panta 4. punktu ierosinātajā regulā par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās. Būtu jānosaka pienākums izdevējai iestādei katrā atsevišķajā gadījumā nodrošināt, ka pasākums ir nepieciešams un samērīgs, tai skaitā ņemot vērā izmeklējamā nodarījuma smagumu. Nolīgumam būtu jāietver atbilstīgas piemērojamo sodu mēra robežas attiecībā uz satura datiem un datiem, kas nav saturs. Tam vajadzētu būt saderīgam ar trīs gadu termiņu, kas ierobežo instrumenta darbības jomu, to attiecinot uz smagākiem noziedzīgiem nodarījumiem, pārāk neierobežojot praktizējošo juristu iespējas to izmantot.

                  Sarunu norāžu 8. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumā vajadzētu noteikt nosacījumus, kas jāizpilda, pirms tiesu iestāde var izdot rīkojumu, un veidus, kādos rīkojumu var izsniegt. Tam vajadzētu būt saderīgam ar 5. pantu par nosacījumiem rīkojuma izdošanai ierosinātajā regulā par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās.

                  Sarunu norāžu 11. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumā vajadzētu iekļaut klauzulu, kas dotu iespēju nodrošināt efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus kriminālprocesā aizdomās turētajām un apsūdzētajām personām. Nolīgumā būtu arī jānosaka, kādos apstākļos pakalpojumu sniedzējam ir tiesības apstrīdēt rīkojumu. Attiecībā uz skartajām personām šo noteikumu pamatā ir ierosinātās regulas par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās 17. pants, kas nodrošina, ka personas, kuras skar Eiropas pierādījumu sniegšanas rīkojums, parasti kriminālprocesa laikā var izmantot efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Datu subjektu tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir definēti arī Direktīvā (ES) 2016/680 un Regulā (ES) 2016/679. Tā kā rīkojums ir saistošs pasākums, tas var skart arī pakalpojumu sniedzēju tiesības, it īpaši darījumdarbības brīvību un tās veikšanas apstākļus. Komisija ierosina, ka nolīgumā būtu jāiekļauj pakalpojumu sniedzēja tiesības valstī, kurā izdots rīkojums, iesniegt konkrētas prasības, piemēram, gadījumos, kad rīkojumu nav izdevusi vai validējusi tiesas iestāde.

                  Sarunu norāžu 10. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumam būtu jānosaka laikposms, kādā ir jāsniedz dati, uz kuriem attiecas rīkojums. Tam vajadzētu būt saderīgam ar ierosinātās regulas par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās 9. pantu, kas uzliek pienākumu saņēmējiem sniegt atbildi parasti 10 dienu laikā, turklāt pamatotos gadījumos iestādes var noteikt īsāku termiņu.

                  Sarunu norāžu 11. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumam nevajadzētu skart citus spēkā esošus starptautiskos nolīgumus par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, piemēram, ES un ASV savstarpējās juridiskās palīdzības nolīgumu.

                  Sarunu norāžu 12. punktā Komisija ierosina, ka divpusējās attiecībās starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību nolīgumam būtu jāprevalē pār jebkuru citu nolīgumu vai vienošanos, kas panākta sarunās par Eiropas Padomes Konvencijas par kibernoziegumiem otro papildprotokolu, ciktāl minētā nolīguma vai vienošanās noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas ietverti šajā nolīgumā.

                  Sarunu norāžu 13. punktā Komisija ierosina, ka nolīgumam vajadzētu būt abpusējam attiecībā uz personu kategorijām, kuru datus nedrīkst pieprasīt atbilstīgi šim nolīgumam. Nolīgumā nevajadzētu pieļaut diskrimināciju starp dažādu Eiropas Savienības dalībvalstu personām. Komisija uzskata, ka šis nolīgums, ko piemēro visā ES teritorijā, ir viens no aizsardzības pasākumiem šīs prasības izpildei.

                  Sarunu norāžu 14. līdz 16. punktā ir noteikti datu aizsardzības pasākumi, kas nepieciešami šim konkrētajam nolīgumam. Norāžu 14. punktā ir noteikts, ka nolīgumam ar atsauci būtu jāpadara piemērojams ES un ASV Datu aizsardzības un privātuma nolīgums, kas zināms arī kā “jumta nolīgums”. Norāžu 15. punktā Komisija apliecina, ka šim nolīgumam būtu jāpapildina “jumta nolīgums” ar papildu aizsardzības pasākumiem, kuros ņemts vērā attiecīgo datu kategoriju sensitivitātes līmenis un unikālās prasības par to, ka elektroniskos pierādījumus nosūta tieši pakalpojumu sniedzējs, nevis ar tiem apmainās iestādes. Norāžu 16. punktā ir noteikti papildu pasākumi, kurus Komisija ierosina kā nepieciešamus šim nolīgumam, ieskaitot konkrēta mērķa norādīšanu, mērķa ierobežojumu, paziņošanu un turpmāku pārsūtīšanu.

                  Sarunu norāžu 17. punktā ir noteiktas Komisijas ierosinātās procesuālās tiesības, kas būs nepieciešamas, lai ņemtu vērā unikālās prasības par to, ka elektroniskos pierādījumus nosūta tieši pakalpojumu sniedzējs, nevis ar tiem apmainās iestādes. Tas ietver to, ka datus nedrīkst pieprasīt izmantošanai kriminālprocesā, kura rezultātā varētu tikt piespriests nāvessods, paredz rīkojumu samērīgumu un konkrētus pasākumus tādu datu aizsardzībai, kurus aizsargā privilēģijas un imunitāte. Konkrētu profesiju, piemēram, juristu privilēģijas un imunitāte, kā arī valsts drošības vai aizsardzības pamatintereses rīkojuma saņēmēja valstī arī ir jāņem vērā tiesas laikā valstī, kurā izdots rīkojums. Vēl viens aizsardzības pasākums ir pārskatīšana tiesu iestādē.

               Sarunu norāžu 18. līdz 23. punktā ietvertajos pārvaldības noteikumos Komisija ierosina nolīgumā paredzēt periodiskas kopīgas pārskatīšanas par nolīguma piemērošanu un klauzulu par nolīguma ilgumu. Tāpat tiek ierosināts nolīgumā noteikt, ka puses savstarpēji apspriežas, lai sekmētu jebkādu domstarpību izšķiršanu saistībā ar nolīguma interpretāciju vai piemērošanu. Abās pusēs būtu jāvāc statistikas dati, lai atvieglotu pārskatīšanas procesu. Turklāt sarunu norādēs ir ierosināts, ka jaunajā nolīgumā būs apturēšanas un pārtraukšanas klauzula gadījumam, ja apspriešanās procedūras rezultātā nebūs iespējams atrisināt domstarpības.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu nolīgumu par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               (1)Komisija 2018. gada 17. aprīlī iesniedza leģislatīvus priekšlikumus regulai par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās un direktīvai, ar ko paredz saskaņotus noteikumus juridisko pārstāvju iecelšanai ar mērķi iegūt pierādījumus kriminālprocesā (“e-pierādījumu priekšlikumi”)
                  23
               . Padome vienojās par vispārējo pieeju Komisijas regulas priekšlikumam Tieslietu un iekšlietu padomē 2018. gada 7. decembrī
                  24
               .

               (2)Būtu jāsāk sarunas ar mērķi starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm noslēgt nolīgumu par to, lai tiesu iestādēm kriminālprocesa ietvaros būtu pārrobežu piekļuve elektroniskajiem pierādījumiem, kas ir pakalpojumu sniedzēja rīcībā.

               (3)Nolīgumā būtu jāietver nepieciešamie aizsardzības pasākumi pamattiesību un brīvību nodrošināšanai un jāievēro principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši hartas 7. pantā atzītās tiesības uz privātās un ģimenes dzīves, dzīvokļa un saziņas neaizskaramību, hartas 8. pantā atzītās tiesības uz personas datu aizsardzību, hartas 47. pantā atzītās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, hartas 48. pantā atzītā nevainīguma prezumpcija un tiesības uz aizstāvību un hartas 49. pantā atzītie noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības un samērīguma principi. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem,

               (4)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725
                  25
                42. panta 1. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, un tas sniedza atzinumu ...
                  26
               ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu nolīgumu par to, lai tiesu iestādēm kriminālprocesa ietvaros būtu pārrobežu piekļuve elektroniskajiem pierādījumiem, kas ir pakalpojumu sniedzēja rīcībā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas jāieceļ Padomei.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        2010. gada ES un ASV savstarpējās juridiskās palīdzības nolīguma pārskatīšana, 2016. gada 7. aprīlis, 7403/16.

                     (2)

                        Satura datus var iegūt brīvprātīgi gadījumos, ko uzskata par ārkārtas gadījumiem un kas ir saistīti ar nāves briesmām vai smagu miesas bojājumu nodarīšanu jebkurai personai.

                     (3)

                        Elektronisko sakaru un privātuma akta (Electronic Communications and Privacy Act, (ECPA) 41) 2701. panta 2. punkts.

                     (4)

                        ASV Augstākā tiesa lietu skatīja 2018. gada 27. februārī. Tiesa lietu izbeidza 2018. gada 17. aprīlī pēc tam, kad puses to informēja par to, ka CLOUD akts ir stājies likumīgā spēkā un ka līdz ar to var izdot jaunu rīkojumu, lai no Microsoft saņemtu pieprasīto informāciju.

                     (5)

                        Komisijas Ietekmes novērtējums, kas pievienots elektronisko pierādījumu priekšlikumu paketei, 2018. gada 17. aprīlis, SWD(2018) 118 final.

                     (6)

                        Eiropas Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei — Eiropas Drošības programma, 2015. gada 28. aprīlis, COM(2015) 185 final.

                     (7)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās, 2018. gada 17. aprīlis, COM(2018) 225 final.

                     (8)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko paredz saskaņotus noteikumus juridisko pārstāvju iecelšanai ar mērķi iegūt pierādījumus kriminālprocesā, 2018. gada 17. aprīlis, COM(2018) 226 final.

                     (9)

                        Kamēr turpinās sarunas ar Eiropas Parlamentu un Padomi, Padome vienojās par vispārējo pieeju Komisijas regulas priekšlikumam Tieslietu un iekšlietu padomē 2018. gada 7. decembrī.

                     (10)

                        Eiropas Padomes Budapeštas Konvencija par kibernoziegumiem (CETS Nr. 185), 2001. gada 23. novembris,
                  http://conventions.coe.int

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes
                  Direktīva 2014/41/ES
                   (2014. gada 3. aprīlis) par Eiropas izmeklēšanas rīkojumu krimināllietās, OV L 130, 1.5.2014., 1. lpp.

                     (12)

                  Padomes Akts (2000. gada 29. maijs)
                  , ar ko izstrādā Konvenciju par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību.

                     (13)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1727 (2018. gada 14. novembris) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust) un ar ko aizstāj un atceļ Padomes Lēmumu 2002/187/TI.

                     (14)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes
                  Regula (ES) 2016/794
                   (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu) un ar kuru aizstāj un atceļ Padomes Lēmumus 2009/371/TI, 2009/934/TI, 2009/935/TI, 2009/936/TI un 2009/968/TI.

                     (15)

                  Padomes pamatlēmums 2002/465/TI
                   (2002. gada 13. jūnijs) par kopējām izmeklēšanas grupām.

                     (16)

                        Priekšlikums regulai par teroristiska satura izplatīšanas tiešsaistē novēršanu, 2018. gada 12. septembris, COM(2018) 640 final.

                     (17)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās, 2018. gada 17. aprīlis, COM(2018) 225 final.

                     (18)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko paredz saskaņotus noteikumus juridisko pārstāvju iecelšanai ar mērķi iegūt pierādījumus kriminālprocesā, 2018. gada 17. aprīlis, COM(2018) 226 final.

                     (19)

                  Padomes Lēmums 2009/820/KĀDP
                   (2009. gada 23. oktobris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu par izdošanu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm un Nolīgumu par savstarpējo juridisko palīdzību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm.

                     (20)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes
                  Regula (ES) 2016/679
                   (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK.

                     (21)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes
                  Direktīva (ES) 2016/680
                  (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI.

                     (22)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/136/EK (2009. gada 25. novembris), ar ko groza Direktīvu 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvu 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regulu (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā.

                     (23)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās, 2018. gada 17. aprīlis, COM(2018) 225 final. Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko paredz saskaņotus noteikumus juridisko pārstāvju iecelšanai ar mērķi iegūt pierādījumus kriminālprocesā, 2018. gada 17. aprīlis, COM(2018) 226 final.

                     (24)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula par Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas un saglabāšanas rīkojumiem elektronisko pierādījumu gūšanai krimināllietās, Padomes vispārējā pieeja, ST 15292 2018 INIT, 2018. gada 12. decembris.

                     (25)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

                     (26)

                        OV C ….

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.2.2019
            COM(2019) 70 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums PADOMES LĒMUMAM,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu nolīgumu par pārrobežu piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās

               PIELIKUMS

               1.MĒRĶI

               Sarunu gaitā Komisijai vajadzētu censties sasniegt turpmāk detalizēti izklāstītos mērķus, vienlaikus nodrošinot sarunu rezultātu saderību ar Savienības iekšējiem noteikumiem attiecībā uz elektroniskajiem pierādījumiem, ņemot vērā to, kā Savienības līdztiesīgie likumdevēji šos noteikumus pilnveido likumdošanas procedūras gaitā, un visbeidzot noteikumu galīgo pieņemto redakciju. Šie iekšējie noteikumi kalpos par pamatu Savienības sarunu nostājai.

               1.Noteikt vienotus noteikumus un risināt tiesību normu kolīzijas attiecībā uz tiem lūgumiem sniegt satura datus un datus, kas nav saturs, kurus iesniegusi vienas līgumslēdzējas puses tiesu iestāde un kuri adresēti pakalpojumu sniedzējam, kam piemēro otras līgumslēdzējas puses tiesību aktus. Tam vajadzētu samazināt prakses un juridisko noteikumu sadrumstalotības risku un sekmēt juridisko noteiktību starp Savienību un Amerikas Savienotajās Valstīm gadījumos, kad kriminālprocesos jāiegūst elektroniskie pierādījumi.

               2.Ļaut, ka uz savstarpības pamata pakalpojumu sniedzējs elektroniskos pierādījumus tieši nosūta pieprasītājai iestādei, kā izklāstīts 1. punktā.

               3.Nodrošināt, ka tiek ievērotas ES tiesībās noteiktās pamattiesības, brīvības un vispārējie principi, kas ietverti Eiropas Savienības Līgumos un Pamattiesību hartā, tai skaitā proporcionalitāte, procesuālās tiesības, nevainīguma prezumpcija un to personu tiesības uz aizstāvību, pret kurām notiek kriminālprocess, kā arī privātuma un personas datu un sakaru datu aizsardzība, veicot šādu datu apstrādi, tai skaitā nosūtīšanu tiesībaizsardzības iestādēm trešās valstīs, un tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu jebkādi pienākumi šajā sakarā.

               Nolīguma 1. daļā nosprausto mērķu sasniegšana risinātu it īpaši šādus jautājumus.

               2.NOLĪGUMA BŪTĪBA UN DARBĪBAS JOMA

               4.Nolīgums būtu jāpiemēro kriminālprocesiem, kuros ir pirmstiesas un tiesas posmi.

               5.Nolīgumam būtu jārada savstarpējas tiesības un pienākumi nolīguma pusēm.

               6.Nolīgumā būtu jānosaka definīcijas un datu veidi, kuriem jābūt nolīguma darbības jomā, ieskaitot satura datus un datus, kas nav saturs.

               7.Nolīgumā būtu jādefinē precīza tā darbības joma attiecībā uz aptvertajiem noziedzīgajiem nodarījumiem un piemērojamo sodu mēra robežām.

               8.Nolīgumā būtu jāietver nosacījumi, kas jāizpilda, pirms tiesu iestāde var izdot rīkojumu, un veidi, kādos rīkojumu var izsniegt.

               9.Nolīgumā būtu jāiekļauj klauzula, kas dotu iespēju nodrošināt datu subjektiem efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus kriminālprocesā. Nolīgumā būtu arī jānosaka, kādos apstākļos pakalpojumu sniedzējam ir tiesības apstrīdēt rīkojumu.

               10.Nolīgumā būtu jānosaka laikposms, kādā ir jāsniedz dati, uz kuriem attiecas rīkojums.

               11.Nolīgumam nevajadzētu skart citus spēkā esošus starptautiskos nolīgumus par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, piemēram, ES un ASV savstarpējās juridiskās palīdzības nolīgumu.

               12.Divpusējās attiecībās starp Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm nolīgumam būtu jāprevalē pār Eiropas Padomes Konvenciju par kibernoziegumiem un jebkuru citu nolīgumu vai vienošanos, kas panākta sarunās par Eiropas Padomes Konvencijas par kibernoziegumiem otro papildprotokolu, ciktāl minētā nolīguma vai vienošanās noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas ietverti šajā nolīgumā.

               3.AIZSARDZĪBAS PASĀKUMI

               13.Nolīgumam vajadzētu būt abpusējam attiecībā uz to personu kategorijām, kuru datus nedrīkst pieprasīt atbilstīgi šim nolīgumam. Nolīgumā nevajadzētu pieļaut diskrimināciju starp dažādu dalībvalstu personām.

               14.Nolīgumam ar atsauci būtu jāpadara piemērojams ES un ASV Datu aizsardzības un privātuma nolīgums, kas zināms arī kā “jumta nolīgums” un kas stājās spēkā 2017. gada 1. februārī.

               15.Nolīgumam būtu jāpapildina “jumta nolīgums” ar papildu aizsardzības pasākumiem, kuros ņemts vērā attiecīgo datu kategoriju sensitivitātes līmenis un unikālās prasības par to, ka elektroniskos pierādījumus nosūta tieši pakalpojumu sniedzējs, nevis ar tiem apmainās iestādes.

               16.Papildu aizsardzības pasākumiem privātuma un datu aizsardzībai, kas jāapskata atbilstīgi šā nolīguma darbības jomai, cita starpā vajadzētu ietvert turpmāk minētos.

               (a)To mērķu precizēšana, kuriem personas datus un elektronisko sakaru datus var pieprasīt un nosūtīt.

               (b)Prasība, ka rīkojums ir ierobežots un attiecas uz personas datiem un elektronisko sakaru datiem, kas ir nepieciešami un samērīgi ar nolūkiem, kādos tiem lūdz piekļuvi.

               (c)Prasība, ka gadījumos, kad datus izmanto citas ASV iestādes, kurām nav saistošs “jumta nolīgums”, vai dati tām tiek sniegti, par to ir jāpaziņo un tam ir nepieciešama iepriekšēja atļauja, ko sniedz tās dalībvalsts nozīmēta kompetentā tiesu iestāde, kurā pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību vai ir pārstāvēts, un datus var izmantot vai sniegt tikai tad, ja tiek nodrošināts, ka saņēmēja iestāde efektīvi aizsargā personas datus un elektronisko sakaru datus saskaņā ar nolīguma noteikumiem. Apsverot šādu iepriekšēju atļauju, kompetentā tiesu iestāde pienācīgi ņem vērā visus būtiskos faktorus, tai skaitā noziedzīga nodarījuma smagumu un mērķi, kādam dati sākotnēji tiek nosūtīti.

               (d)Prasība, ka datus tālāk pārsūtīt citām trešām valstīm drīkst tikai tad, ja tos nosūta vienīgi tiesībaizsardzības iestādēm, kas atbildīgas par noziedzīgu nodarījumu, tai skaitā terorisma, novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu un saukšanu pie atbildības par tiem, un ka par to ir jāpaziņo un tam ir nepieciešama iepriekšēja atļauja, ko sniedz tās dalībvalsts nozīmēta kompetentā tiesu iestāde, kurā pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību vai ir pārstāvēts. Apsverot šādu iepriekšēju atļauju, kompetentā tiesu iestāde ņem vērā visus faktorus, kas izklāstīti “jumta nolīguma” 7. panta 2. punktā.

               (e)Nolīgumā var apsvērt ārkārtas apstākļus un aizsardzības pasākumus, kas nepieciešami gadījumos, kad datus tālāk pārsūtīt drīkst bez iepriekšējas atļaujas, proti, kad pastāv nopietni un tieši draudi kādas dalībvalsts vai trešās valsts sabiedriskajai drošībai.

               (f)Informācijas drošības incidentu, ievērojot “jumta nolīguma” 10. panta 2. punktā minētos nosacījumus, paziņo tās dalībvalsts nozīmētajai kompetentajai iestādei, kurā pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību vai ir pārstāvēts.

               17.Papildu aizsardzības pasākumiem procesuālo tiesību aizsardzībai, kuri jāpārskata atbilstīgi šā nolīguma darbības jomai, cita starpā vajadzētu ietvert turpmāk minētos.

               (a)Attiecīgie aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu, ka datus nevar pieprasīt izmantošanai kriminālprocesā, kura rezultātā varētu tikt piespriests nāvessods.

               (b)Atbilstīgie nosacījumi, lai nodrošinātu rīkojumu par piekļuvi elektroniskajiem pierādījumiem nepieciešamību un samērīgumu, jo īpaši nodrošinot attiecīgu nošķīrumu starp datu kategorijām.

               (c)Procesuālās garantijas personām, par kurām kriminālprocesa ietvaros ir izdots datu sniegšanas rīkojums.

               (d)Konkrētie aizsardzības pasākumi datiem, kurus aizsargā privilēģijas un imunitāte.

               (e)Konfidencialitātes aizsardzības pasākumi, ieskaitot neizpaušanas prasības, attiecībā uz iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem.

               4.NOLĪGUMA PĀRVALDĪBA

               18.Nolīgumā būtu jānosaka, ka puses periodiski kopīgi pārskata nolīguma piemērošanu un pārbauda iespējas nolīguma maksimāli efektīvai izmantošanai. Šim nolūkam un procesa atvieglināšanai abās pusēs būtu jāvāc statistikas dati.

               19.Nolīgumā būtu jāietver klauzula par tā ilgumu. To, vai nolīgumam jābūt beztermiņa vai ar konkrētu ilgumu, izvērtē, ņemot vērā sarunu rezultātus. Jebkurā gadījumā būtu jāiekļauj noteikums par nolīguma pārskatīšanu pēc pienācīga laika.

               20.Nolīgumā būtu jānosaka, ka puses savstarpēji apspriežas, lai sekmētu jebkādu domstarpību izšķiršanu saistībā ar nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.

               21.Nolīgumā būtu jāparedz iespēja vienai pusei apturēt un pārtraukt nolīgumu gadījumā, ja iepriekš minētās apspriešanās procedūras rezultātā nav iespējams atrisināt domstarpības.

               22.Nolīgumā būtu jāietver klauzula par tā teritoriālo darbības jomu.

               23.Nolīgums būs vienlīdz autentisks visās oficiālajās Savienības valodās.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.6.2019
            COM(2019) 538 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            ar ko konstatē, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma
            {SWD(2019) 533 final}

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko konstatē, ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97
                  1
                un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta ceturto daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)2017. gada jūnijā un 2018. gada jūnijā Padome Līguma 121. panta 4. punkta noteiktajā kārtībā konstatēja, ka attiecīgi 2016. un 2017. gadā Rumānijā bijusi vērojama būtiska novirze no Rumānijas vidēja termiņa budžeta mērķa vai tā sasniegšanai vajadzīgās korekcijas gaitas. Konstatētās būtiskās novirzes dēļ Padome katrā reizē sniedza Rumānijai ieteikumus veikt nepieciešamos pasākumus, lai būtisko novirzi izlabotu.

               (2)2018. gada 4. decembrī Padome nāca pie slēdziena
                  2
               , ka Rumānija nav efektīvi rīkojusies pēc 2018. gada 22. jūnija ieteikuma
                  3
               . Uz tāda pamata Padome 2018. gada 4. decembrī izdeva pārskatītu ieteikumu
                  4
                Rumānijai veikt vajadzīgos pasākumus, kas nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā izaugsme 2018. gadā nepārsniedz 4,5 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % no IKP. Tā arī ieteica Rumānijai budžeta deficīta samazināšanai izmantot neplānotus ieņēmumus un ar budžeta konsolidācijas pasākumiem nodrošināt vispārējās valdības budžeta strukturālās bilances noturīgu uzlabošanos izaugsmei labvēlīgā veidā. Padome noteica, ka Rumānijai līdz 2019. gada 15. aprīlim ir jāpaziņo, kādi pasākumi veikti pēc 2018. gada 4. decembra ieteikuma.

               (3)Komisija 2019. gada 14. un 15. martā Rumānijā rīkoja pastiprinātas uzraudzības misiju nolūkā veikt uzraudzību uz vietas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 11. panta 2. punktu. Pagaidu konstatējumus nosūtījusi Rumānijas varas iestādēm, lai tās varētu izteikt piezīmes, 2019. gada 5. jūnijā Komisija konstatējumus darīja zināmus Padomei. Konstatējumi tika nodoti atklātībai. Komisijas ziņojumā konstatēts, ka Rumānijas varas iestādes nedomā rīkoties pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma. Varas iestādes Komisijai apstiprināja, ka valdība neplāno ievērot ieteikto strukturālo korekciju. Tās turpina koncentrēties uz nominālā deficīta noturēšanu zem Līgumā noteiktās robežvērtības 3 % no IKP, cenšoties izvairīties no Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvās daļas. 2019. gada budžetā uzkrājumu deficīta mērķis ir 2,8 % no IKP. Pēc pašas valdības aplēsēm misijas brīdī salīdzinājumā ar 2018. gadu tas nozīmētu strukturālo korekciju ap 0,1 %, kas būtiski atpaliek no Padomes ieteikuma.

               (4)2018. gada 20. aprīlī, pēc Padomes noteiktā termiņa beigām, Rumānijas varas iestādes iesniedza ziņojumu par pasākumiem, kas veikti pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma. Ziņojumā tās atkārtoja, ka 2019. gada mērķis tām ir nominālais deficīts 2,8 % no IKP un nebūtisks strukturālā deficīta samazinājums. Paziņoto pasākumu fiskālā ietekme ir ievērojami mazāka, nekā prasīts Padomes ieteikumā.

               (5)Pēc Komisijas 2019. gada pavasara prognozes valdības neto primāro izdevumu pieaugums 2019. gadā tiek paredzēts 11,6 % – ievērojami augstāks par izdevumu kritēriju 4,5 %. Paredzams, ka strukturālā bilance 2019. gadā pasliktināsies par 0,7 % no IKP, sasniedzot deficītu 3,6 % no IKP. Tas ir pretēji ieteiktajam strukturālajam uzlabojumam 1,0 % no IKP pret 2018. gadu. Tādējādi abi pīlāri rāda novirzi no ieteiktās korekcijas. Izdevumu kritērijs rāda novirzi par 2,1 % no IKP. Strukturālā bilance apstiprina minēto rādījumu, liecinot par drusku mazāku novirzi – 1,7 % no IKP. Strukturālās bilances uzrādīto novirzi samazina neplānoti ieņēmumi un augstāks IKP deflators. Ierēķinot šos faktorus, vispārējais novērtējums apstiprina novirzi no ieteiktās korekcijas.

               (6)Prognozēto deficīta pieaugumu pret 2018. gadu tāpat kā iepriekšējos gados lielā mērā nosaka augušie izdevumi publiskā sektora darbinieku atalgošanai. Kopš Komisijas 2018. gada rudens prognozes, kas bija Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma pamatā, varas iestādes ir ieviesušas jaunus nodokļus telesakaru, enerģētikas un banku jomā. No otras puses, tās piešķīrušas nodokļu samazinājumu būvniecības nozarē un paaugstinājušas dažus sociālos pabalstus.

               (7)Minētie konstatējumi ved pie slēdziena, ka Rumānijas rīcība pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma nav bijusi pietiekama. Fiskālie pasākumi 2019. gadā ievērojami atpaliek no gada strukturālās korekcijas 1,0 % no IKP, kura atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālajam pieaugumam, kas 2019. gadā nepārsniedz 4,5 %,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Rumānija nav efektīvi rīkojusies pēc Padomes 2018. gada 4. decembra ieteikuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 323, 19.12.2018., 16. lpp.

                     (3)

                        OV C 223, 27.6.2018., 3. lpp.

                     (4)

                        OV C 460, 21.12.2018., 1. lpp.