title: Komisijas Ieteikums (ES) 2016/1871 (2016. gada 28. septembris), kas adresēts Grieķijas Republikai par īpašiem steidzamiem pasākumiem, kas Grieķijai jāveic, ņemot vērā pārsūtīšanas atsākšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 604/2013

text:
               21.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/75

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2016/1871
   (2016. gada 28. septembris),
   kas adresēts Grieķijas Republikai par īpašiem steidzamiem pasākumiem, kas Grieķijai jāveic, ņemot vērā pārsūtīšanas atsākšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 604/2013
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Starptautiskās aizsardzības pieprasītāju pārsūtīšanu uz Grieķiju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 604/2013 (1) (“Dublinas regula”) dalībvalstis ir apturējušas kopš 2011. gada pēc diviem Eiropas Cilvēktiesību tiesas (ECT) un Eiropas Savienības Tiesas spriedumiem (EST) (2), kuros tika konstatēti sistēmiski trūkumi Grieķijas patvēruma sistēmā, kā rezultātā tika pārkāptas to starptautiskās aizsardzības pieprasītāju pamattiesības, kurus pārsūta no citām dalībvalstīm uz Grieķiju saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 343/2003 (3).

               (2)

               Kopš ECT 2011. gada sprieduma lietā “M.S.S. pret Beļģiju un Grieķiju” Eiropas Padomes Ministru komiteja uzrauga situāciju Grieķijā, pamatojoties uz progresa ziņojumiem, kas Grieķijai jāiesniedz kā pierādījums par sprieduma izpildi, un pamatojoties uz NVO un starptautisko organizāciju, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos (UNHCR), kuras darbojas Grieķijā, pierādījumiem.

               (3)

                  M.S.S. sprieduma rezultātā Grieķija apņēmās reformēt savu patvēruma sistēmu, pamatojoties uz valsts rīcības plānu attiecībā uz patvēruma reformu un migrācijas pārvaldību, kas iesniegts 2010. gada augustā un pārskatīts 2013. gada janvārī (“Grieķijas rīcības plāns”). Grieķija 2015. gada 1. oktobrī iepazīstināja Padomi ar plānu pārcelšanas shēmas un karsto punktu īstenošanā, kurā turklāt izklāstītas konkrētas darbības, kurām jāpiešķir prioritāte, lai nodrošinātu, ka patvēruma un uzņemšanas jomās tiek īstenotas tās darbības, par kurām panākta vienošanās.

               (4)

               Tajā pašā laikā pašreizējā bēgļu un migrācijas krīze joprojām rada spiedienu uz Grieķijas patvēruma un migrācijas sistēmu, jo Grieķija ir galvenā pirmās ieceļošanas valsts Vidusjūras austrumu maršrutā. Laikposmā no 2016. gada janvāra līdz 12. septembrim Grieķijā neatbilstīgi ieceļoja 165 202 migranti (4). Kaut arī ES un Turcijas paziņojuma (5) rezultātā ievērojami samazinājās katru dienu Grieķijā no Turcijas ieceļojošo personu skaits (6), tas ir arī uzlicis Grieķijas iestādēm jaunus pienākumus. Turklāt, situācija Grieķijā ievērojami mainījās arī pēc Rietumbalkānu maršruta de facto slēgšanas, kas novērsa trešo valstu valstspiederīgo tālāku ceļošanu. Tā rezultātā Grieķijā ir iestrēguši 60 528 neatbilstīgi ieceļojuši trešo valstu valstspiederīgie (7). Tajā pašā laikā dalībvalstis līdz šim vēl nav pilnībā īstenojušas pārcelšanas shēmas, un tās ir tikai daļēji mazinājušas spiedienu, ar ko Grieķija saskaras (8).

               (5)

               Komisija 2016. gada 10. februārī adresēja Grieķijas Republikai pirmo ieteikumu par steidzamiem pasākumiem, kas Grieķijai jāveic, ņemot vērā pārsūtīšanas atsākšanu saskaņā ar Dublinas regulu, turpmāk “pirmais ieteikums” (9). Komisija 2016. gada 15. jūnijā adresēja Grieķijas Republikai otro ieteikumu par steidzamiem pasākumiem, kas Grieķijai jāveic, ņemot vērā pārsūtīšanas atsākšanu saskaņā ar Dublinas regulu, turpmāk “otrais ieteikums” (10). Ieteikumos secināts, ka situācijai Grieķijā joprojām vajadzīgi ievērojami uzlabojumi, pirms Komisija var veikt papildu novērtējumu par iespēju atsākt pārsūtīšanu uz Grieķiju saskaņā ar Dublinas regulu.

               (6)

               Komisija 2016. gada 14. jūlijā no Grieķijas saņēma vispārēju pārskatu par patvēruma pieprasītāju situāciju Grieķijā un progresu, kas panākts neatrisināto problēmu risināšanā, kuras norādītas otrajā ieteikumā.

               (7)

               Grieķijas iestādes laikposmā no 2016. gada 1. janvāra līdz 18. septembrim ir saņēmušas 28 752 iesniegtus patvēruma pieteikumus. Grieķija 2016. gada 1. septembrī informēja Komisiju par sekmīgu tā sauktā pirmsreģistrācijas procesa, kas tika uzsākts 2016. gada 8. jūnijā, pabeigšanu (11). Šā procesa mērķis bija reģistrēt visus tos neatbilstīgos trešo valstu valstspiederīgos, kuri Grieķijā ieradušies līdz 2016. gada 20. martam un kuri vēlējās pieteikties starptautiskajai aizsardzībai, bet kurus Grieķijas iestādes vēl nav novirzījušas uz patvēruma procedūru. Saskaņā ar pieejamo informāciju (12) Grieķijas iestādes ir 2016. gada jūnijā un jūlijā kontinentālajā daļā veica 27 592 personu pirmsreģistrāciju, reģistrējot tās kā patvēruma meklētājus, kuru pieteikums vēl ir jāiesniedz. Kopš 2016. gada 1. septembra ir sācies šo pieteikumu iesniegšanas process. Pirmsreģistrācija salās laikposmā no 2016. gada 20. marta līdz 18. septembrim tika veikta vēl 15 253 personām, no kurām 6 298 personas tagad ir iesniegušas patvēruma pieteikumu.

               (8)

               Grieķija 2016. gada 19. septembra vēstulē sniedza Komisijai papildu informāciju par patvēruma pieprasītāju pašreizējo situāciju Grieķijā un par progresu, ko tā ir panākusi savas patvēruma sistēmas reformēšanā. Grieķija arī pauda bažas par izredzēm uz iespējamo pārcelšanas atsākšanu saskaņā ar Dublinas sistēmu, ņemot vērā Grieķijā iestrēgušo migrantu pašreizējo skaitu, no kuriem lielākā daļa tagad ir novirzīti uz patvēruma procedūru, un problēmas, ar kādām tā saskaras ES un Turcijas paziņojuma īstenošanā. Grieķija arī norādīja, ka pārcelšanas gadījumu skaits no Grieķijas uz citām dalībvalstīm joprojām ir krietni zemāks par līmeni, kas paredzēts pārcelšanas lēmumos.

               (9)

               Komisija ir ņēmusi vērā uzlabojumus, kurus Grieķija ir veikusi valsts tiesību aktos, lai nodrošinātu, ka pārstrādātās Patvēruma procedūru Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (13) jaunās tiesību normas un dažas pārstrādātās Uzņemšanas apstākļu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/33/ES (14) tiesību normas būtu transponētas. Grieķijas parlaments jauno likumu (Likums Nr. 4375/2016) pieņēma 2016. gada 3. aprīlī, taču spēkā stājās tikai daļa tā noteikumu (15). Parlaments 2016. gada 22. jūnijā apstiprināja grozījumus Likumā Nr. 4375/2016, ar ko cita starpā grozīja pārsūdzību komiteju sastāvu un patvēruma meklētāju tiesības uz mutisku uzklausīšanu šajās komitejās (Likums Nr. 4399/2016) (16). Grieķijas parlaments 2016. gada 31. augustā arī pieņēma likumu par skolas vecuma bēgļu bērniem, kuri dzīvo Grieķijā (Likums Nr. 4415/2016) (17).

               (10)

               Kopš abu ieteikumu pieņemšanas Grieķija ir ievērojami palielinājusi savu kopējo uzņemšanas kapacitāti gan attiecībā uz neatbilstīgajiem migrantiem, gan starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem. Saskaņā ar katras dienas informāciju, ko Grieķijas iestādes publiskoja 2016. gada 14. septembrī, pagaidu uzņemšanas telpās Grieķijā neatbilstīgajiem migrantiem un starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem ir pieejamas 62 987 vietas (18). Grieķija 2016. gada 14. jūlijā informēja Komisiju par to, ka tā “spēj nodrošināt pajumti, pārtiku un visus pamatpakalpojumus lielākajai daļai neatbilstīgo migrantu un patvēruma meklētāju, kuri iestrēguši Grieķijā”, un ka tā strādā, lai “nodrošinātu adekvātu dzīves līmeni visiem bēgļiem.”

               (11)

               Turklāt Grieķija 14. jūlijā arī sniedza informāciju par plānu palielināt neaizsargātu pieteikuma iesniedzēju, jo īpaši nepavadītu nepilngadīgo, izmitināšanu. Nodoms bija līdz vasaras beigām izveidot vēl 700 vietu papildus tām 622 vietām, kuras pastāvēja jūlijā, kā arī izmantot atsevišķas telpas pašreizējās izmitināšanas vietās ar ES finansiālā atbalsta palīdzību, līdz būs noteiktas jaunas izmitināšanas vietas nepavadītiem nepilngadīgajiem. Tomēr šis mērķis netika sasniegts: Grieķija 2016. gada 19. septembrī informēja Komisiju, ka patversmēs nepavadītiem nepilngadīgajiem ir pieejama 891 vieta. Pašlaik šīs vietas ir pilnībā aizņemtas un rindā uz uzņemšanu gaida 1 487 nepavadīti nepilngadīgie, kuri ir jāizvieto piemērotās telpās (19). Tādēļ progress šajā jomā ir lēns, un ir skaidrs, ka Grieķijai ir jāpastiprina savi centieni, lai nodrošinātu, ka ir izveidots atbilstošs skaits uzņemšanas centru nepavadītiem nepilngadīgajiem, un lai tiktu galā ar pieprasījumu pēc šādiem mitekļiem.

               (12)

               Turklāt pastāv nopietnas problēmas saistībā ar jauniem iebraucējiem Egejas jūras salās. Maksimālā uzņemšanas kapacitāte joprojām ir 7 450, bet reģistrēto migrantu kopskaits salās 2016. gada 27. septembrī bija 13 863. Samazinātais, bet nepārtrauktais jaunu atbraucēju ierašanās temps rada drošuma, drošības un higiēnas problēmas, kā arī neatbilstošus apstākļus neaizsargātām grupām.

               (13)

               Turklāt lielākā daļa centru Grieķijā ir tikai pagaidu centri, un dažas nodrošina tikai pašus vienkāršākos uzņemšanas apstākļus tiem, kuri tajās izmitināti, piemēram, pārtiku, ūdeni, sanitāriju un pamata medicīnisko aprūpi. Lai arī uz ļoti īsu laikposmu, kamēr personas varēs pārcelt uz labākiem centriem, tas būtu pietiekami, apstākļi dažos centros joprojām neatbilst Uzņemšanas apstākļu Direktīvā 2013/33/ES noteiktajām prasībām attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem.

               (14)

               Komisija un UNHCR 2016. gada janvārī parakstīja Deleģēšanas nolīgumu kopsummā par EUR 80 miljoniem, lai izveidotu 20 000 atklāta tipa izmitināšanas vietu (īres dzīvokļu shēmas, viesnīcu kuponi un viesģimeņu programmas), kas galvenokārt paredzētas starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem, kuri ir tiesīgi uz pārcelšanu (20). Deleģēšanas nolīgums tika pārskatīts 2016. gada jūlijā, lai izmitināšanas shēmā iekļautu arī iespēju izveidot vietas pārcelšanas vietās, kuras pārvalda UNHCR, un precizētu tekstā, ka izmitināšanas shēmas mērķgrupa ietver ne tikai pretendentus uz pārcelšanu, bet arī patvēruma meklētājus. Kopš jūnija pieejamo izmitināšanas vietu skaits ir ievērojami palielināts (par aptuveni 5 600). No 20 000 vietām, kuras UNHCR 2015. gada decembrī īres shēmas ietvaros atvēlēja pieteikumu iesniedzējiem, kuri ir tiesīgi uz pārcelšanu, 19. septembrī bija pieejamas 12 045 vietas, tostarp 3 404 vietas viesnīcās/veselās mājās, 6 559 vietas dzīvokļos, 385 vietas viesģimenēs un 507 vietas īpaši atvēlētos centros nepavadītiem nepilngadīgajiem (21).

               (15)

               No iepriekšminētā izriet, ka Grieķijai joprojām ir jāpanāk progress, lai izveidotu pietiekamu un adekvātu, īpašu, atklāta tipa uzņemšanas kapacitāti patvēruma pieprasītājiem, kas atbilst pienācīgiem standartiem. Saskaņā ar Grieķijas 25. augusta vēstulē sniegto informāciju tiek lēsts, ka kopējā plānotā kapacitāte 39 pastāvīgajos izmitināšanas centros kontinentālajā daļā ir aptuveni 32 700 vietu. Grieķija 19. septembra vēstulē apstiprināja, ka šie jaunie centri, kas atbilst cilvēka cienīgiem dzīves apstākļiem atbilstīgi ES standartiem, ir atrasti un tiks pilnībā atjaunoti. Ir būtiski efektīvi un steidzami īstenot šos plānus un, ņemot vērā to, ka daži pagaidu centri tiks pārveidoti par pastāvīgiem centriem, arī saglabāt pietiekamu kapacitāti pagaidu centros, lai risinātu jebkādu kapacitātes nepietiekamību, kas rodas negaidīta personu pieplūduma rezultātā. Turklāt, kā pieprasīts otrajā ieteikumā, ir nepieciešams, lai Grieķijas iestādes sniegtu precīzākus datus par uzņemšanas kapacitāti un vispusīgu un pastāvīgi atjauninātu vajadzību novērtējumu attiecībā uz kopējo uzņemšanas kapacitāti un šīs kapacitātes raksturu.

               (16)

               Būtiski uzlabojumi ir konstatēti reģionālo patvēruma biroju izveidē. Grieķijas tiesību akti paredz reģionālo patvēruma biroju izveidi Atikas, Saloniku, Trāķijas, Ēpeiras, Tesālijas reģionos, Rietumgrieķijā, Krētā, Lesbā, Hijā, Samā, Lerā un Rodā (22). Ar Patvēruma dienesta direktora lēmumu ir arī iespējams izveidot autonomas patvēruma vienības, lai segtu Patvēruma dienesta pieaugušās vajadzības. Pašlaik strādā astoņi reģionālie biroji Atikas, Trāķijas, Saloniku, Lesbas, Samas un Rodas reģionos. Turklāt divas papildu patvēruma vienības ir izveidotas Hijā un Kosā, un līdz ar to pavisam darbojas piecas patvēruma vienības. Kā noteikts likumā, vēl trīs reģionālie patvēruma biroji sāks darboties Kosas, Ēpeiras (Joanninnā), Krētas (Iraklijā) un Tesālijas (Volā) apgabalā. Turklāt Patvēruma vienība Rietumgrieķijā (Patrā) ir jāpārveido par reģionālo patvēruma biroju. Īpaša Pārcelšanas vienība ir izveidota arī Alimā un darbojas kopš 2016. gada 26. septembra.

               (17)

               Grieķijas iestādes savos ziņojumos arī informēja Komisiju, ka tās pieņem darbā papildu darbiniekus Patvēruma dienestā, tiecoties palielināt tā pieteikumu apstrādes kapacitāti. Saskaņā ar 2016. gada 14. jūlijā sniegto informāciju Patvēruma dienestā tobrīd strādāja 350 darbinieki, kas ir divreiz vairāk nekā 2015. gadā. Trešdaļa no tiem ir līgumdarbinieki, ar kuriem noslēgti terminēti līgumi, kas tiek finansēti no dažādiem ES un EEZ finansējuma avotiem. Grieķijas parlaments apstiprināja vēl 300 pastāvīgo darbinieku vietu, kurās darbiniekus pieņems tuvākajos mēnešos. Šie darbinieki būs papildus tiem līgumdarbiniekiem, kurus pieņēmis UNHCR, un dalībvalstu ekspertiem, kas Grieķijas Patvēruma dienestā izvietoti uz noteiktu laiku, izmantojot EPAB.

               (18)

               Lai apstrādātu patvēruma pieteikumus, kurus iesnieguši nesen pirmsreģistrētie patvēruma meklētāji, Patvēruma dienests plāno no septembra vidus līdz novembra vidum pakāpeniski pieņemt darbā 177 jaunus darbiniekus, lai attiecīgi palielinātu pieteikumu iesniegšanas un apstrādes kapacitāti: 56 amatpersonas reģistrēs pieteikuma iesniedzējus, kuri ir tiesīgi uz pārcelšanu, 25 amatpersonas reģistrēs pieteikumus, kuri ietilpst Dublinas regulas darbības jomā, 7 amatpersonas risinās acīmredzami nepamatotas lietas paātrinātā procedūrā, 60 amatpersonas reģistrēs un apstrādās starptautiskās aizsardzības pieteikumus saskaņā ar parasto procedūru un 29 amatpersonas tiks norīkotas veikt dažādus administratīvos un statistikas uzdevumus.

               (19)

               Ņemot vērā ļoti ievērojamo to patvēruma meklētāju skaita pieaugumu, kuri ir novirzīti uz patvēruma procedūru Grieķijā, ir skaidrs, ka pašreizējais un plānotais darbinieku skaits Patvēruma dienestā joprojām ir krietni mazāks nekā vajadzīgs, lai adekvāti apstrādātu pašreizējo un, visticamāk, turpmāk paredzamo lietu skaitu, jo īpaši tāpēc, ka Grieķija jūlijā norādīja, ka iesniegto pieteikumu izskatīšana varētu ilgt līdz pat trim gadiem. Grieķijas iestādes 2016. gada 14. jūlija vēstulē norādīja, ka straujāka darbinieku skaita palielināšana nav iespējama, jo pietrūkst vadošo darbinieku, kuri varētu apmācīt, konsultēt un pārraudzīt no jauna pieņemtos darbiniekus. Tomēr būtu svarīgi nodrošināt, ka Patvēruma dienests nākotnē tiktu pastiprināts, piešķirot ievērojami vairāk darbinieku un materiālo resursu, lai dienests varētu izskatīt arvien pieaugošo patvēruma pieprasījumu skaitu. Šajā nolūkā būtu jāveic vispusīgs un pastāvīgi atjaunināts vajadzību novērtējums, tajā ņemot vērā to patvēruma pieteikumu skaitu, kuri patlaban tiek izskatīti un kurus Grieķijas Patvēruma dienestam, iespējams, būs jāizskata vienlaicīgi, un to pieejamo darbinieku skaitu, kuri būs vai varētu būt vajadzīgi šo pieteikumu izskatīšanai. Tas ļaus ne tikai veikt aplēsi par Patvēruma dienestam nepieciešamajiem cilvēkresursiem, bet arī izvērtēt, kā Komisija, tās aģentūras, kā arī dalībvalstis, varētu labāk palīdzēt Grieķijai izskatīt šos pieteikumus īstākā termiņā.

               (20)

               Saskaņā ar M.S.S. spriedumu patvēruma meklētājiem ir jābūt iespējai efektīvi piekļūt tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, ja attiecībā uz viņu prasību ir pieņemts negatīvs lēmums. Šajā ziņā ir panākts būtisks progress. Pārsūdzību iestāde un pārsūdzību komitejas tika izveidotas ar Likumu Nr. 4375/2016, kas tika pieņemts 2016. gada aprīlī. Būtu jāizveido atbilstošs pārsūdzību komiteju skaits, lai līdz 2016. gada beigām Pārsūdzību iestāde būtu pilnībā darbotiesspējīga.

               (21)

               Ar nesen pieņemto Likumu Nr. 4399/2016 tiek izveidotas jaunas pārsūdzību komitejas. Tās ir atbildīgas par visu Grieķijas Patvēruma dienesta lēmumu pārsūdzību izskatīšanu, kuras iesniegtas no 2016. gada 24. jūnija. Prioritārā kārtā pārsūdzību komitejas galvenokārt koncentrējas uz tām lietām, kas iesniegtas Grieķijas salās, lai palīdzētu īstenot ES un Turcijas paziņojumu. Jaunās pārsūdzību komitejas izdeva savus pirmos lēmumus augusta vidū. Patlaban eksistē piecas komitejas. Ar Likumu Nr. 4399/2016 arī tika grozīts šo komiteju sastāvs, kurā tagad ietilpst trīs locekļi: divi administratīvās tiesas tiesneši un viens Grieķijas pilsonis ar attiecīgām zināšanām un pieredzi, kuru izvirza UNHCR vai Valsts Cilvēktiesību komiteja.

               (22)

               Kādreizējām “neizskatīto pārsūdzību” komitejām, kas tika izveidotas, lai izskatītu patvēruma lietu pārsūdzības no Grieķijas neizskatīto lietu skaita, sākotnēji tika piešķirtas papildu pilnvaras – papildus pārsūdzību izskatīšanai pēc būtības saistībā ar pirmajā instancē pieņemtajiem nolēmumiem – izskatīt to lēmumu pārsūdzības, kuri, pamatojoties uz pieņemamību, pieņemti, īstenojot ES un Turcijas paziņojumu. Papildu pārsūdzību komiteju izveidei jūnijā būtu jāatvieglina 20 “neizskatīto pārsūdzību” komiteju slogs, lai ļautu tām paātrināt neizskatīto pārsūdzības lietu izskatīšanas tempu.

               (23)

               Lielāks progress panākts attiecībā uz ieilgušo neizskatīto pārsūdzību skaitu saskaņā ar “veco procedūru”, kas reglamentēta ar prezidenta Dekrētu 114/2010. Pašreizējais neizskatīto pārsūdzību skaits 2016. gada 21. septembrī ir aptuveni 8 075 (salīdzinājumā ar kopskaitā aptuveni 51 000 lietu, kas tika uzskatītas par neizskatītām 2013. gada sākumā, un aptuveni 13 975 lietām 2016. gada jūnijā). Grieķijas iestādes humanitāros nolūkos ir piešķīrušas atļaujas tām personām, kuru patvēruma pieteikumi tiek izskatīti ilgstoši un kuras saskaņā ar Grieķijas Likumu Nr. 4375/2016 ir tiesīgas saņemt uzturēšanās atļauju humanitāru apsvērumu vai citu izņēmuma gadījumu dēļ. Uzturēšanās atļaujas tiek izsniegtas uz diviem gadiem, un tās var atjaunot (23). Tās saņēmējiem nodrošina tādas pašas tiesības un priekšrocības, kādas tiek garantētas personām, kurām Grieķijā piešķirts alternatīvās aizsardzības statuss (24), un šīs personas pēc tam vairs netiek uzskatītas par patvēruma pieprasītājiem. Tomēr dažas neizskatītās pārsūdzības tiek izskatītas pēc būtības. Neraugoties uz ievērojamo progresu, kas panākts kopš pirmā ieteikuma, Grieķijai būtu jāturpina savi centieni izskatīt šajā sakarībā uzkrājušās sūdzības, nodrošinot, ka pārsūdzību iesniedzējiem, kuru pārsūdzība vēl nav izskatīta, būtu iespēja izmantot savas tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību.

               (24)

               Ņemot vērā to iesniegumu skaita pieaugumu, kuri Grieķijā iesniegti kopš ES un Turcijas paziņojuma īstenošanas, ir sevišķi svarīgi, lai darbotos Pārsūdzību iestāde, kurai ir nodrošināts pietiekams darbinieku skaits un kura spēj apstrādāt pārsūdzību skaita paredzamo ievērojamo pieaugumu. Pamatojoties uz pārsūdzību skaitu, kas patlaban tiek izskatīts dažādajās pārsūdzības struktūrās un ko tās, visticamāk, izskatīs, būtu jāveic pastāvīgs vajadzību izvērtējums.

               (25)

               Jaunajā tiesību aktā (Likums Nr. 4375/2016) paredzēts, ka pārsūdzības iesniegšanas laikā tās iesniedzējam tiek nodrošināta bezmaksas juridiskā palīdzība. Tomēr visi pasākumi šā likuma īstenošanai praksē vēl nav veikti. Ministru lēmums, ar kuru īsteno juridiskās palīdzības sniegšanu saskaņā ar Likumu Nr. 4375/2016, tika pieņemts 2016. gada 9. septembrī, un saskaņā ar Grieķijas iestāžu minēto pēc lēmuma izdošanas būtu ātri jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu bezmaksas juridisko palīdzību visiem pieteikumu iesniedzējiem pārsūdzības posmā Grieķijā. Finansējums bezmaksas juridiskās palīdzības īstenošanai ir nodrošināts, izmantojot to valsts programmu Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonda (AMIF) ietvaros. Turklāt ar UNHCR ir parakstīts dotācijas nolīgums par kopējo summu EUR 30 miljoni, kuru finansēs no AMIF ārkārtas palīdzības līdzekļiem (25). Līdztekus citiem pasākumiem, UNHCR šos līdzekļus izmanto, lai sniegtu bezmaksas juridisko palīdzību starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem pārsūdzības posmā līdz 2017. gada sākumam, kad Grieķijas iestādes, kā tas ir sagaidāms, ieviesīs savu bezmaksas juridiskās palīdzības sistēmu. Grieķija 19. septembrī informēja Komisiju, ka advokātu sarakstu, kuru uzturēs Patvēruma dienests, tiks izveidots līdz 2017. gada sākumam. Grieķijai būtu nekavējoties jāveic nepieciešamie pasākumi, lai garantētu tiesības uz bezmaksas juridisko palīdzību patvēruma procedūras laikā.

               (26)

               Jaunais Likums Nr. 4375/2016 paredz jauna Uzņemšanas direktorāta un Sociālās integrācijas direktorāta izveidi Iekšlietu un administratīvās atjaunošanas ministrijā, kuros būtu īpaši departamenti nepavadītu nepilngadīgo uzņemšanai un integrācijai, tostarp tiktu nodrošināts juridiskais pārstāvis. Neraugoties uz to, Grieķijas iestādēm ir jāpieņem īstenošanas pasākumi, lai gādātu par to, ka nepavadītiem nepilngadīgajiem praksē tiek nodrošinātas pienācīgas procesuālās garantijas un uzņemšanas apstākļi. Kaut gan Grieķijas valdība jau ir pieņēmusi ministrijas lēmumu (26) par tādu nepavadītu nepilngadīgo vecuma novērtēšanu, kuri meklē patvērumu, ir jāpieņem vēl viens prezidenta dekrēts, kurā būtu ietverti nosacījumi efektīvai aizbildnības sistēmai.

               (27)

               NVO ir paudušas bažas par to, ka daudzi bērni Grieķijā nevar piekļūt izglītībai. Šajā jomā progress tika panākts, 2016. gada augustā pieņemot Likumu Nr. 4415/2016, kura mērķis cita starpā ir nodrošināt psihosociālo atbalstu un izglītību patvēruma meklētāju bērniem, kā arī netraucētu integrāciju Grieķijas izglītības sistēmā tiem bērniem, kuri paliks Grieķijā, pēc sagatavošanas, pārejas posma. Ir vitāli svarīgi, lai šis tiesiskais regulējums steidzamā kārtā tiktu efektīvi un pilnībā īstenots. Turklāt saskaņā ar dažu NVU minēto nepavadītu nepilngadīgo situācija kopumā ir nedroša, dažām NVO minot, ka bērni vēl aizvien tiek ilgstoši turēti aizturējumā pārpildītos un antisanitāros apstākļos bez pārstāvja vai piekļuves juridiskajai palīdzībai, līdz viņiem tiek rasts pienācīga izmitināšanas vieta (27). Kā norādīts 11. apsvērumā, atbilstošu izmitināšanas vietu trūkums nepilngadīgajiem ir svarīga problēma, kas joprojām ir steidzamā kārtā jāatrisina.

               (28)

               Eiropas Komisija Grieķijai ir nodrošinājusi ievērojamu finansējumu, lai palīdzētu šai valstij tās centienos nodrošināt savas patvērumu sistēmas atbilstību ES standartiem. Kopš 2015. gada sākuma Grieķijai – vai nu tieši Grieķijas iestādēm, vai arī ar Savienības aģentūru un Grieķijā darbojošos starptautisko organizāciju starpniecību – kā ārkārtas palīdzība tika piešķirti vairāk nekā EUR 352 miljoni no iekšlietām paredzētajiem līdzekļiem (Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds (AMIF) un Iekšējās drošības fonds (ISF)). No šīs summas aptuveni EUR 90 miljoni 2016. gada jūlijā tika tieši piešķirti Grieķijas iestādēm, lai stiprinātu to spējas uzlabot dzīves apstākļus un nodrošināt primārās veselības aprūpes pakalpojumus bēgļu izmitināšanas centros, kā arī lai nodrošinātu uzņemšanas un veselības aprūpes pakalpojumus migrantiem. Ievērojams finansējums (aptuveni EUR 198 miljoni), kura mērķis ir segt migrantu un bēgļu humanitārās pamatvajadzības, arī tiek sniegts humānās palīdzības partnerorganizācijām, izmantojot nesen izveidoto Ārkārtas atbalsta instrumentu. Šis finansējums sekmē ārkārtas reaģēšanas plāna īstenošanu, kuru kopīgi izstrādāja Komisija, Grieķijas iestādes un attiecīgās ieinteresētās personas ar mērķi pievērsties pašreizējās humanitārās situācijas risināšanai uz vietas un ES un Turcijas paziņojuma īstenošanai.

               (29)

               Šī ārkārtas palīdzība papildina EUR 509 miljonus, kas Grieķijai tika piešķirti 2014.–2020. gadam tās valsts programmām AMIF un ISF ietvaros, un tādējādi Grieķija ir pirmā no ES dalībvalstīm, kas izmanto ES Iekšējās drošības fonda līdzekļus.

               (30)

               Grieķijai būtu jānodrošina, ka šādi finanšu resursi bez turpmākas kavēšanās pilnībā tiek izmantoti visefektīvākajā un vislietderīgākajā veidā. Šajā nolūkā būtu nekavējoties jāpabeidz Grieķijas valsts programmu pārskatīšana Iekšējās drošības fonda (AMIF, ISF) ietvaros, tiecoties tās pieskaņot jaunajām prioritātēm. AMIF valsts programmas pārskatīšana ir gandrīz pabeigta; vēl ir jāatrisina daži neizskatīti jautājumi pirms apstiprināšanas procesa, kuru paredzēts sākt ļoti drīz. Attiecībā uz ISF valsts programmas pārskatīšanu, kas ir mazāk progresējusi, programmas pārskatīta versija būtu steidzami jāiesniedz Komisijā oficiālai apspriešanai. Saistībā ar iestādi, kas atbild par minēto fondu pārvaldību un kura ir pārcelta no Iekšlietu un administratīvās atjaunošanas ministrijas uz Ekonomikas, attīstības un tūrisma ministriju, Grieķijai tagad saskaņā ar juridiskajā pamatā noteiktajām prasībām un bez turpmākas kavēšanās būtu jāpaziņo, ka tā ir pabeigusi jaunās atbildīgās iestādes oficiālo izvirzīšanu.

               (31)

               Kā tas tiek atzīts Komisijas 2016. gada 4. marta paziņojumā “Atpakaļceļš uz Šengenu” (28), pilnībā funkcionējošās Dublinas sistēmas nodrošināšana ir neatņemama tādu plašāku pasākumu sastāvdaļa, kas nepieciešami patvēruma, migrācijas un robežpolitikas stabilizācijai. Šo pasākumu rezultātā būtu jāpanāk atgriešanās pie Šengenas zonas normālas darbības. Tādēļ ir svarīgi, ka Grieķija steidzamā kārtā veic šajā ieteikumā norādītos neveiktos pasākumus. Vienlaikus prioritāte būtu jāpiešķir Dublinas noteikumu reformai, kā to ierosinājusi Komisija (29), par galveno mērķi izvirzot solidaritāti un taisnīgu sloga sadalījumu starp dalībvalstīm. Sarunas par šo priekšlikumu turpinās.

               (32)

               Regulāri Grieķijas ziņojumi par progresu šo darbību īstenošanā, kā arī citi attiecīgi elementi, tostarp gaidāmā informācija, kas iegūta no UNCHR un citām attiecīgām organizācijām, būs vitāli svarīga, lai veiktu atbilstošu novērtējumu par to, vai apstākļi ir tādi, kas ļauj dalībvalstīm atsākt individuālas pārsūtīšanas uz Grieķiju saskaņā ar Dublinas regulu, paturot prātā, ka pārsūtīšanu apmēram un pārsūtāmo personu kategorijām vajadzētu atbilst panāktajam konkrētajam progresam. Grieķijai būtu līdz 2016. gada 31. oktobrim jāsniedz atjaunināts ziņojums, kā izklāstīts šajā ieteikumā.

               (33)

               Komisija atzīst Grieķijas panākto nozīmīgo progresu, kam palīdzējusi Komisija, Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EPAB), dalībvalstis un starptautiskās un nevalstiskās organizācijas (NVO), lai kopš divu ieteikumu pieņemšanas uzlabotu Grieķijas patvēruma sistēmas darbību. Grieķija ir ieguldījusi ievērojamas pūles, lai ieviestu būtiskākās institucionālās un tiesiskās struktūras patvēruma sistēmas pareizai darbībai. Komisija jo īpaši atzīst, ka Grieķija ir veikusi svarīgus pasākumus, lai, izmantojot pirmsreģistrācijas procesu, lielāko daļu neatbilstīgo migrantu novirzītu vai nu uz patvēruma, vai arī uz atgriešanas procedūru. Grieķija ir arī palielinājusi kopējo uzņemšanas kapacitāti un Patvēruma dienesta kapacitāti, ievērojami samazinājusi neizskatīto pārsūdzību skaitu un izveidojusi jaunas pārsūdzību komitejas, kā arī pieņēmusi tiesisko regulējumu par bezmaksas juridisko palīdzību un par nepilngadīgo piekļuvi valsts izglītības sistēmai.

               (34)

               Tomēr Grieķija joprojām saskaras ar sarežģītu situāciju saistībā ar jaunu patvēruma pieprasītāju lielo skaitu, jo sevišķi, kas izriet no pirmsreģistrācijas procesa īstenošanas un migrantu pastāvīgās neatbilstīgās ierašanās, kaut arī mazākā skaitā nekā līdz 2016. gada martam. Turklāt ir jāveic vēl vairāki svarīgi pasākumi, lai novērstu atlikušos sistēmiskos trūkumus Grieķijas patvēruma sistēmā, jo īpaši, ņemot vērā kapacitātes nepietiekamību. Pamatojoties uz turpmāko panākto progresu, nākotnē atsākot nosūtīšanas uz Grieķiju saskaņā ar Dublinas regulu, būtu jāņem vērā ietekme, ko šī sarežģītā situācija rada patvēruma sistēmas vispārējā darbībā, un tādēļ nosūtīšanas būtu jāsāk pakāpeniski, katru gadījumu izskatot atsevišķi. Šajā ziņā būtu jāizvairās no tā, ka Grieķijai tiek uzlikts pārmērīgs slogs.

               (35)

               Šajā ieteikumā izklāstīti pasākumi, kas jāveic vai jānodrošina Grieķijas iestādēm, lai ieteiktu līdz 2016. gada decembra beigām pakāpeniski atsākt pārcelšanu saskaņā ar Dublinas sistēmu. Paturot prātā šo mērķi, Grieķijai būtu steidzami jāveic visi pasākumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā. Komisija plāno izvērtēt panākto progresu un 2016. gada decembrī sniegt turpmākus ieteikumus. Minētajos ieteikumos varētu tikt izklāstīts tas, ko Komisija uzskata par piemērotu mērogu un būtību šādai pakāpeniskai pārcelšanas atjaunošanai saskaņā ar Dublinas sistēmu, jo sevišķi ņemot vērā neaizsargāto pieteikuma iesniedzēju īpašās vajadzības, un veidu, kādā šo procesu varētu pārvaldīt ciešā sadarbībā ar Grieķijas iestādēm.

               (36)

               Atbildība par lēmumu atsākt šādu pārsūtīšanu individuālos gadījumos ir dalībvalstu iestāžu ekskluzīvā kompetencē, kuras atrodas tiesu kontrolē, kas var iesniegt Eiropas Savienības Tiesā lūgumu sniegt prejudiciālus nolēmumus par Dublinas regulas interpretāciju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU:

      Uzņemšanas apstākļi un uzņemšanas centri

               1.

               Grieķijai būtu jāturpina centieni, lai nodrošinātu, ka uzņemšanas centri ir pietiekami, lai to teritorijā izmitinātu visus starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzējus, un uzņemšanas apstākļi visos šajos uzņemšanas centros atbilst standartiem, kas noteikti ES tiesību aktos, jo īpaši Direktīvā 2013/33/ES. Prioritārā kārtā Grieķijai būtu:

                           a)

                           pilnībā jāīsteno plāni attiecībā uz pastāvīgiem atvērta tipa uzņemšanas centriem, kas ir spējīgi izmitināt visus starptautiskās aizsardzības pieprasītājus, ko tie saņem vai, iespējams, saņems, kā arī viņu apgādībā esošās personas, visa patvēruma procesa laikā;

                           b)

                           jārada vajadzīgās papildu izmitināšanas vietas nepavadītiem nepilngadīgajiem, lai nodrošinātu, ka visi nepavadīti nepilngadīgie, kas ir patvēruma meklētāji, nekavējoties tiek izvietoti piemērotās izmitināšanas vietās un netiek turēti aizturējumā standartiem neatbilstošos apstākļos, un jānodrošina šādu centru ilgtspējība;

                           c)

                           efektīvi jāīsteno jaunie tiesību akti par nepilngadīgo piekļuvi valsts izglītības sistēmai visas patvēruma procedūras laikā;

                           d)

                           jānodrošina, lai pieteikuma iesniedzēji saņemtu nepieciešamo veselības aprūpi, kas ietver vismaz neatliekamo medicīnisko palīdzību, kā arī slimību un nopietnu garīgu traucējumu primāro ārstēšanu.

                     Grieķijai būtu arī jānodrošina, ka papildus pastāvīgiem centriem tiek nodrošināts atbilstošs skaits pagaidu atvērta tipa uzņemšanas centru vai tos var nodrošināt īsā laikā, lai ļautu adekvātos apstākļos izmitināt starptautiskās aizsardzības pieprasītāju un viņu apgādājamo personu neparedzētu pieplūdumu.
               Grieķijas iestādēm būtu jāveic vispusīgs vajadzību novērtējums attiecībā uz kopējo uzņemšanas kapacitāti un šādas kapacitātes veidu un šis novērtējums pastāvīgi jāatjaunina, ņemot vērā jaunākās norises. Grieķijas iestādēm būtu jānodrošina arī efektīva un pastāvīga visu uzņemšanas centru, tostarp karsto punktu, pārvaldība un koordinēšana, un jānodrošina, ka atbildīgajām ministrijām šīm vajadzībām ir adekvāti resursi.

      Piekļuve pirmās instances patvēruma procedūrai un tās resursi

               2.

               Grieķijai būtu jāturpina savi centieni, lai nodrošinātu, ka visiem starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem būtu efektīva piekļuve patvēruma procedūrai, jo īpaši:

                           a)

                           apzinot, cik daudz Patvēruma dienesta darbinieku varētu būt vajadzīgi, lai apstrādātu saņemtos patvēruma pieteikumus Patvēruma procedūru Direktīvā 2013/32/ES paredzētajos termiņos;

                           b)

                           steidzami palielinot personāla pieņemšanu darbā Patvēruma dienestā, lai pēc iespējas drīz spētu efektīvi un savlaicīgi izskatīt visus starptautiskās aizsardzības pieteikumus;

                           c)

                           izveidojot papildu reģionālos patvēruma birojus Leras un Krētas (Iraklijā), Tesālijas un Ēpeiras (Volā un Joanninnā) reģionā un pārveidojot patlaban darbojošās patvēruma vienības Lerā un Rietumgrieķijā (Patrā) par reģionāliem patvēruma birojiem, kā to paredz likums.

                     Vajadzību novērtējums, kas minēts a) punktā, būtu pastāvīgi jāatjaunina un tajā jāietver informācija par darbā pieņemto darbinieku skaitu.

      Pārsūdzību iestāde

               3.

               Grieķijai būtu jāturpina savi centieni nodrošināt, lai visiem starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem būtu pieejams efektīvs tiesiskās aizsardzības līdzeklis, jo īpaši nodrošinot:

                           a)

                           jaunās Pārsūdzību iestādes pilnīgu darbību, izveidojot atbilstīgu skaitu pārsūdzību komiteju;

                           b)

                           adekvātus cilvēkresursus Pārsūdzību iestādei un komitejām, lai izskatītu visas neizskatītās un sagaidāmās pārsūdzības ES un Turcijas paziņojuma ietvaros;

                           c)

                           visu neizskatīto pieprasījumu par administratīvo lēmumu izskatīšanu tiesā izskatīšanu pēc iespējas ātrāk un jebkurā gadījumā līdz 2016. gada beigām.

                     Grieķijas iestādēm, pamatojoties uz pilnīgu un pastāvīgu vajadzību novērtējumu, būtu jānosaka, cik pārsūdzību komiteju jaunās Pārsūdzību iestādes ietvaros būs nepieciešams, lai izskatītu visas starptautiskās aizsardzības pieprasītāju iesniegtās pārsūdzības, kā arī jānosaka cilvēkresursu skaits, kas būs nepieciešams, lai turpinātu šo komiteju raitu darbību.

      Juridiskā palīdzība

               4.

               Grieķijai būtu jānodrošina, ka tiesiskais regulējums par piekļuvi bezmaksas juridiskajai palīdzībai praksē darbojas efektīvi un visi patvēruma pieprasītāji saņem nepieciešamo juridisko palīdzību, kas saistīta ar administratīvo lēmumu izskatīšanu tiesā attiecībā uz pieteikumiem starptautiskās aizsardzības saņemšanai. Grieķijai jo īpaši vajadzētu:

                           a)

                           efektīvi īstenot ministrijas lēmumu par bezmaksas juridiskās palīdzības pakalpojumu sniegšanu;

                           b)

                           ātri noslēgt līgumu par advokātu reģistra izveidi, kuri var sniegt šos pakalpojumus pieteikumu iesniedzējiem pārsūdzības posmā Grieķijā.

      Rīcība attiecībā uz nepavadītiem nepilngadīgajiem un neaizsargātākajām personām patvēruma procedūras laikā

               5.

               Grieķijai būtu jānodrošina piemērotu struktūru izveide neaizsargātu patvēruma pieprasītāju, tostarp nepavadītu nepilngadīgo noteikšanai un rīcībai attiecībā uz tiem. Grieķijai jo īpaši vajadzētu:

                           a)

                           steidzami ieviest ilgtspējīgu aizbildnības sistēmu, pieņemot nepieciešamo prezidenta dekrētu attiecīgo noteikumu īstenošanai saskaņā ar Likumu Nr. 4375/2016;

                           b)

                           izveidot un pieņemt darbā Uzņemšanas direktorātam un Nepavadītu nepilngadīgo aizsardzības departamentam nepieciešamo personālu, lai steidzamā kārtā nodrošinātu nepieciešamās garantijas saskaņā ar patvēruma jomas acquis attiecībā uz ģimenes locekļu meklēšanu un tiesisko pārstāvību;

                           c)

                           nodrošināt, ka praksē tiek īstenotas procedūras to patvēruma pieprasītāju noteikšanai, kuriem ir īpašas procesuālās un uzņemšanas vajadzības, lai šīs personas saņemtu nepieciešamo psihosociālo atbalstu, jo īpaši gadījumos, ja tās ir seksuālās vardarbības un ekspluatācijas vai cilvēku tirdzniecības upuri.

      ES finansējuma izmantošana saskaņā ar valsts programmām

               6.

               Grieķijai būtu jānodrošina, ka piešķirtais plašais ES finansējums tiek izmantots pilnībā, jo īpaši, bez turpmākas kavēšanās mobilizējot AMIF un ISF valsts programmu ietvaros pieejamos resursus un meklējot papildu finansējumu no struktūrfondu līdzekļiem. Šajā kontekstā Grieķijai būtu steidzami jāpabeidz valsts programmu pārskatīšana, lai tās labāk pielāgotu jaunajām prioritātēm, un saskaņā ar juridiskajā pamatā noteiktajām prasībām bez kavēšanās jāpaziņo, ka tā ir pabeigusi jaunās atbildīgās iestādes oficiālo izvirzīšanu.

      Ziņošana par veiktajām darbībām

               7.

               Grieķijai tiek lūgts līdz 2016. gada 31. oktobrim iesniegt ziņojumu par progresu, kas panākts, īstenojot šo ieteikumu un 2016. gada 10. februāra un 15. jūnija ieteikumus. Šajā ziņojumā būtu jo īpaši jāiekļauj apraksts par pasākumiem, kas veikti, lai novērstu šajā ieteikumā konstatētos joprojām pastāvošos trūkumus, tostarp kā Grieķijas iestādes nodrošina vai plāno nodrošināt nepieciešamos cilvēkresursus un materiālos resursus, kas minēti šā ieteikuma 1.–5. punktā. Šajos ziņojumos arī būtu jāiekļauj apraksts par pastāvīgi veiktajiem vajadzību novērtējumiem, kas minēti šā ieteikuma 1.–3. punktā. Ziņojumā būtu jāiekļauj arī šāda informācija:

                           a)

                           kopējā pašreizējā un plānotā pastāvīgā un pagaidu kapacitāte starptautiskās aizsardzības pieprasītāju uzņemšanai, kā arī šādas kapacitātes veids;

                           b)

                           to patvēruma pieteikumu kopskaits, kuri tiek izskatīti pirmajā instancē;

                           c)

                           vispusīgi dati par visām izskatāmajām pārsūdzībām, izdotajiem nolēmumiem otrajā instancē, tostarp pieņemamības gadījumiem, ko izskata gan jaunās pārsūdzību komitejas, gan “neizskatīto pārsūdzību” komitejas;

                           d)

                           kopējais pašreizējā un plānotā personāla skaits patvēruma pieteikumu izskatīšanai, kas reģistrēti Patvēruma dienestā un Uzņemšanas direktorātā; un

                           e)

                           kopējais pašreizējā un plānotā personāla un to komiteju skaits, kuras pakāpeniski sāka darbu Pārsūdzību iestādes vadībā.

      Briselē, 2016. gada 28. septembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Dimitris AVRAMOPOULOS

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 180, 29.6.2013., 31. lpp.).

      (2)  M.S.S. pret Beļģiju un Grieķiju (Nr. 30696/09) un NS pret Iekšlietu departamenta valsts sekretāru, C-411/10 un C-493/10.

      (3)  Padomes 2003. gada 18. februāra regula (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 50, 25.2.2003., 1. lpp.), kas aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 604/2013.

      (4)  2016. gada 12. septembraFrontex dati.

      (5)  ES un Turcijas 2016. gada 18. marta paziņojums.

      (6)  Skatīt Komisijas ziņojumus par progresu, kas panākts, īstenojot ES un Turcijas paziņojumu, http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/european-agenda-migration/proposal-implementation-package/index_en.htm.

      (7)  http://www.media.gov.gr/index.php, skatīta 2016. gada 27. septembrī.

      (8)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei un Padomei – Sestais ziņojums par pārcelšanu un pārmitināšanu, COM(2016) 636 final.

      (9)  Komisijas 2016. gada 10. februāra ieteikums, kas adresēts Grieķijas Republikai par steidzamiem pasākumiem, kas Grieķijai jāveic, ņemot vērā pārsūtīšanas atsākšanu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 604/2013 – C(2016) 871 final.

      (10)  Komisijas 2016. gada 15. jūnija ieteikums, kas adresēts Grieķijas Republikai par steidzamiem pasākumiem, kas Grieķijai jāveic, ņemot vērā pārsūtīšanas atsākšanu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 604/2013 – C(2016) 3805 final.

      (11)  http://asylo.gov.gr/en/wp-content/uploads/2016/08/EN-01.08.2016-Press-Release-end-pre-registration.pdf.

      (12)  http://asylo.gov.gr/en/wp-content/uploads/2016/08/Preregistration-data_template_5_EN_EXTERNAL.pdf.

      (13)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/32/ES par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (OV L 180, 29.6.2013., 60. lpp.).

      (14)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/33/ES, ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai (OV L 180, 29.6.2013., 96. lpp.).

      (15)  “Likums Nr. 4375/2016 par Patvēruma dienesta, Pārsūdzību iestādes un Uzņemšanas un identifikācijas dienesta struktūru un darbību, ģenerālsekretariāta izveidi uzņemšanas vajadzībām, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvas 2013/32/ES par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (pārstrādāta versija) transponēšanu Grieķijas tiesību aktos un cita veida noteikumi” pieejami šeit: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Lai Grieķijas iestādes likumu varētu īstenot kopumā, ir jāpieņem īstenošanas akti ministrijas vai vairāku ministriju kopīgi pieņemtu lēmumu veidā.

      (16)  http://www.asylumineurope.org/sites/default/files/resources/n_4399.2016.pdf.

      (17)  https://www.alfavita.gr/sites/default/files/attachments/fek_ellinoglosi.pdf.

      (18)  http://www.media.gov.gr/index.php.
   http://rrse-smi.maps.arcgis.com/apps/MapSeries/index.html?appid=d5f377f7f6f2418b8ebadaae638df2e1.
   Šie pagaidu ārkārtas (uzņemšanas) un pastāvīgie centri ir izveidoti Egejas jūras salu karstajos punktos un valsts kontinentālajā daļā.

      (19)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83.

      (20)  Kaut gan priekšroka tiks dota pieteikuma iesniedzējiem, kuri ir tiesīgi uz pārcelšanu, šīs darbības būs izdevīgas arī starptautiskās aizsardzības pieprasītājiem, kuri gaida, kamēr saskaņā ar Dublinas regulu varēs apvienoties ar saviem ģimenes locekļiem, kas atrodas citā ES dalībvalstī, kā arī personām, kuras meklē patvērumu Grieķijā, it īpaši neaizsargātākajām kategorijām, tostarp nepavadītiem un no vecākiem nošķirtiem bērniem, personām ar invaliditāti, veciem cilvēkiem, vientuļajiem vecākiem, hroniski slimajiem, grūtniecēm utt.

      (21)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83.

      (22)  Likuma Nr. 4375/2016 1. panta 3. punkts.

      (23)  Likuma Nr. 4375/2016 22. panta 3. punkts.

      (24)  Prezidenta Dekrēta 114/2010 28. pants.

      (25)  Dotācijas nolīgums tika parakstīts 2016. gada 15. jūlijā.

      (26)  Ministrijas Lēmums Nr. 1982/16.2.2016 (Official Gazette, B' 335).

      (27)  Human Rights Watch, “Why Are You Keeping Me Here?”, 2016. gada septembris https://www.hrw.org/sites/default/files/report_pdf/greece0916_web.pdf.

      (28)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei un Padomei – “Atpakaļceļš uz Šengenu – Ceļvedis”, COM(2016) 120 final, 2016. gada 4. marts.

      (29)  COM(2016) 270 final.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Čehijas Republikas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2016. gada konverģences programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/23

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Čehijas Republikas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2016. gada konverģences programmu
   (2016/C 299/06)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Čehijas Republika nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu.

               (2)

               2016. gada ziņojums par Čehijas Republiku tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Čehijas Republikas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Čehijas Republikas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Čehijas Republika 2016. gada 11. maijā iesniedza savu 2016. gada konverģences programmu, un 12. maijā tā iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Uz Čehijas Republiku pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2016. gada konverģences programmā plāno nelielu nominālās bilances pasliktināšanos līdz -0,6 % no IKP 2016. gadā un plašu stabilizēšanos – 0,5 % apmērā no IKP, sākot ar 2017. gadu. Vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 1 % apmērā no IKP – programmas periodā tiks izpildīts. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP saglabāsies 41,1 % līmenī 2016. gadā un samazināsies līdz 39,3 % 2019. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Pasākumi, kas, sākot no 2017. gada, nepieciešami plānoto deficīta mērķu sasniegšanai, nav pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance 2016. gadā būs – 0,7 % un 2017. gadā – – 0,9 % no IKP, kas pārsniedz vidējā termiņa budžeta mērķi. Iespējamās turpmākās novirzes būtu jāizvērtē, ņemot vērā prasību strukturālo bilanci saglabāt atbilstošu vidēja termiņa budžeta mērķim. Pamatojoties uz savu konverģences programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata – sagaidāms, ka Čehijas Republika ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)

               Ilgtermiņā attiecībā uz Čehijas Republiku pastāv vidēji fiskālās stabilitātes riski. Tie galvenokārt izriet no tādu valsts izdevumu prognozētās ietekmes, kas saistīti ar novecošanu, galvenokārt veselības aprūpes jomā, kā arī pensiju jomā. Ja tiks īstenoti nesen pieņemtie vai plānotie pasākumi pensiju sistēmas grozīšanai, tas ilgtermiņā izraisīs publisko finanšu stāvokļa pasliktināšanos. Pirmkārt, valdība 2016. gada februārī pieņēma tiesību aktus, ar ko tai tika piešķirtas pilnvaras elastīgāk pielāgot pensiju indeksācijas mehānismu. Otrkārt, tiek apspriesti priekšlikumi paredzēt, ka maksimālais likumā noteiktais pensionēšanās vecums ir 65 gadi, un izveidot regulāru pensionēšanās vecuma pārskatīšanas mehānismu. Pašlaik netiek plānots palielināt likumā noteikto zemo pensionēšanās vecuma līmeni. Veselības aprūpes jomā prognozētais ilgtermiņa izdevumu pieaugums arī rada bažas. Veselības aprūpes sistēmas pārvaldības un izmaksu efektivitātes uzlabošana Čehijas Republikā sagādā problēmas, lai gan vairāki pasākumi patlaban ir dažādos īstenošanas posmos. Rādītāji liecina par augstu preču patēriņa un pakalpojumu izmantošanas līmeni un salīdzinoši lielu paļaušanos uz stacionāro aprūpi, kas ir dārgāka nekā ambulatorie pakalpojumi. Šķiet, ka pieejamie medicīniskie dati netiek efektīvi izmantoti, lai plānotu un racionalizētu stacionārās aprūpes iespējas. Stacionārās aprūpes atlīdzināšanas sistēma tiek pārskatīta, jo tai piemīt dažādi trūkumi, piemēram, neliels to slimnīcu skaits, kuras izmanto atsauces likmju aprēķināšanai. Joprojām nav pietiekami izpētītas iespējas stiprināt ambulatorās aprūpes koordinēšanu, uzlabot ārstu īstenoto “atlases” funkciju un ierobežot ambulatoro pakalpojumu nevajadzīgu izmantošanu.

               (7)

               Čehijas Republikas fiskālā sistēma ir viena no vājākajām Savienībā. Valdība 2015. gada februārī apstiprināja reformu paketi galveno trūkumu novēršanai šajā jomā, bet to vēl ir nepieciešams ratificēt parlamentā. Paketes mērķis ir transponēt valsts tiesību aktos Padomes Direktīvu 2011/85/ES (4). Ierosinātā reforma paredz stiprināt izdevumu ierobežojumus un tos tieši piesaistīt vidējā termiņa budžeta mērķim. Saskaņā ar reformu valdībai vajadzētu pieņemt budžetu, ar ko nodrošina publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti, un tiktu izveidota neatkarīga fiskālo jautājumu padome nolūkā uzraudzīt publiskās finanses un vairot pārredzamību.

               (8)

               Ieguldījumu līmenis Čehijas Republikā joprojām ir zemāks par vidējo ES rādītāju uz vienu iedzīvotāju, un ieguldījumi ļoti koncentrējas galvaspilsētas reģionā. Administratīvie un regulatīvie šķēršļi joprojām apgrūtina darījumdarbības vides efektivitāti un kavē ieguldījumus. Pastāv specifiski transporta un enerģētikas infrastruktūras projektu īstenošanas kavēkļi. Turklāt ES fondu apgūšana 2007.–2013. gada plānošanas periodā bija lēna, kam par iemeslu galvenokārt bija sarežģītas procedūras, pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumi, nepilnības publiskā iepirkuma procedūrās un vājas to iestāžu administratīvās spējas, kuras iesaistītas projektu īstenošanā. Kas attiecas uz transporta infrastruktūru, ieguldījumu administratīvie šķēršļi ir ilgstošās procedūras zemes izmantošanas atļauju saņemšanai un kavēšanās, kas izriet no sūdzību procedūrām Pretmonopola birojā. Attiecībā uz energoefektivitāti valsts programmas energointensitātes samazināšanai ir bijušas sadrumstalotas un izmaksu ziņā neefektīvas. Ir norādes, ka enerģijas ietaupījumu rādītāji neuzlabojas atbilstoši valsts energoefektivitātes rīcības plānam. Attiecībā uz pakalpojumiem ir pierādījumi, ka pastāv regulatīvie ierobežojumi. Tas jo īpaši attiecas uz dažām individuālo profesionālo pakalpojumu nozarēm, kurās šķēršļi ienākšanai un darbībai tirgū, šķiet, ir augstāki nekā vidēji ES. Kvalitatīvu tiešsaistes sabiedrisko pakalpojumu zemais izmantošanas līmenis arī kavē darījumdarbības vides attīstību un atspoguļo piegādes trūkumus. E-pārvaldes pakalpojumos netiek pilnvērtīgi izmantotas tehnoloģiju iespējas uzlabot lietotāja pieredzi, un šo pakalpojumu tehniskās kvalitātes līmenis ir viens no zemākajiem Savienībā. Pieejamie pierādījumi norāda uz to, ka Čehijas Republikā ir salīdzinoši plaši izplatīta izvairīšanās no nodokļu maksāšanas. Šīs problēmas risināšana ir prioritārs jautājums politikas programmā, jo īpaši attiecībā uz PVN. No otras puses, netiek plānoti pasākumi, lai samazinātu salīdzinoši augstās izmaksas, kas saistītas ar nodokļu maksāšanu, vai lai vienkāršotu nodokļu sistēmu. Nodokļu iestāžu piedāvātie pakalpojumi posmā pirms dokumentu iesniegšanas ir ierobežoti. Nodokļu maksātāji nelielā mērā izmanto elektroniskās sistēmas nodokļu deklarāciju iesniegšanai, lai gan ir panākts zināms progress attiecībā uz PVN. Turklāt saskaņā ar jaunākajiem starptautiskajiem ziņojumiem nodokļu iekasēšanas izmaksas ir salīdzinoši augstas. Augstas darba devēju sociālās iemaksas paaugstina jau kopumā augsto darbaspēka nodokļu līmeni, un novirzīšana uz citām jomām, piemēram, uz īpašuma nodokli, ir ierobežota.

               (9)

               Vairāki rādītāji liecina par būtiskām nepilnībām valsts pārvaldē. Ir gūti zināmi panākumi attiecībā uz leģislatīvu un neleģislatīvu pasākumu pieņemšanu 2015. gada pretkorupcijas plāna ietvaros. Parlaments 2015. gada novembrī apstiprināja Līgumu reģistra likumu. Tā savlaicīga īstenošana un turpmāka attīstība uzlabotu publisko iepirkumu konkursu pārredzamību un izmaksu efektivitāti. Tomēr daži svarīgākie korupcijas apkarošanas tiesību akti, piemēram, grozījumi Likumā par interešu konfliktu un jaunais Likums par politisko partiju finansēšanu, arvien ir procesā. Vairākus pieņemtos pasākumus ir grūti īstenot, un tiem ir ierobežota ietekme, savukārt vairāki plānotie pasākumi tiek vairākkārt pārcelti uz nākamo rīcības plānu. Neraugoties uz zināmiem centieniem novērst Čehijas Republikas publiskā iepirkuma sistēmas darbības nepilnības, ir iespējams gūt turpmākus panākumus attiecībā uz konkurenci un tādējādi – lietderīgumu. Tas ir daļēji tāpēc, ka iepirkuma veicējiem trūkst atbilstīgas apmācības un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanā nepietiekama uzmanība tiek pievērsta kvalitātes kritērijiem. Publiskais sektors lielā mērā izmanto procedūras, kas neparedz konkursa rīkošanu un kurām ir ierobežota spēja piesaistīt pretendentus, savukārt apvienoto iepirkumu izmanto reti. Tomēr sagaidāms, ka nesen transponēto publiskā iepirkuma direktīvu par modernizētām publiskā iepirkuma procedūrām īstenošana radīs iespēju publiskā iepirkuma politikā ieviest stratēģisku un uz pierādījumiem balstītu pieeju attiecībā uz profesionalizāciju, publisko iepirkumu apvienošanu, pastiprinātu pievēršanos kvalitātes kritērijiem un iepirkuma veicēju integritāti.

               (10)

               Pēdējos gados ir ievērojami pieauguši ieguldījumi pētniecībā un izstrādē, bet rezultāti joprojām ir vāji, un pastāv bažas par pētniecības un izstrādes infrastruktūras ilgtspēju. Čehijas Republikas pētniecības sistēmā pašlaik tiek īstenotas pamatīgi iekavējušās, taču vērienīgas pārvaldības reformas, jo īpaši attiecībā uz novērtēšanu un finansēšanu. Esošais finansēšanas mehānisms ir sadrumstalots, tas nenodrošina pietiekamu koordināciju starp attiecīgajām struktūrām un skaidru pienākumu un prioritāšu sadalījumu. Tiek izstrādāta visaptveroša pētniecības un izstrādes novērtējuma sistēma, sasaistot to ar finansējumu, bet progress ir lēns. Centieni uzlabot akadēmiskās vides saiknes ar darījumu aprindām ir bijuši vāji. Minētās saiknes vājina publisko pētniecības iestāžu novērtēšanas sistēma, kurā netiek ņemts vērā sadarbības līmenis ar uzņēmumiem.

               (11)

               Parlaments 2016. gada janvārī pieņēma augstākās izglītības reformu. Skolotāja profesijas pievilcība joprojām ir problēma, un uzskata, ka viens no cēloņiem tam ir samērā nelielais atalgojums, tajā pašā laikā skolotāju vidējais vecums palielinās. Lai palielinātu profesijas pievilcību, skolotājiem un pedagoģiskajam personālam tiek izstrādāta jauna karjeras sistēma, taču tās īstenošana ir atlikta. Izglītības rezultāti kopumā ir labi, bet tos spēcīgi ietekmē skolēnu sociālekonomiskie apstākļi. Nelabvēlīgā situācijā esošo grupu, jo īpaši romu, zemie izglītības rezultāti, viennozīmīgi rada bažas. Aplēses liecina, ka ļoti liela daļa romu tautības bērnu priekšlaicīgi pārtrauc mācības. Daudzi romu bērni saņem izglītību ārpus parastās skolu sistēmas, kā rezultātā viņi saskaras ar zemākiem mācību standartiem nekā pārējo iedzīvotāju bērni. Nav pietiekami attīstītas apmācību iespējas skolotājiem, kas tiem palīdzētu risināt minēto jautājumu, un to skolotāju īpatsvars, kas piedalās ar jauktu grupu mācīšanu un iekļaujošu izglītību saistītos profesionālās izaugsmes pasākumos, nav liels. Lai panāktu iekļaujošu izglītību, ir pieņemta virkne leģislatīvu un administratīvu pasākumu, un ir sākta to īstenošana. Sagaidāms, ka tie palīdzēs mazināt plaisu starp romu un pārējo bērnu iegūto izglītības līmeni un panākumiem. Parlaments 2016. gada martā pieņēma grozījumus Izglītības likumā, attiecinot obligāto izglītību arī uz pēdējo pirmsskolas līmeņa izglītības gadu un nodrošinot, ka mazākiem bērniem ir tiesības uz vietu bērnudārzā. Tomēr nevienlīdzība izglītības sistēmā ir šķērslis cilvēkkapitāla kvalitātes uzlabošanai, un turpmākajā dzīvē tā kavē darba tirgus rezultātus.

               (12)

               Darba tirgus situācija Čehijas Republikā ir uzlabojusies, bet nodarbinātības līmeņa turpmāka celšanās būs atkarīga no nepietiekami pārstāvētu grupu lielākas līdzdalības. Tās ietver sievietes ar maziem bērniem, mazkvalificētus darba ņēmējus un romu kopienas pārstāvjus. Valsts nodarbinātības dienestu ietekmes spēja apvienojumā ar atbilstošu un pienācīgi mērķorientētu aktīvu darba tirgus politiku un individualizētiem pakalpojumiem veicinātu neaizsargātu iedzīvotāju grupu līdzdalību. Sieviešu, kurām ir mazi bērni, līdzdalību darba tirgū kavē tas, ka pastāvīgi trūkst cenu ziņā pieejamu un kvalitatīvu bērnu aprūpes pakalpojumu, jo īpaši bērniem vecumā līdz trim gadiem, un pārāk maz tiek izmantots elastīgs darbalaika režīms. Lai risinātu jautājumu par trūkstošajiem bērnu aprūpes pakalpojumiem, pēdējos gados ir īstenoti daži pasākumi, tomēr ir iespējams īstenot lielākus centienus.

               (13)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu Čehijas Republikas ekonomikas politikas analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Čehijas Republikai adresētajiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu būtiskumu attiecībā uz ilgtspējīgu fiskālo un sociālekonomisko politiku Čehijas Republikā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (14)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu (5) sagaidāms, ka Čehijas Republika ievēros Stabilitātes un izaugsmes paktu,

         AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Veikt pasākumus nolūkā nodrošināt publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā, ņemot vērā nākotnes riskus veselības aprūpes jomā. Pieņemt tiesību aktus nolūkā nostiprināt fiskālo sistēmu.

               2.

               Samazināt regulatīvos un administratīvos šķēršļus ieguldījumiem, jo īpaši transporta un enerģētikas nozarē, un palielināt e-pārvaldes pakalpojumu pieejamību. Pieņemt atlikušās pretkorupcijas reformas un uzlabot publiskā iepirkuma praksi.

               3.

               Stiprināt pētniecības un izstrādes sistēmas pārvaldību un veicināt saiknes starp augstskolām un uzņēmumiem. Vairot skolotāja profesijas pievilcību un veikt pasākumus nolūkā palielināt nelabvēlīgā situācijā esošu bērnu, tostarp romu, iekļaušanu parastajās skolās un pirmsskolas izglītības iestādēs. Novērst šķēršļus, kas kavē nepietiekami pārstāvēto grupu, jo īpaši sieviešu, lielāku līdzdalību darba tirgū.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (4)  Padomes Direktīva 2011/85/ES (2011. gada 8. novembris) par prasībām dalībvalstu budžeta struktūrām (OV L 306, 23.11.2011., 41. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Eiropas centrālās bankas ieteikums (2004. gada 30. jūlijs) — Eiropas Savienības Padomei par Banca d'Italia ārējo revidentu (ECB/2004/17)

text:
               10.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2004. gada 30. jūlijs)
   Eiropas Savienības Padomei par Banca d'Italia ārējo revidentu
   (ECB/2004/17)
   (2004/C 202/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtus, un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eirosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Banca d'Italia pašreizējā ārējā revidenta pilnvaru laiks ir beidzies, un tas netiks pagarināts. Tādēļ vajadzīgs iecelt ārējo revidentu laika posmam, kas sākas 2004. finanšu gadā.

               (3)

               Banca d'Italia saskaņā ar valsts iepirkuma noteikumiem ir izvēlējusies jaunu ārējo revidentu, un ECB uzskata, ka tas atbilst vajadzīgajām prasībām.

               (4)

               Ārējā revidenta pilnvaru laiks ir trīs gadi, un tas var tikt pagarināts,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   PricewaterhouseCoopers SpA tiek ieteikts par Banca d'Italia ārējo revidentu uz trīs gadus ilgu laika posmu, kas var tikt pagarināts un kas sākas 2004. finanšu gadā.

      Frankfurtē pie Mainas, 2004. gada 30. jūlijā

            ECB priekšsēdētājs

         Jean-Claude TRICHET


title: Padomes Ieteikums ( 2013. gada 26. novembris ) par veselību veicinošu fizisko aktivitāšu popularizēšanu dažādās nozarēs

text:
               4.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2013. gada 26. novembris)
   par veselību veicinošu fizisko aktivitāšu popularizēšanu dažādās nozarēs
   2013/C 354/01
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 292. pantu saistībā ar 165. un 168. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Ieguvumi, ko sniedz fiziskās aktivitātes, tostarp regulāras sporta nodarbības un trenēšanās, visā dzīves gaitā, ir ievērojami, un tie cita starpā mazina sirds un asinsvadu slimību, dažu vēža tipu un diabēta risku, uzlabo balsta un kustību aparāta veselību un ķermeņa svara kontroli, kā arī labvēlīgi ietekmē garīgās veselības attīstību un izziņas procesus. Fiziskās aktivitātes, ko ieteikusi Pasaules veselības organizācija (PVO), ir svarīgas visām vecuma grupām un īpaši nozīmīgas bērniem, strādājošajiem un veciem cilvēkiem.

               (2)

               Fiziskās aktivitātes, kas ir priekšnosacījums veselīgam dzīvesveidam un veselīgam darbaspēkam, veicina stratēģijā “Eiropa 2020” noteikto pamatmērķu sasniegšanu, jo īpaši attiecībā uz izaugsmi, produktivitāti un veselību.

               (3)

               Lai gan dažās dalībvalstīs iepriekšējos gados publiskā sektora iestādes ir pastiprinājušas centienus popularizēt veselību veicinošas fiziskās aktivitātes (HEPA), fizisko aktivitāšu trūkums Savienībā joprojām ir nepieņemami augsts. Lielākā daļa Eiropas iedzīvotāju nepietiekami iesaistās fiziskajās aktivitātēs, un 60 % ar sportu vai fiziskām nodarbībām nodarbojas reti vai nenodarbojas nemaz. Fiziskās aktivitātes trūkums brīvā laika pavadīšanā biežāk tiek novērots zemākajās sociāli ekonomiskajās grupās. Pašlaik nekas neliecina, ka Savienībā kopumā šīs negatīvās tendences uzlabotos.

               (4)

               Fiziskās aktivitātes trūkums ir atzīts par vienu no galvenajiem priekšlaicīgas mirstības un slimību riska faktoriem valstīs ar augstiem ienākumiem visā pasaulē, un tas izraisa vairāk nekā 1 miljona cilvēku nāvi PVO Eiropas reģionā vien. Kaitējošie faktori, ko izraisa fizisko aktivitāšu trūkums Savienībā, ir uzskatāmi dokumentēti tāpat kā ievērojamās tiešās un netiešās izmaksas ekonomikai, kuras saistītas ar fizisko aktivitāšu trūkumu un tā izraisītajām veselības problēmām, jo īpaši ņemot vērā, ka lielākā daļa Eiropas sabiedrības strauji noveco.

               (5)

               Neseni pētījumi liecina, ka sēdošs dzīvesveids varētu būt ar veselības stāvokli saistīts riska faktors neatkarīgi no fiziskās aktivitātes ietekmes. Savienībā šie konstatējumi būtu jāņem vērā, apsverot turpmākas darbības šajā jomā.

               (6)

               Attiecībā uz fizisko aktivitāšu līmeni pastāv būtiskas atšķirības starp dalībvalstīm. Lai gan dažās no tām ir gūti ievērojami panākumi to iedzīvotāju īpatsvara palielināšanā, kuri veic fiziskās aktivitātes minimālajā ieteicamajā līmenī, daudzās citās dalībvalstīs panākumu nav vai situācija ir pat pasliktinājusies. Pašreizējai politikai līdz šim nav bijusi izšķiroša ietekme fizisko aktivitāšu trūkuma novēršanā Savienībā kopumā. Ļoti daudz var mācīties no veiksmīgām pieejām HEPA politikas izstrādē un īstenošanā.

               (7)

               Sporta izglītība skolā var būt efektīvs instruments, lai palielinātu izpratni par HEPA nozīmīgumu, un skolas var viegli un efektīvi konkrēti aicināt īstenot darbības šajā ziņā.

               (8)

               Vairākas politikas jomas, jo īpaši sports un veselība, var veicināt fizisko aktivitāšu popularizēšanu un radīt jaunas iespējas Savienības iedzīvotājiem kļūt fiziski aktīviem. Lai šīs iespējas varētu izmantot pilnībā un lai tādējādi varētu palielināt fizisko aktivitāšu līmeni, HEPA popularizēšanas jomā ir nepieciešama stratēģiska starpnozaru pieeja, tostarp visu attiecīgo ministriju, struktūru un organizāciju, it īpaši sporta kustības, iesaiste visos līmeņos, un ir jāņem vērā paveiktais un notiekošais politiskais darbs. Plašākas informācijas un labāku datu pieejamība par fizisko aktivitāšu līmeni un HEPA popularizēšanas politiku ir būtisks elements šā procesa virzīšanā un prasība politikas novērtējumam, kura mērķis ir nākotnē palielināt politikas izstrādes un īstenošanas efektivitāti.

               (9)

               ES Fiziskās aktivitātes pamatnostādnēs (ES FAP) (1), kuras minētas Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju 2012. gada 27. novembra secinājumos (2) par HEPA popularizēšanu un Padomes secinājumos ar nosaukumu “Veselīga novecošana mūža garumā” (3), ir atbalstīta starpnozaru pieeja, kas aptver visas tematiskās jomas, kuras ir būtiskas HEPA popularizēšanā.

               (10)

               Savukārt 2011. gada Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai ar nosaukumu “Attīstīt Eiropas dimensiju sportā” Komisija un dalībvalstis ir aicinātas, balstoties uz ES FAP, turpināt virzību uz valstu pamatnostādņu izstrādi, tostarp pārskatīšanas un koordinēšanas procesu, un apsvērt šajā jomā ierosināt pieņemt Padomes ieteikumu.

               (11)

               Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju rezolūcijā par Eiropas Savienības sporta darba plānu 2011.–2014. gadam (4) tika atzīta vajadzība nostiprināt sadarbību starp Komisiju un dalībvalstīm sporta jautājumos dažās prioritārās jomās, tostarp HEPA popularizēšanā. “Sporta, veselības un dalības jautājumu” ekspertu grupa, kas izveidota 2011. gada vidū darba plāna kontekstā, 2012. gada jūlijā pauda atbalstu jaunai Savienības HEPA popularizēšanas iniciatīvai.

               (12)

               Padomes 2012. gada 27. novembra secinājumos par HEPA popularizēšanu tika atzīta vajadzība turpināt rīcību Savienības līmenī un izteikts aicinājums Komisijai sagatavot priekšlikumu Padomes ieteikumam, tajā paredzot arī mērenu pārraudzības sistēmu, pamatojoties uz vairākiem rādītājiem, kas aptver tematiskās jomas, kuras paredzētas ES FAP,

         AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM:

               1)

               censties panākt efektīvu HEPA politiku, izstrādājot starpnozaru pieeju, kas ietver tādas politikas jomas kā sports, veselība, izglītība, vide un transports, ņemot vērā ES FAP, kā arī citas būtiskas nozares, un ievērojot konkrētās valsts specifiku. Šiem centieniem būtu jāietver:

                           a)

                              HEPA popularizēšanai paredzēto valsts stratēģiju un starpnozaru politikas pakāpenisku izstrādi un īstenošanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi;

                           b)

                           ja tas tiek uzskatīts par atbilstīgu – šādu stratēģiju vai politikas īstenošanai paredzētu konkrētu darbību identificēšanu rīcības plānā;

               2)

               fiziskās aktivitātes līmeņa un HEPA politikas pārraudzīšanu atbilstoši konkrētās valsts apstākļiem, izmantojot mērenās pārraudzības sistēmu (5) un rādītājus, kas noteikti pielikumā;

               3)

               valsts HEPA kontaktpunktu (6), kas atbalsta minēto pārraudzības sistēmu, izraudzīšanos sešu mēnešu laikā no šā ieteikuma pieņemšanas un saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi, kā arī Komisijas informēšanu par kontaktpunktu izraudzīšanos.
               Valsts HEPA kontaktpunktiem īpaši tiks uzticēts uzdevums koordinēt procesu, kurā pārraudzības sistēmas vajadzībām tiek nodrošināta pieeja datiem par fiziskām aktivitātēm; minētie dati būtu jāievada esošajā PVO Eiropas datubāzē par uzturu, aptaukošanos un fizisko aktivitāti (NOPA); tiem būtu arī jāveicina departamentu sadarbība HEPA politikas jomā;

               4)

               ciešu savstarpējo sadarbību un sadarbību ar Komisiju, iesaistoties regulārā informācijas un labas prakses apmaiņā par HEPA popularizēšanu attiecīgajās Savienības līmeņa struktūrās, kas atbildīgas par sportu un veselību, lai tādējādi nodrošinātu pamatu politikas koordinācijas nostiprināšanai.

         AR ŠO AICINA Komisiju:

               1)

               palīdzēt dalībvalstīm valsts stratēģiju pieņemšanā, starpnozaru HEPA politikas pieeju izstrādē un attiecīgo rīcības plānu īstenošanā, veicinot informācijas un labas prakses apmaiņu, efektīvu savstarpēju mācīšanos, tīklu veidošanu un veiksmīgu HEPA popularizēšanas pieeju apzināšanu;

               2)

               saskaņā ar pielikumā minētajiem rādītājiem sekmēt HEPA pārraudzības sistēmas izveidi un darbību, pamatojoties uz šajā jomā pastāvošajiem pārraudzības un datu vākšanas veidiem un pēc iespējas labāk izmantojot esošo informāciju un datus:

                           a)

                           ar zinātnes ekspertu palīdzību valsts HEPA kontaktpunktiem un – attiecīgā gadījumā – citiem attiecīgo publiskā sektora iestāžu pārstāvjiem sniegt mērķtiecīgu atbalstu spēju veidošanai un mācību nodrošināšanai, tostarp saistībā ar datu vākšanas procesu;

                           b)

                           izvērtēt iespēju saistībā ar šo pārraudzības sistēmu savāktos datus izmantot, lai reizi trijos gados sagatavotu Eiropas statistiku par fizisko aktivitāšu līmeni;

                           c)

                           atbalstīt PVO centienus turpināt pilnveidot fizisko aktivitāšu aspektu NOPA, pielāgojot datubāzi pielikumā paredzētajai pārraudzības sistēmai;

                           d)

                           atbalstīt PVO un cieši sadarboties ar to, lai sagatavotu un izdotu konkrētai valstij adresētus pārskatus par HEPA un analizētu HEPA tendences;

               3)

               pamatojoties uz informāciju, kas sniegta pārraudzības sistēmā noteiktās ziņošanas kārtības ietvaros, un uz citu attiecīgu informāciju par HEPA politikas izstrādi un īstenošanu, ko sniegušas dalībvalstis, reizi trijos gados ziņot par šā ieteikuma īstenošanā gūtajiem panākumiem un izvērtēt šā ieteikuma pievienoto vērtību.

      Briselē, 2013. gada 26. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. A. BARAKAUSKAS

      (1)  ES Fiziskās aktivitātes pamatnostādnes, kas 2008. gada novembrī tika atzinīgi novērtētas par sportu atbildīgo ES ministru neoficiālās sanāksmes prezidentvalsts secinājumos.

      (2)  OV C 393, 19.12.2012., 22. lpp.

      (3)  OV C 396, 21.12.2012., 8. lpp.

      (4)  OV C 162, 1.6.2011., 1. lpp.

      (5)  Pārraudzības sistēmā ietvers obligāto ziņošanas prasību kopumu attiecībā uz HEPA popularizēšanas vispārējiem aspektiem, ko var izmantot visas dalībvalstis. To īstenos ciešā saiknē un sadarbībā ar PVO, tādējādi izvairoties no dubultas datu vākšanas.

      (6)  Kontaktpunkts būs galvenā kontaktpersona dalībvalstī informācijas un datu sniegšanai atbilstīgi pielikumā dotajai rādītāju tabulai – tā būs daļa no anketas, kuru PVO nosūtīs kontaktpunktiem.

      PIELIKUMS
      Ierosinātie rādītāji Eiropas Savienības HEPA līmeņu un HEPA politikas izvērtēšanai, ņemot vērā ES Fiziskās aktivitātes pamatnostādnes (ES FAP) (1)

                  ES FAP tematiskās jomas

                  Ierosinātie rādītāji un mainīgie/vienības

                  Datu pieejamība

                  Starptautiskie ieteikumi un pamatnostādnes fiziskās aktivitātes jomā
                  (ES FAP 1–2)

                              1.

                              Valsts ieteikumi par fizisko aktivitāti veselībai
                              Jā/nē

                      (5)

                              2.

                              Pieaugušie, kas ievēro PVO ieteikumus par minimālo fizisko aktivitāti veselībai vai līdzvērtīgus valsts ieteikumus
                              Tādu pieaugušo procentuāla daļa, kuri nedēļā vismaz 150 minūtes nodarbojas ar mērenas intensitātes fiziskajām aktivitātēm vai 75 minūtes – ar augstas intensitātes aktivitātēm, vai līdzvērtīgu kombināciju

                      (5)

                              3.

                              Bērni un pusaudži, kas ievēro PVO ieteikumus par minimālo fizisko aktivitāti veselībai, vai līdzvērtīgus valsts ieteikumus
                              Tādu bērnu un pusaudžu procentuāla daļa, kas katru dienu vai vismaz 5 dienas nedēļā vismaz 60 minūtes nodarbojas ar mērenas līdz augstas intensitātes fiziskajām aktivitātēm

                      (5)

                  Starpnozaru pieeja
                  (ES FAP 3–5)

                              4.

                              Valsts HEPA popularizēšanas koordinācijas mehānisms
                              Jā/nē; ja “jā”: papildu informācija

                      (5)

                              5.

                              Finansējums, kas piešķirts tieši HEPA popularizēšanai
                              Pa nozarēm (veselība, sports, transports u.c.):

                                          —

                                          kopējais finansējums,

                                          —

                                          uz vienu iedzīvotāju,

                                          —

                                          pēc iekšzemes kopprodukta pēc pirktspējas paritātes uz vienu iedzīvotāju (izteikts euro)

                      (2)

                  “Sports”
                  (ES FAP 6–13)

                              6.

                              Valsts politika “sports visiem” un/vai rīcības plāns
                              Jā/nē; ja “jā”: papildu informācija

                      (5)

                              7.

                              Uz veselību vērsti sporta klubi (veselības programmas sporta klubi)

                                 HEPA Eiropa / TAFISA projekta izstrādāto pamatnostādņu īstenošana: jā/nē; ja “jā”: apraksts

                      (3)

                              8.

                              Sistēma, kas palīdz uzlabot zemu sociāli ekonomisko grupu piekļuvi atpūtas vai fizisku nodarbību iespējām
                              Šāda sistēma pastāv: jā / ir paredzēta nākamajos 2 gados / nē; un ja “jā”: apraksts

                      (4)

                              9.

                              Mērķa grupas, uz kurām attiecas valsts HEPA politika
                              Pēc mērķa grupas (grupas, kurām fiziskā aktivitāte ir īpaši vajadzīga (piemēram, zemākās sociāli ekonomiskās grupas, cilvēki ar zemiem fiziskās aktivitātes līmeņiem, vecāki cilvēki, etnisko minoritāšu pārstāvji u.c.))

                      (5)

                  “Veselība”
                  (ES FAP 14–20)

                              10.

                              Fizisko aktivitāšu un sēdoša dzīvesveida pārraudzība un novērošana
                              Valsts veselības pārraudzības sistēmā ir iekļautas fiziskās aktivitātes un sēdošs dzīvesveids: jā/nē; ja “jā”: papildu informācija

                      (4)

                              11.

                              Veselības aprūpes speciālistu veikta konsultēšana par fiziskajām aktivitātēm
                              Konsultēšana par fiziskajām aktivitātēm: jā/nē; ja “jā” – vai tās izmaksas tiek atlīdzinātas kā primārās veselības aprūpes pakalpojumu daļa: jā/nē

                      (4)

                              12.

                              Fiziskās aktivitātes mācība veselības aprūpes speciālistu izglītības programmā

                                          —

                                          stundu skaits medmāsām, ārstiem

                                          —

                                          obligāti vai fakultatīvi

                                          —

                                          skaidrs vērtējums un akreditācijas struktūras, lai atspoguļotu attiecīgā temata mācību rezultātus

                      (3)

                  “Izglītība”
                  (ES FAP 21–24)

                              13.

                              Sporta izglītība pamatskolās un vidusskolās

                                          —

                                          stundu skaits skolas līmenī

                                          —

                                          obligāti vai fakultatīvi

                                          —

                                          valsts vai reģionāla līmeņa regulējums

                      (4)

                              14.

                              Programmas ar skolu saistītu fizisko aktivitāšu popularizēšanai
                              Pastāv valsts vai reģionāla programma: jā/nē; ja “jā”: papildu informācija

                      (3)

                              15.

                                 HEPA iekļaušana sporta pedagogu mācībās

                                 HEPA ir modulis sporta pedagogu apmācībā bakalaura un/vai maģistra grāda līmeņa studijās: jā/nē; obligāti/fakultatīvi

                      (3)

                              16.

                              Programmas, kā popularizēt aktīvu nokļūšanu skolā
                              Valsts vai reģionālas (attiecīgā gadījumā) programmas, lai popularizētu aktīvu nokļūšanu skolā (piemēram, iešana, autobusi, velosipēdi): jā/nē, ja “jā”: apraksts

                      (4)

                  “Vide, pilsētvides plānošana un sabiedrības drošība”
                  (ES FAP 25–32)

                              17.

                              Braukšana ar velosipēdu/iešana
                              Galvenais jūsu ikdienas gaitās izmantotais transportlīdzeklis (mašīna, motocikls, sabiedriskais transports, iešana, velosipēds, citi)

                      (5)

                              18.

                              Eiropas pamatnostādnes par infrastruktūru uzlabošanu fiziskajām aktivitātēm brīvajā laikā
                              Eiropas pamatnostādnes par infrastruktūru uzlabošanu fiziskajām aktivitātēm brīvajā laikā tiek sistemātiski piemērotas, lai plānotu, veidotu un pārvaldītu infrastruktūras:
                              jā / vēl nē, bet to ir paredzēts darīt nākamo 2 gadu laikā / nē

                      (3)/ (4)

                  “Darba vide”
                  (ES FAP 33–34)

                              19.

                              Programmas, kā popularizēt aktīvu nokļūšanu darbā
                              Pastāv valsts vai reģionāla (attiecīgā gadījumā) veicināšanas pasākumu programma attiecībā uz uzņēmumiem vai darba ņēmējiem, lai popularizētu aktīvu nokļūšanu darba vietā (piemēram, iešana, braukšana ar velosipēdu): jā/nē; ja “jā”: apraksts

                      (4)

                              20.

                              Programmas fiziskās aktivitātes veicināšanai darbavietā
                              Pastāv valsts vai reģionāla (attiecīgā gadījumā) veicināšanas pasākumu programma attiecībā uz uzņēmumiem, lai sekmētu fizisku aktivitāti darba vietā (piemēram, sporta zāles, dušas, kāpnes pastaigām u. c.): jā/nē

                      (4)

                  “Vecāka gadagājuma pilsoņi”
                  (ES FAP 35-37)

                              21.

                              Programmas vietējiem intervences pasākumiem, kas paredzēti, lai popularizētu fizisko aktivitāti vecāka gadagājuma cilvēku vidū
                              Pastāv programmas vietējiem intervences pasākumiem, kas paredzēti, lai popularizētu fizisko aktivitāti vecāka gadagājuma cilvēku vidū: jā/nē; ja “jā”: apraksts

                      (4)

                  “Rādītāji/novērtējums”
                  (ES FAP 38)

                              22.

                              Valsts HEPA politika, kurā ietverts novērtējuma plāns
                              x no y valsts HEPA politikas jomām (sports, veselība, transports, vide, pa nozarēm) ir ietverts skaidrs nolūks veikt novērtējumu vai novērtējuma plāns

                      (5)

                  “Sabiedrības informētība”
                  (ES FAP 39)

                              23.

                              Valsts mēroga kampaņa iedzīvotāju informēšanai par fiziskajām aktivitātēm
                              Jā/nē; ja “jā”: apraksts

                      (4)

         (1)  Paredzams, ka informācija un dati, ko dalībvalstīm iesaka sniegt saistībā ar mēreno pārraudzības sistēmu, laika gaitā uzlabosies. Ir ierosināts atbalstu šai sistēmai sniegt no šajā ieteikumā paredzētajām sadarbības un spēju veidošanas darbībām.

         (2)  dati vēl nav savākti.

         (3)  dati vēl nav savākti, bet ir paredzēti NOPA datu bāzē.

         (4)  dati ir pieejami (t. i., tie ir ietverti konkrētas valsts veidnēs vai citos pieejamos avotos), bet vēl nav apstiprināti, vai ir jāatjaunina.

         (5)  NOPA pieejamie un apstiprinātie dati.