				|

		52013DC0354

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Dānijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas konverģences programmu 2012.-2016. gadam /* COM/2013/0354 final - 2013/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Dānijas 2013. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas konverģences programmu 2012.‑2016. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu
un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas
stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par
to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības
stratēģiju – "Eiropa 2020" –, kam pamatā būtu
ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot
uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai
palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī
– lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnēm[5],
kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Valstu vai to valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
rīcībpolitiku. Viņi pieņēma lēmumu par
dalībvalstu līmenī veicamo rīcību, jo īpaši
paužot ciešu apņēmību sasniegt stratēģijas „Eiropa 2020”
mērķus un īstenot konkrētām valstīm
adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada 6. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Dānijas 2012. gada valsts reformu
programmu un sniedza savu atzinumu par Dānijas atjaunināto
konverģences programmu 2011.-2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada 28. novembrī
pieņēma Gada izaugsmes pētījumu[6], tādējādi
uzsākot 2013. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas
pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada
28. novembrī pieņēma arī brīdinājuma
mehānisma ziņojumu[7],
kurā tā identificēja Dāniju kā vienu no
dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts
padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada 14. martā
apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes
sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu un uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, sekmēt
izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un
krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)       Komisija 2013. gada 10. aprīlī
atbilstoši 5. pantam Regulā (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā
novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību,
darīja zināmus atklātībai tās
padziļinātā pārskata rezultātus[8] par Dāniju. Komisijas
veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Dānijā
pastāv makroekonomiskā nelīdzsvarotība, taču tā
nav pārmērīga.
(8)       Dānija 2013. gada 30. aprīlī
iesniedza savu 2013. gada konverģences programmu, kas attiecas uz
laikposmu no 2012. līdz 2016. gadam, un savu 2013. gada valsts
reformu programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai
ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(9)       Pamatojoties uz 2013. gada
konverģences programmas izvērtējumu atbilstīgi Padomes
Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu
pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Scenārijs,
kas 2013. gadā paredz 0,7 % un 2014. gadā 1,6 %
IKP pieaugumu, lielā mērā saskan ar Komisijas 2013. gada
pavasara prognozes rādītājiem – 0,7 % un 1,7 %.
Konverģences programmā ir izklāstīta budžeta
stratēģija, kuras mērķis ir novērst
pārmērīgo deficītu un līdz 2013. gadam
izpildīt Dānijas vidējā termiņa mērķi
nepārsniegt strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no
IKP, tādējādi atspoguļojot Stabilitātes un izaugsmes
pakta mērķus. Programma ir vērsta uz vispārējās
valdības budžeta deficītu 1,7 % apmērā no IKP 2013. gadā
un 1,8 % apmērā no IKP 2014. gadā, kas atbilst
Komisijas ierosinātajam pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūras termiņam. Pamatojoties uz
strukturālās budžeta bilances aprēķiniem, gada vidējie
fiskālie pasākumi 2011.‑2013. gadā atbilst Padomes
sniegtajiem ieteikumiem pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūras ietvaros. Tiek lēsts, ka valdības
reālie izdevumi (ieskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus)
2013. gadā nepieaugs un 2014. gadā pieaugs par 0,4 %,
kas atbilst abiem gadiem noteiktajam izdevumu kritērijam. Dānijas
valsts finanšu sistēma kopumā ir stabila, un valsts jau ir sasniegusi
savu vidējā termiņa mērķi. Tomēr, tā kā
Dānijas sabiedrība noveco un tajā pastāv
vērienīga rīcībpolitika labklājības jomā,
Dānijai ir būtiski saglabāt stabilu un ilgtspējīgu
fiskālās politikas sistēmu un noturēt deficītu zem
Līgumā noteiktā kritērija 3 % apmērā no IKP.

(10)     Dānija 2012. gadā
pabeidza invaliditātes pensiju un subsidēto nodarbinātības
shēmu („elastīga darba”) reformu, un tā stājās
spēkā 2013. gada 1. janvārī. Šīs reformas
ietver nozīmīgus pasākumus Dānijas darbaspēka
piedāvājuma palielināšanai. Tomēr joprojām ir
svarīgi uzlabot to iedzīvotāju nodarbināmību, kuri ir
vistālāk atstumti no darba tirgus un starp kuriem ir migrantu
izcelsmes iedzīvotāji, ilgstoši bezdarbnieki un mazkvalificēts
darbaspēks. Lai gan Dānijas valdības vērienīgā
reformu programma ir vērtējama atzinīgi, ir svarīgi
nodrošināt, lai Dānijas izslavētais „elastdrošības” modelis
turpinātu atvieglot pāreju no bezdarba uz nodarbinātību,
vienlaikus ierobežojot marginalizāciju un sociālo atstumtību.
Šajā sakarībā svarīga loma ir izglītībai,
apmācībai un kvalifikācijas celšanai.
(11)     Dānijā
izglītība ir pamatoti izvirzīta kā prioritāte.
Neskatoties uz to, ir nepieciešams turpināt centienus uzlabot
izglītības un apmācības sistēmu kvalitāti un
rentabilitāti, tostarp pabeidzot īstenot uzsāktās reformas.
Ierosinātā pamatizglītības un zemākā
līmeņa vidējās izglītības sistēmu reforma ir
pareizas ievirzes, un paredzams, ka tā pozitīvi ietekmēs skolu
sistēmas rentabilitāti un izglītības kvalitāti,
tostarp skolēnu sasniegto izglītības līmeni.
Profesionālās izglītības jomā Dānijas
valdība ir veikusi pasākumus, lai stiprinātu jauniešu
profesionālās izglītības kvalitāti un nodrošinātu
vajadzīgās mācekļu vietas privātos
uzņēmumos. Valdība, pašvaldības, reģioni un
sociālie partneri ir izveidojuši komiteju, kuras uzdevums ir rast
pastāvīgu risinājumu, lai nodrošinātu vajadzīgo skaitu
mācekļu vietu un uzlabotu profesionālās izglītības
un apmācības (PIA) sistēmas kvalitāti.
Ilgtspējīgi un vērienīgi risinājumi
attiecībā uz mācekļu vietu trūkumu un
priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas augstajiem
rādītājiem jauniešu profesionālās izglītības
sistēmā Dāniju labāk sagatavotu nākotnē
paredzamajam prasmju pieprasījumam darba tirgū un uzlabotu
produktivitāti.
(12)     Dānija varētu
panākt lielāku ekonomikas izaugsmi, novēršot konkurences
šķēršļus vietējo un mazumtirdzniecības pakalpojumu
jomā, jo šī nozare Dānijas ekonomikā ir nozīmīga.
Dānijas valdība 2012. gadā nāca klajā ar jaunu
konkurences likumu, kas ir vērtējams kā svarīgs solis
pareizajā virzienā. Ar pārskatīto konkurences tiesisko
regulējumu tiek ieviesti efektīvāki mehānismi konkurences
regulējuma izpildes nodrošināšanai, un tas pilnībā atbilst 2012. gada
ieteikuma attiecīgajai daļai. Tomēr iespējams pielikt
lielākas pūles, lai nodrošinātu nozaru un sabiedriskā
sektora pakalpojumu jomās veikto pasākumu efektivitāti, kuru
uzdevums ir veicināt konkurenci un tirgus darbību. Vairākas
politikas iniciatīvas šajās jomās joprojām ir
agrīnā stadijā, un jāturpina centieni nodrošināt to
efektīvu īstenošanu.
(13)     Lai izvērtētu
draudus finanšu un ekonomikas stabilitātei, pagājušajā gadā
ir veikta svarīga analīze par mājsaimniecību parādiem
valsts un ES līmenī. Pašlaik šķiet, ka finanšu stabilitātes
apdraudējuma risks ir ierobežots, taču jāturpina to
uzraudzīt. Dānijas iestādes ir veikušas virkni pasākumu,
lai uzlabotu hipotekāro kredītu sistēmas noturību. Starp
šiem pasākumiem ir mājokļu hipotekāro kredītu riska
atzīmju sistēma un ierobežojumi, ko piemēro kredītiem ar mainīgo
procentu likmi un/vai atliktu amortizāciju. Hipotekāro kredītu
iestādes pēc savas iniciatīvas veikušas pasākumus, lai
panāktu, ka tiek sniegts papildu nodrošinājums. Visi minētie
pasākumi ir pareizas ievirzes, taču tie būs rūpīgi
jāuzrauga, lai pārliecinātos, vai tiem ir cerētā
ietekme. Komisija vērtēs Dānijas regulāros ziņojumus
par šajā kontekstā veikto pasākumu ietekmi. Laika gaitā
vajadzētu pārskatīt Dānijā noteiktos īpašuma
nodokļus, lai mazinātu pastāvošos kropļojumus un
stiprinātu to pretcikliskās iezīmes.
(14)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi visaptverošu Dānijas ekonomikas politikas
analīzi. Tā izvērtēja konverģences programmu un valsts
reformu programmu un nāca klajā ar padziļinātu pārskatu.
Tā ņēma vērā ne tikai to lietderību
ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidei, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un
norādēm, pamatojoties uz vajadzību nostiprināt Eiropas
Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas
panākams, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES
līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi Eiropas pusgada
kontekstā ir sniegti turpmāk izklāstītajā 1. līdz
3. ieteikumā.
(15)     Ņemot vērā šo
izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Dānijas
konverģences programmu, un tās atzinums[9] ir atspoguļots jo
īpaši turpmāk izklāstītajā 1. ieteikumā,
(16)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Dānijas valsts reformu programmu un
konverģences programmu. Padomes ieteikumi atbilstoši 6. pantam
Regulā (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un
koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, ir
atspoguļoti turpmāk izklāstītajā 3. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Dānijai
laikposmā no 2013. gada līdz 2014. gadam rīkoties
šādi.
1.           2013. gadā
īstenot plānoto budžeta stratēģiju, lai līdz 2013. gadam
nodrošinātu pārmērīga deficīta novēršanu.
Turklāt 2014. gadā un turpmāk īstenot budžeta
stratēģiju tā, lai nodrošinātu pienācīgus
fiskālos pasākumus, lai arī turpmāk izpildītu
vidējā termiņa mērķi.
2.           Veikt turpmākus
pasākumus, lai uzlabotu to cilvēku nodarbināmību, kuri
darba tirgū ir atstumti un starp kuriem ir migrantu izcelsmes
iedzīvotāji, ilgstoši bezdarbnieki un mazkvalificēts
darbaspēks. Uzlabot profesionālās apmācības
kvalitāti, lai samazinātu priekšlaicīgas mācību
pārtraukšanas rādītājus, un palielināt
mācekļu vietu skaitu. Īstenot pamatizglītības un
zemākā līmeņa vidējās izglītības
reformu, lai paaugstinātu skolēnu sasniegto izglītības
līmeni, un uzlabot izglītības sistēmas rentabilitāti.
3.           Turpināt centienus
novērst konkurences šķēršļu pakalpojumu jomā, tostarp
mazumtirdzniecības un būvniecības nozarē, un uzlabot
sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas efektivitāti.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011.,
25. lpp.
[3]               COM(2013) 354 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[5]               Padomes 2013. gada 22. aprīļa
Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 115 final.
[9]               Saskaņā ar Regulas
(EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Somijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2017. gada stabilitātes programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/114

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Somijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2017. gada stabilitātes programmu
   (2017/C 261/25)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Somija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku, ko apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Padome 2017. gada 21. martā pieņēma Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (“ieteikums par eurozonu”) (3).

               (2)

               Ņemot vērā to, ka Somija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Somijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu īstenošana, kā tas ir atspoguļots 1. un 2. ieteikumā turpmāk.

               (3)

               2017. gada ziņojums par Somiju tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Somijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Somijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2017. gada 22. februārī. Komisijas veiktā analīze ļāva secināt, ka Somijā nav makroekonomikas nelīdzsvarotības.

               (4)

               Somija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (6)

               Somija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno nominālās budžeta bilances pasliktināšanos no -1,9 % no IKP 2016. gadā līdz -2,3 % no IKP 2017. gadā, kam sekotu strauja uzlabošanās, 2020. gadā sasniedzot -0,2 %. Paredzēts, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – deficīts 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē – tiktu sasniegts, sākot no 2019. gada. Tomēr, balstoties uz pārrēķināto (5) strukturālo bilanci, vidēja termiņa budžeta mērķis tiks sasniegts tikai no 2020. gada. Saskaņā ar 2017. gada stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2017. gadā sasniegs maksimālo apmēru – 64,7 % no IKP, bet 2020. gadā samazināsies līdz 62,7 %. Makroekonomikas scenārijs, kas ir šo budžeta prognožu pamatā, šķiet labvēlīgs, īpaši attiecībā uz 2018. un 2019. gadu. Scenārijs balstās uz prognozi, ka nodarbinātība 2018.–2019. gadā pieaugs gandrīz par 2 % gadā, kas ievērojami pārsniedz vidējo gada pieaugumu pēdējo desmit gadu gaitā (+0,2 %).

               (7)

               Komisija 2017. gada 22. maijā sniedza ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu, jo Somijas vispārējās valdības parāds pārsniedza atsauces vērtību 60 % apmērā no IKP. Ziņojumā secināts, ka, ņemot vērā visu svarīgo faktoru izvērtējumu, būtu jāuzskata, ka parāda kritērijs ir ievērots.

               (8)

               2017. gada stabilitātes programmā norādīts, ka bēgļu ārkārtas pieplūduma ietekme uz budžetu ir ievērojama, un sniegti atbilstoši pierādījumi par šo papildu budžeta izmaksu apmēru un būtību. Saskaņā ar 2017. gada stabilitātes programmu izmaksas 2016. gadā bija 0,34 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas datiem attiecināmie papildu izdevumi 2016. gadā sasniedza 0,17 % no IKP. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi ļauj segt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums ir īpašs notikums, tā ietekme uz Somijas publiskajām finansēm ir ievērojama, un ilgtspēja netiktu apdraudēta, pieļaujot pagaidu novirzi no korekcijas gaitas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tādējādi nepieciešamās korekcijas 2016. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai tika samazinātas, lai ņemtu vērā šīs izmaksas. Saskaņā ar 2017. gada stabilitātes programmu paredzams, ka 2017. gadā ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu saistītās izmaksas samazināsies par 0,15 % no IKP. 2018. gada pavasarī Komisija veiks galīgo izvērtējumu par 2017. gadu, arī par attiecināmajām summām, pamatojoties uz novērotajiem datiem, ko sniegušas Somijas iestādes.

               (9)

               Savā 2017. gada budžeta plāna projektā Somija lūdza izmantot elastīgumu saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu atbilstīgi “Kopīgi saskaņotajai nostājai par Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto elastīgumu”, ko Ecofin padome apstiprināja 2016. gada februārī, ņemot vērā, ka ir plānots īstenot būtiskas strukturālās reformas ar pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti (pieprasījums izmantot elastīgumu 0,5 % apmērā no IKP) un paredzami valsts izdevumi par projektiem, ko līdzfinansē Savienība no ESI fondiem (pieprasījums izmantot elastīgumu 0,1 % apmērā no IKP).

               (10)

               Pieprasījums izmantot elastīgumu attiecībā uz strukturālām reformām saistīts ar darba tirgus reformām, jo īpaši Konkurētspējas paktu un pensiju reformu. Saskaņā ar šo paktu vairāk nekā 90 % no darbinieku uz 12 mēnešiem iesaldētas algas, un gada darba laikam veicams pastāvīgs palielinājums par 24 stundām, neparedzot kompensāciju. Turklāt darbinieki turpmāk pastāvīgi veiks lielāku daļu sociālā nodrošinājuma iemaksu. Lai darba ņēmējiem kompensētu algu iesaldēšanu un palielināto izmaksu slogu, valdība no 2017. gada pastāvīgi samazināja ienākumu nodokļus. Pensiju reformas ietvaros zemākais likumā noteiktais pensionēšanās vecums tiks līdz 2027. gadam paaugstināts no 63 uz 65 gadiem; pēc tam pensijas vecums tiks sasaistīts ar paredzamo mūža ilgumu. Abas reformas stājās spēkā 2017. gadā. Konkurētspējas pakta rezultātā izmaksu konkurētspējas celšanās varētu celt nodarbinātību un izraisīt reālā IKP pieaugumu aptuveni par 1,5–2 %, kā izklāstīts 2017. gada budžeta plāna projektā. Ņemot vērā pasākuma būtību, pastāv neskaidrība attiecībā uz nodarbinātības vai IKP aplēsēm, taču šķiet, ka tās ir visumā ticamas. Tādēļ šīm reformām būs pozitīva ietekme uz publisko finanšu stabilitāti. Turklāt rezultāti, kas gūti, pēc Komisijas 2017. gada pavasara prognozēm detalizēti novērtējot aplēses par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu 2017. gadam, liecina, ka Somija 2017. gadā ievēro minimālo robežvērtību. Kā papildu garantiju, lai nodrošinātu budžeta deficīta atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP, valdība ir publiski apņēmusies 2017. gadā nepieciešamības gadījumā veikt papildu pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību fiskālajiem noteikumiem, tostarp ievērot Līgumā noteikto atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz šo, pašlaik vērtējams, ka Somija 2017. gadā kvalificējas pieprasītajai īslaicīgajai novirzei 0,5 % apmērā no IKP, ja vien tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, un tas tiks uzraudzīts Eiropas pusgada ietvaros.

               (11)

               Attiecībā uz pieprasījumu par elastīgumu saistībā ar papildu investīcijām 2017. gada stabilitātes programmā sniegtā informācija, šķiet, apstiprina, ka Somijas īslaicīgā novirze no korekcijas gaitas ceļā uz vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu 2017. gadā tiek faktiski izmantota investīciju palielināšanai. Šā iemesla dēļ, kā arī ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus par minimālo robežvērtību un to, ka, detalizēti novērtējot aplēses par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, apstiprināts, ka Somijā vērojama ekonomikas lejupslīde, pašlaik var atzīt, ka Somija 2017. gadā kvalificējas īslaicīgai novirzei 0,1 % apmērā no IKP, kuras nolūks ir ņemt vērā izdevumus valsts investīcijām Savienības līdzfinansētos projektos. Komisija veiks ex post novērtējumu, lai pārbaudītu valsts faktisko izdevumu apmēru investīciju projektu līdzfinansēšanā, un ar tiem saistīto pielaidi.

               (12)

               Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Somijai 2017. gadā panākt gada fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu. Komisijas 2017. gada pavasara prognozē ir norādīta iespēja 2017. gadā paredzēt papildu īslaicīgu novirzi 0,6 % apmērā no IKP atbilstīgi strukturālajai un investīciju klauzulai, vienlaikus paredzot arī turpmāk nodrošināt minimālās robežvērtības (t. i., strukturālais deficīts 1,1 % apmērā no IKP) ievērošanu. Ņemot vērā minēto, 2017. gadā būtu pieļaujama strukturālās bilances pasliktināšanās par 0,5 % no IKP. Balstoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, Somija izpildītu preventīvās daļas prasības. Ja tiktu ņemtas vērā pašreizējās atjauninātās aplēses par bēgļu ārkārtējā pieplūduma radītās budžeta ietekmes samazināšanos 2017. gadā, kopējā novērtējuma secinājums nemainītos. 2018. gadā Somijai vajadzētu sasniegt savu vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaidi attiecībā uz ārkārtas notikumiem (piešķirta 2016. gadā), kā arī pielaides, kas saistītas ar strukturālo reformu īstenošanu un investīcijām (piešķirtas 2017. gadā) (6). Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālajam pieauguma tempam (7)1,6 % apmērā, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,1 % apmērā no IKP gadā. Nemainot savu rīcībpolitiku, Somija 2018. gadā izpildītu preventīvās daļas prasības. Ja tiktu ņemtas vērā pašreizējās atjauninātās aplēses par bēgļu ārkārtējā pieplūduma radītās budžeta ietekmes samazināšanos 2017. gadā, kopējā novērtējuma secinājums nemainītos. Vienlaikus tiek prima facie prognozēts, ka Somija 2017. un 2018. gadā neievēros parāda samazināšanas kritēriju. Kopumā Padome uzskata, ka Somijai jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību prasībām.

               (13)

               Iedzīvotāju novecošanas un darbaspēka mazināšanās dēļ izdevumi par pensijām, veselības un ilgtermiņa aprūpi palielināsies no 23 % no IKP 2013. gadā līdz 27 % no IKP 2030. gadā. 2017. gada janvārī stājās spēkā pensiju reforma, ar ko zemākais likumā noteiktais pensionēšanās vecums tiks palielināts no 63 līdz 65 gadiem līdz 2027. gadam un likumā noteiktais pensionēšanās vecums tiks piesaistīts izmaiņām paredzamajā mūža ilgumā. To sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksas, kurus pašlaik nodrošina pašvaldības, veido 10 % no IKP. Tiek prognozēts, ka, ja sistēma netiks reformēta, šie izdevumi turpmākajos gados pieaugs par 4,4 % gadā nominālā izteiksmē un palielināsies to īpatsvars IKP. Reformu galvenie mērķi ir mazināt valsts finanšu ilgtermiņa stabilitātes nepietiekamības rādītājus, pateicoties labākai izmaksu kontrolei. Tas tiks panākts, pateicoties pakalpojumu integrēšanai, lielāku struktūru iesaistei pakalpojumu sniegšanā un digitalizācijai. Pirmo tiesību aktu priekšlikumu kopumu par sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu reformu parlamentam iesniedza 2017. gada martā. Ar šiem tiesību aktiem noteiks tiesisko regulējumu attiecībā uz 18 jaunajām administratīvi teritoriālajām vienībām, kas, sākot no 2019. gada, no pašvaldībām pārņems atbildību par sociālajiem un veselības aprūpes pakalpojumiem. Tiesību aktu priekšlikumi par pretrunīgākajām reformas daļām, jo īpaši par pacientu brīvību izvēlēties pakalpojumu sniedzēju, tika iesniegti parlamentam 2017. gada maija sākumā, un tie būs jāpieņem, lai tos varētu īstenot, kā plānots, proti, no 2019. gada.

               (14)

               Algu pieaugums pēdējos gados ir bijis mērens. Vidējais ikgadējais saskaņojamās darba samaksas palielinājums 2014.–2016. gadā bija 0,7 %. Vājā darba ražīguma pieauguma dēļ izmaksu konkurētspēja ir uzlabojusies tikai pakāpeniski. Sociālie partneri 2016. gadā parakstīja Konkurētspējas paktu, kura mērķis ir 2017. gadā Somijā soli pa solim uzlabot izmaksu konkurētspēju. Saskaņā ar Konkurētspējas paktu vairāk nekā 90 % no darbinieku skaita uz 12 mēnešiem iesaldē algas, un gada darba laikam tiek veikts pastāvīgs palielinājums par 24 stundām bez papildu kompensācijas. Turklāt darbinieki turpmāk veiks lielāku daļu no sociālajām iemaksām. Paredzams, ka šie pasākumi sekmēs eksporta un nodarbinātības pieaugumu turpmākajos gados. Gaidāmā sarunu kārta par darba algām, kas notiks 2017. gada otrajā pusē, būs ļoti svarīga, lai nodrošinātu šo paredzamo pozitīvo ietekmi, jo Konkurētspējas paktā netika pilnībā novērstas izmaksu konkurētspējas atšķirības ar līdzīgām ekonomikām.

               (15)

               Situācija darba tirgū 2016. gadā sāka pakāpeniski uzlaboties, bet problēmas saglabājas. Nodarbinātība ražošanas nozarē no 2008. līdz 2015. gadam samazinājās par 21 %. Citās nozarēs, piemēram, būvniecībā, nekustamo īpašumu un veselības aprūpes jomā, ir pazīmes, kas liecina par darbaspēka trūkumu. Tas izceļ nepieciešamību īstenot konkrēti vērstu aktīva darba tirgus politiku un turpināt investēt pieaugušo izglītībā un profesionālajā apmācībā, lai nodrošinātu profesionālo mobilitāti. Brīvo darbvietu un nodarbinātības attiecība 2016. gadā bija gandrīz tikpat augsta kā 2007. gadā, savukārt bezdarba līmenis bija par diviem procentpunktiem augstāks. Iespējams, tas atspoguļo neatbilstību starp darbaspēka pieprasījumu un piedāvājumu, noteiktu brīvo darbvietu zemo pievilcību vai ierobežotos stimulus darba uzsākšanai. Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai nodrošinātu labākus darba tirgus rezultātus attiecībā uz ekonomiski neaktīvām personām, jo īpaši vecuma grupā no 25 līdz 39 gadiem, ilgstošiem bezdarbniekiem un migrantiem. Lai nodrošinātu labākus sociālos un darba tirgus rezultātus attiecībā uz migrantu izcelsmes personām, būs turklāt jāturpina investīcijas viņu izglītībā.

               (16)

               Aktivizācijas ziņā sarežģītā pabalstu sistēma, kurā pastāv dažādu veidu atvieglojumi, var izraisīt ievērojamu neaktivitāti un zema atalgojuma slazdus, kā arī birokrātiskas problēmas pabalstu atjaunošanā. Būtu ļoti svarīgi risināt ar šādiem slazdiem saistītās problēmas. Lai palielinātu stimulus pieņemt darba piedāvājumus, padarīta stingrāka prasība, ka bezdarbniekiem jāpieņem darba piedāvājumi un jāpiedalās programmās iesaistīšanai darbā. Turklāt samazināts laikposms, kurā var saņemt uz izpeļņu balstītos bezdarba pabalstus. Tika ieviesti pozitīvi stimuli, piemēram, atļaujot izmantot bezdarbnieka pabalstu pamatsummu kā mobilitātes un algu subsīdijas, lai aktivizētu darba meklētājus. Turpmāk pastiprinātus stimulus pieņemt darba piedāvājumus varētu papildināt, likvidējot pastāvošos birokrātiskos šķēršļus darba vai uzņēmējdarbības uzsākšanai.

               (17)

               Ārpuscenu konkurētspēja bremzē eksporta rādītājus un var ierobežot Somijas pievilcību ārvalstu ieguldītājiem. Norit strukturālas pārmaiņas, taču pēdējā laikā tās ir palēninājušās. Ir gūti panākumi, konkurencei atverot atsevišķas pakalpojumu nozares, piemēram, mazumtirdzniecību un transporta nozari, un iesniegti priekšlikumi palielināt konkurenci citās iekšzemes pakalpojumu nozarēs. Lai gan salīdzinoši Somija starptautiski ierindojas starp pasaules vadošajām valstīm uzņēmējdarbības vides un ieguldījumu piesaistes apstākļu ziņā, salīdzinājumā ar tās ekonomikas apjomu uzkrātie iekšējie ārvalstu tiešie ieguldījumi Somijā ir mazāki par ES vidējo līmeni.

               (18)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Somijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada stabilitātes programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Somijai adresētiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu un turpmāko pasākumu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Somijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (19)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Somijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā sasniegt savu vidējā termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaides saistībā ar īpašiem notikumiem, strukturālo reformu īstenošanu un investīcijām, attiecībā uz kurām ir piešķirta pagaidu novirze. Nodrošināt, ka laikus tiek pieņemta un īstenota administratīvā reforma nolūkā uzlabot sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksu lietderību.

               2.

               Veicināt turpmāku darba algu pielāgošanu darba ražīguma izmaiņām, pilnībā ievērojot sociālo partneru lomu. Veikt konkrēti vērstus un aktīvus darba tirgus politikas pasākumus, lai risinātu nodarbinātības un sociālās problēmas, sniegtu stimulus pieņemt darba piedāvājumus un veicinātu uzņēmējdarbību.

               3.

               Turpināt uzlabot tiesisko regulējumu un samazināt administratīvo slogu, lai palielinātu konkurenci pakalpojumu jomā un veicinātu investīcijas.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  OV C 92, 24.3.2017., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

      (6)  Somijai ir ļauts novirzīties no vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanas 2018. gadā, jo īslaicīgas atkāpes tiek pārnestas uz trim turpmākajiem gadiem.

      (7)  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

      (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2016. gada 28. oktobris) – Eiropas Savienības Padomei par Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland ārējiem revidentiem (ECB/2016/29)

text:
               10.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 413/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2016. gada 28. oktobris)
   Eiropas Savienības Padomei par Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland ārējiem revidentiem
   (ECB/2016/29)
   (2016/C 413/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland pašreizējo ārējo revidentu Grant Thornton pilnvaras beidzās pēc 2015. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2016. finanšu gadā.

               (3)

                  Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland par saviem ārējiem revidentiem 2016.–2020. finanšu gadā izvēlējusies Mazars.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland ārējiem revidentiem 2016.–2020. finanšu gadā iecelt Mazars.

      Frankfurtē pie Mainas, 2016. gada 28. oktobrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


title: Padomes Ieteikums ( 2013. gada 9. jūlijs ) par Itālijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu 2012.–2017. gadam

text:
               30.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/42

      PADOMES IETEIKUMS

   (2013. gada 9. jūlijs)
   par Itālijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu 2012.–2017. gadam
   2013/C 217/11
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu vai valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku. Viņi pieņēma lēmumu par rīcību, kas jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņēmību sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.

               (4)

               Padome 2012. gada 10. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Itālijas 2012. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu 2012.–2015. gadam.

               (5)

               Komisija 2012. gada 28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2013. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 28. novembrī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā noteica Itāliju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2013. gada 7. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2013. gada 14. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmas un krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Komisija 2013. gada 10. aprīlī publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultātus par Itāliju. Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Itālijā pastāv makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izlēmīga politikas rīcība. Jo īpaši par galveno Itālijas makroekonomisko nelīdzsvarotību vēl aizvien tiek uzskatīts ārējās konkurētspējas zudums, kā arī lielās publiskā sektora parādsaistības joprojām nelielas izaugsmes apstākļos.

               (9)

               Itālija 2013. gada 11. aprīlī iesniedza savu 2013. gada valsts reformu programmu un stabilitātes programmu laikposmam no 2012. līdz 2017. gadam. Pēc programmu iesniegšanas jaunā valdība, kas tika apstiprināta 28. aprīlī, pauda savu nodomu pastiprināt strukturālo reformu plānu, vienlaikus apstiprinot stabilitātes programmā izvirzītos budžeta mērķus. 17. maijā tika pieņemts dekrētlikums ar jauniem noteikumiem par nekustamā īpašuma nodokļiem un algu piemaksas shēmas nepietiekami nodarbinātiem darba ņēmējiem darbības pagarināšanu. Abas programmas un jaunie valdības veiktie pasākumi ir izvērtēti vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs attiecībā uz 2014. gadu ir optimistisks salīdzinājumā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi. Minētais scenārijs ir ticams attiecībā uz laikposmu no 2015. gada. Tomēr tā tas ir pieņemot, ka pilnībā tiek īstenotas pieņemtās strukturālās reformas, kas joprojām ir grūts uzdevums. Jaunā valdība apstiprināja stabilitātes programmā izklāstīto budžeta stratēģiju, un parlaments tai piekrita. Tās mērķis ir saglabāt deficītu visā programmas laikā zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % no IKP, sasniedzot vidējā termiņa mērķi (VTM) 2013. gadā un panākot parāda un IKP attiecības samazināšanos no 2014. gada. Stabilitātes programmā apstiprināts VTM, proti, līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, kas ir saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. 2012. gadā deficīts tika samazināts līdz Līgumā noteiktajai atsauces vērtībai 3 % no IKP, un saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi ir paredzams, ka 2013.–2014. gadā tas paliks zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības. Saskaņā ar izvērtējumu Itālijas valdības 17. maijā pieņemtie noteikumi būtiski neietekmēs deficītu, ja tie tiks konsekventi īstenoti. Kā aprakstīts Padomes 2013. gada 21. jūnijā pieņemtajā lēmumā, ar ko atceļ pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, tiesību aktos tika ieviestas divas drošības klauzulas, lai nodrošinātu budžeta mērķu sasniegšanu. Pēc tam, kad 2009.–2012. gadā strukturālā bilance kumulatīvā izteiksmē uzlabojās par 2,7 procentu punktiem no IKP, un pieņemot, ka nebūs turpmāku politikas izmaiņu, ir prognozējams, ka 2013. gadā strukturālā bilance (kā daļa no IKP) uzlabosies par vēl vienu procentu punktu līdz -0,5 % no IKP un tad nedaudz pasliktināsies 2014. gadā.
               2014. gadā strukturālā primārā bilance sasniegtu gandrīz 5 % no IKP. Prognozētā strukturālā korekcija attiecībā uz 2013. gadu ir atbilstīga, arī balstoties uz izdevumu (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) analīzi, savukārt attiecībā uz 2014. gadu, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi, tā rāda novirzi no korekcijas VTO sasniegšanai. Stabilitātes programmā prognozēts, ka valdības parāda attiecība sasniegs maksimumu 2013. gadā un pēc tam sāks samazināties (arī pateicoties paredzētajiem, privatizācijas rezultātā gūtajiem ieņēmumiem) – ik gadu par līdz pat 1 procentu punktu no IKP. Tomēr saskaņā ar prognozi parāda un IKP attiecība turpinās pieaugt līdz 132,2 % no IKP līdz 2014. gadam, pieņemot, ka netiek mainītas politikas nostādnes, – viens no iemesliem ir komercparāda atmaksa, kā rezultātā 2013.–2014. gadā parāds pieaugtu par apmēram 2,5 procentu punktiem; taču prognozē nav ņemti vērā ieņēmumi no privatizācijas, jo vēl trūkst sīkākas informācijas. Sākot no 2013. gada, Itālija atradīsies trīs gadu ilgā pārejas laikā attiecībā uz parādu kritērija ievērošanu, un stabilitātes programmā paredzētā parādu atmaksājamības līkne nodrošina pietiekamu virzību uz šā kritērija ievērošanu. Tomēr stabilitātes programmā iekļautās deficīta un parāda samazināšanas prognozes balstās uz budžeta pasākumu pilnīgu īstenošanu un strukturālo reformu pieņemšanu, kam ir izšķiroša nozīme, lai nostiprinātu tirgus uzticēšanos un veicinātu izaugsmi un nodarbinātību.

               (11)

               Kaut arī ir pieņemtas nozīmīgas reformas, kuru mērķis ir pastiprināt fiskālo ilgtspēju un veicināt izaugsmi, to pilnīga īstenošana joprojām ir grūts uzdevums, un pastāv lielas iespējas turpmākai rīcībai. Vairāki svarīgi ierosinātie pasākumi vēl nav apstiprināti vai joprojām jāpieņem atbilstošie tiesību akti, turklāt pastāv risks, ka šo pasākumu konkrētā piemērošana netiks konsekventi nodrošināta visos valdības līmeņos. Neskatoties uz veikto rīcību, valsts pārvaldes efektivitāte, kura attiecas uz reglamentējošiem un procedūras noteikumiem, pārvaldības kvalitāti un administratīvām spējām, joprojām ir ierobežota, kas ietekmē reformu īstenošanu un uzņēmējdarbības vidi.

               (12)

               Lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, ir jāpabeidz civiltiesību reforma, ātri īstenojot tiesu organizatoriskās uzbūves pārskatīšanu un saīsinot lietu pārmērīgi ilgo izskatīšanas laiku, kā arī samazinot vēl neizskatīto lietu skaitu un lielo tiesvedības apmēru. Ievērojot Konstitucionālās tiesas 2012. gada oktobra nolēmumu par mediāciju, ir jārīkojas, lai veicinātu strīdu ārpustiesas izšķiršanas mehānismu izmantošanu. Korupcija ir nopietna problēma, kuras radītās izmaksas tiek lēstas 4 % apmērā no IKP, kā rezultātā tiek būtiski mazināts ekonomikas atlabšanas potenciāls. Pēc 2012. gada novembrī pieņemtā Korupcijas apkarošanas likuma ir nepieciešama turpmāka rīcība, un korupcijas apkarošanas efektivitāti varētu vēl vairāk uzlabot, jo īpaši attiecībā uz noilguma termiņiem, kuri šobrīd ir ļoti īsi.

               (13)

               Līdz šim īstenoto vērienīgo fiskālās konsolidācijas stratēģiju papildina līdzsvarota budžeta noteikums, kas tika ieviests konstitūcijā 2012. gada aprīlī, un pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot publiskā sektora izdevumu lietderību un kvalitāti. Tomēr trūkumi īstenošanā ir ierobežojuši veikto pasākumu pilnīgu efektivitāti. Politiskais strupceļš ir bloķējis nepieciešamo provinču skaita samazināšanu. Pateicoties Kohēzijas rīcības plānam, bija iespējams paātrināt struktūrfondu apguvi apmēram 11,9 miljardu euro apmērā trīs secīgos posmos. Tomēr vispārējās līdzekļu pārvaldības uzlabošanai joprojām trūkst vērienīguma (jo īpaši Itālijas dienvidu daļā), radot nopietnas bažas saistībā ar 2014.–2020. gada plānošanas periodu. Tādējādi ir vēl daudz iespēju uzlabot publiskā sektora izdevumu lietderību.

               (14)

               Bankām tradicionāli ir izšķirīga loma Itālijas ekonomiskās darbības atbalstīšanā, jo īpaši piešķirot aizdevumus maziem uzņēmumiem, taču banku spēja uzņemties šo lomu ir vājināta ieilgušās ekonomikas lejupslīdes dēļ. Paaugstināts kredītrisks (kā arī lielais un pieaugošais ieņēmumus nenesošo aizdevumu uzkrājums) ir veicinājis aizdevumu apmēra samazināšanos un vēl vairāk saasina banku zemās rentabilitātes problēmu. Lai uz to reaģētu, Itālijas Banka, veicot pārbaudes uz vietas, izvērtē finansēšanas atbilstīgumu saistībā ar samazinātas vērtības aizdevumiem. Specifiski dažu Itālijas banku korporatīvās pārvaldības noteikumi varētu ierobežot šo banku veiktās finanšu starpniecības efektivitāti. Tika pieņemti pasākumi, lai veicinātu ārpusbanku finansējuma kanālu, jo īpaši kapitāla finansējuma un uzņēmumu obligāciju finansējuma izmantošanu, un sekmētu inovācijas spējas, taču šo pasākumu nozīme joprojām ir neliela, un tie vēl nav pilnībā īstenoti. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/35/EK (2000. gada 29. jūnijs) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (5) transponēšana un uzkrātā komercparāda plānotā atmaksa palīdzēs uzlabot uzņēmumu likviditāti.

               (15)

               2012. gada jūnijā tika pieņemta vērienīga darba tirgus reforma, lai novērstu darba tirgus neelastību un sadrumstalotību. Reforma jāpabeidz, pieņemot aizkavējušos īstenošanas tiesību aktus, un ir rūpīgi jāuzrauga tās konkrētā piemērošana uz vietas. Turklāt valsts nodarbinātības dienesti vēl jāintegrē bezdarbnieku pabalstu administrācijā, lai atbalstītu efektīvu aktivizēšanas stratēģiju īstenošanu. Sociālie partneri izstrādāja jaunu sistēmu algu noteikšanai, 2011.–2013. gada laikposmā panākot vairākas secīgas vienošanās. Šo sistēmu balsta nodokļu atvieglojumi ar mērķi labāk saskaņot algas ar ražīgumu un vietējā darba tirgus nosacījumiem. Šī sistēma būtu efektīvi jāīsteno un pakāpeniski jāpielāgo, balstoties uz rezultātu uzraudzību.

               (16)

               Jauniešu bezdarba līmenis un to jauniešu īpatsvars, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu, turpināja pieaugt, līdz 2012. gada beigām sasniedzot attiecīgi 37 % un 21,1 %. Gan terciārās izglītības iegūšanas rādītājs, gan nodarbinātības līmenis to jauniešu vidū, kuri ieguvuši terciāro izglītību, ir viszemākais Savienībā, kas liecina par to, ka gados jaunu absolventu prasmes nav pienācīgi saskaņotas ar darba tirgus prasībām. Lai gan priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs nedaudz samazinās, tas vēl aizvien ir augsts. Tas rada bažas par izglītības sistēmas sniegumu. Viens no svarīgākajiem elementiem šajā sakarībā ir skolotāja profesija, kurai pašlaik ir raksturīgs vienots karjeras “ceļš”, kas piedāvā tikai ierobežotas perspektīvas profesionālās attīstības ziņā. Sieviešu līdzdalības līmenis darba tirgū vēl aizvien ir zems, un nodarbinātības plaisa starp dzimumiem ir viena no lielākajām Savienībā. Ievērojami palielinās nabadzības un sociālās atstumtības – jo īpaši dziļa materiālā trūkuma – risks, savukārt sociālās aizsardzības sistēmai ir aizvien grūtāk apmierināt sociālās vajadzības, jo tā pārsvarā balstās uz pensiju izdevumiem.

               (17)

               Nodokļu sistēmas struktūra joprojām ir sarežģīta un ievērojami noslogo darbu un kapitālu. Pēc 2010. un 2011. gadā īstenotajiem centieniem tika pieņemti papildu pasākumi, lai nodokļu slogu pārvirzītu no produktīviem faktoriem uz patēriņu, īpašumu un vidi; šiem pasākumiem ir ierobežotāka ietekme. Ir vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai vienkāršotu nodokļu sistēmu, racionalizētu nodokļu izdevumus, saskaņotu īpašuma nodokļu bāzi ar tirgus vērtību, uzlabotu noteikumu ievērošanu un atturētu no nodokļu nemaksāšanas. Līdz brīdim, kamēr netiks pārskatītas kadastrālās vērtības, ieplānotās nekustamā īpašuma nodokļu reformas mērķis būs uzlabot šo nodokļu taisnīgumu, ievērojot ierobežojumus, kas noteikti stabilitātes programmā izklāstītajā budžeta stratēģijā. Ēnu ekonomikas un nedeklarēta darba apmēra samazināšana var pozitīvi ietekmēt publiskā sektora finanses un kapitālu. Veicot PVN atbrīvojumu vai PVN samazināto likmju, kā arī tiešo nodokļu izdevumu pārskatīšanu, iespējams, būs jāpielāgo sociālie pārvedumi, lai pēc iespējas samazinātu šīs pārskatīšanas ietekmi uz izmaksu/ieguvumu sadali.

               (18)

               Ir pielikti būtiski centieni ceļā uz liberalizāciju pakalpojumu nozarē. Tomēr reglamentēto profesiju reforma būtu jāturpina, lai novērstu atlikušos ierobežojumus, un galvenie reformas principi būtu jānosargā arī pret iespējamo pretestību, kas jo īpaši ir sagaidāma juridisko profesiju reformas gaitā. Pēc Konstitucionālās tiesas 2012. gada jūlija nolēmuma būtiski ir arī pasākumi, lai atvērtu konkurencei vietējos sabiedriskos pakalpojumus. Itālijas Konkurences iestādes ierosinājumu turpināšana, kā paredzēts Itālijas tiesību aktos, palīdzēs risināt šos jautājumus.

               (19)

               Turpinās tīkla nozaru reforma attiecībā uz tirgus pieeju un infrastruktūras jaudas uzlabošanu, tomēr vēl aizvien pastāv nozīmīgas problēmas. Operatoru nodalīšana gāzes nozarē ir gandrīz pabeigta, un ir jāturpina īstenot 2013. gada martā pieņemtā valsts stratēģija enerģētikas jomā. Vēl viena iespējamās darbības joma ir telekomunikāciju nozares atvēršana konkurencei. Jaunā transporta iestāde, kas atbild par autoceļiem, lidostām, ostām un dzelzceļu, vēl nav izveidota. Tai jābūt neatkarīgai, tai jāpiešķir resursi, kas vajadzīgi tās darbībai, un tai jābūt pilnvarām piemērot sankcijas. Pastāv arī nopietna problēma saistībā ar iekšējās un pārrobežu trūkumiem infrastruktūrā, kas kopā ar atšķirībām starp ziemeļiem un dienvidiem ir viens iemesls augstām enerģijas cenām, zemai platjoslas pakalpojumu izplatībai un transporta pārslodzei.

               (20)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Itālijas ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu un sniegusi padziļinātu pārskatu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Itālijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.

               (21)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums (6) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (22)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.

               (23)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir arī veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Pamatojoties uz to, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (7). Itālijai kā valstij, kuras naudas vienība ir euro, būtu arī jānodrošina pilnīga un laicīga minēto ieteikumu īstenošana,

         AR ŠO IESAKA Itālijai laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Nodrošināt, ka 2013. gadā deficīts paliek zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % no IKP, pilnībā īstenojot pieņemtos pasākumus. Pienācīgā tempā un, īstenojot izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju, veikt strukturālās korekcijas, lai no 2014. gada sasniegtu un saglabātu VTM. Sasniegt plānoto strukturālo primāro pārpalikumu, lai panāktu, ka parāda un IKP ļoti augstā attiecība vienmērīgi samazinātos. Turpināt veikt publiskā sektora izdevumu lietderības un kvalitātes ilgstošu uzlabošanu, pilnībā īstenojot 2012. gadā pieņemtos pasākumus un turpinot šos centienus, ko panāk, regulāri un padziļināti pārskatot izdevumus visos valdības līmeņos.

               2.

               Nodrošināt laicīgu pašreizējo reformu īstenošanu, ātri pieņemot vajadzīgos tiesību aktus un pēc tam nodrošinot to konkrētu piemērošanu visos valdības līmeņos no visu attiecīgo ieinteresēto personu puses, kā arī pārraugot to ietekmi. Pastiprināt valsts pārvaldes efektivitāti un uzlabot koordināciju starp dažādiem valdības līmeņiem. Vienkāršot administratīvo un tiesisko regulējumu attiecībā uz pilsoņiem un uzņēmumiem, saīsināt lietu izskatīšanas laiku un samazināt lielo tiesvedības apmēru civiltiesību jomā, tostarp veicinot strīdu ārpustiesas izšķiršanas procedūras. Uzlabot tiesisko regulējumu korupcijas apkarošanas jomā, tostarp pārskatot noteikumus par noilguma termiņiem. Pieņemt strukturālus pasākumus, lai saistībā ar 2014.–2020. gada plānošanas periodu uzlabotu ES līdzekļu pārvaldību dienvidu reģionos.

               3.

               Paplašināt banku nozarē labu korporatīvās pārvaldības praksi, kas sekmē lielāku efektivitāti un rentabilitāti, lai tādējādi atbalstītu kredītu piešķiršanu ražošanai. Turpināt pašreizējo darbu attiecībā uz aktīvu kvalitātes pārbaudi banku nozarē un atvieglināt banku bilancēs iekļauto, ieņēmumus nenesošo aizdevumu noregulējumu. Vēl vairāk veicināt kapitāla tirgu attīstību, lai uzlabotu uzņēmumu pieeju plašāka spektra finansējumam (jo īpaši kapitāla veidā) un tādējādi savukārt veicinātu to inovācijas spējas un izaugsmi.

               4.

               Nodrošināt darba tirgus un algu noteikšanas reformu efektīvu īstenošanu, lai labāk saskaņotu algas ar ražīgumu. Veikt turpmākus pasākumus, lai veicinātu dalību darba tirgū, jo īpaši sieviešu un jauniešu vidū, piemēram, izmantojot Garantijas jauniešiem shēmu. Uzlabot profesionālo izglītību un apmācību, nodrošināt efektīvākus valsts nodarbinātības dienestus un uzlabot augstskolu studentiem paredzētos karjeras un konsultāciju pakalpojumus. Samazināt finansiālos šķēršļus, kas attur otros pelnītājus mājsaimniecībā no iesaistīšanās darbā, un uzlabot aprūpes – īpaši bērnu aprūpes un ilgstošas aprūpes – un ārpusskolas pakalpojumu sniegšanu. Pastiprināt centienus, lai nepieļautu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu. Uzlabot skolu darbības kvalitāti un rezultātus, ko panāk, arī uzlabojot skolotāju profesionālo attīstību un dažādojot karjeras attīstības ceļu. Nodrošināt sociālo pārvedumu efektivitāti, jo īpaši padarot pabalstus mērķtiecīgākus (īpaši tos, kas paredzēti mājsaimniecībām ar maziem ienākumiem, kurās dzīvo bērni).

               5.

               Budžetam neitrālā veidā pārvirzīt nodokļu slogu no darbaspēka un kapitāla uz patēriņu, īpašumu un vidi. Šajā nolūkā pārskatīt PVN atbrīvojumu, samazinātu likmju un tiešo nodokļu izdevumu piemērošanas jomu un reformēt kadastrālo sistēmu, lai saskaņotu regulāro nekustamā īpašuma nodokļu bāzi ar tirgus vērtību. Turpināt cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, uzlabot nodokļu saistību izpildi un veikt izlēmīgus pasākumus pret ēnu ekonomiku un nedeklarētu darbu.

               6.

               Nodrošināt to pasākumu pareizu īstenošanu, kuru mērķis ir tirgus atvēršana pakalpojumu nozarē. Atcelt atlikušos ierobežojumus profesionālo pakalpojumu jomā un uzlabot tirgus pieeju, piemēram, vietējo sabiedrisko pakalpojumu sniegšanā, kur būtu jāsekmē publiskā iepirkuma procedūru, nevis tiešo koncesiju, izmantošana. Turpināt pasākumu īstenošanu, lai uzlabotu tirgus pieejas nosacījumus tīkla nozarēs, jo īpaši prioritārā kārtā izveidojot Transporta iestādi. Palielināt infrastruktūras jaudu, īpašu uzmanību veltot enerģētikas tīklu starpsavienojumiem, intermodāliem pārvadājumiem un ātrdarbīgiem platjoslas savienojumiem telekomunikāciju jomā, lai arī novērstu atšķirības ziemeļiem un dienvidiem.

      Briselē, 2013. gada 9. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Saglabātas 2013. gadam ar Padomes Lēmumu 2013/208/ES (2013. gada 22. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 118, 30.4.2013., 21. lpp.).

      (4)  OV C 219, 24.7.2012., 46. lpp.

      (5)  OV L 200, 8.8.2000., 35. lpp.

      (6)  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.

      (7)  Skatīt šā Oficiāla Vēstneša 97. lappusi.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2015. gada 10. decembris) – Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējo revidentu (ECB/2015/45)

text:
               18.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 425/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2015. gada 10. decembris)
   Eiropas Savienības Padomei par Národná banka Slovenska ārējo revidentu
   (ECB/2015/45)
   (2015/C 425/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Národná banka Slovenska pašreizējā ārējā revidenta Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. pilnvaras beidzās pēc 2014. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2015. finanšu gadā.

               (3)

                  Národná banka Slovenska par tās ārējo revidentu 2015. un 2016. finanšu gadam izvēlējusies Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Národná banka Slovenska ārējo revidentu 2015. un 2016. finanšu gadam iecelt Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.

      Frankfurtē pie Mainas, 2015. gada 10. decembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2005./2006.-2010./2011. gadam


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2016/1319 (2016. gada 29. jūlijs), ar ko attiecībā uz dezoksinivalenolu, zearalenonu un ohratoksīnu A lolojumdzīvnieku barībā groza Ieteikumu 2006/576/EK (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  2.8.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 208/58

            KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2016/1319
      (2016. gada 29. jūlijs),
      ar ko attiecībā uz dezoksinivalenolu, zearalenonu un ohratoksīnu A lolojumdzīvnieku barībā groza Ieteikumu 2006/576/EK
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisijas Ieteikums 2006/576/EK (1) nosaka dezoksinivalenola, zearalenona, ohratoksīna A, fumonizīna B1 + B2 un T-2 un HT-2 toksīnu orientējošās vērtības barības sastāvdaļās un barības maisījumos.

                  (2)

                  Pašreizējais dezoksinivalenola orientējošais līmenis suņu barībā ir 5 mg/kg. Ņemot vērā nesen saņemto informāciju par dezoksinivalenola toksicitāti suņu barībā un EFSA atzinumu par dezoksinivalenolu barībā (2), ir konstatēts, ka pašreizējais orientējošais līmenis nenodrošina pietiekamas garantijas attiecībā uz suņu veselību, un tāpēc dezoksinivalenola orientējošo līmeni suņu barībā ir lietderīgi samazināt.

                  (3)

                  Ņemot vērā nesen saņemto informāciju par zearalenona toksicitāti kaķu un suņu barībā, līdz EFSA atjaunināta riska novērtējuma sniegšanai par iespējamo dzīvnieku veselības risku, kas saistīts ar zearalenona klātbūtni barībā, ir lietderīgi noteikt zearalenona orientējošo līmeni kaķu un suņu barībā, lai nodrošinātu garantijas attiecībā uz kaķu un suņu veselību.

                  (4)

                  Ņemot vērā nesen saņemto informāciju par ohratoksīna A toksiskumu kaķu un suņu barībā un EFSA atzinumu par ohratoksīnu A barībā (3), ir lietderīgi noteikt ohratoksīna A orientējošo līmeni kaķu un suņu barībā, lai nodrošinātu garantijas attiecībā uz kaķu un suņu veselību.

                  (5)

                  Lai ieteikums joprojām būtu viegli lasāms, ir lietderīgi aizstāt ieteikuma pielikumu ar jaunu pielikumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Ieteikuma 2006/576/EK pielikumu aizstāj ar šā ieteikuma pielikumu.

         Briselē, 2016. gada 29. jūlijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Vytenis ANDRIUKAITIS

         (1)  Komisijas 2006. gada 17. augusta Ieteikums 2006/576/EK par dezoksinivalenola, zearalenona, ohratoksīna A, T-2 un HT-2 un fumonizīnu klātbūtni produktos, kas paredzēti dzīvnieku barošanai (OV L 229, 23.8.2006., 7. lpp.).

         (2)  Zinātnes ekspertu grupas jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, pēc Komisijas pieprasījuma sniegtais atzinums par dezoksinivalenolu (DON) kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/73.

         (3)  Zinātnes ekspertu grupas jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, pēc Komisijas pieprasījuma sniegtais atzinums par ohratoksīnu A (OTA) kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/101.

         PIELIKUMS

            ORIENTĒJOŠĀS VĒRTĪBAS

                     Mikotoksīns

                     Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                     Orientējošā vērtība mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                     Dezoksinivalenols

                     Barības sastāvdaļas (*)

                                 —

                                 labība un labības produkti (**), izņemot kukurūzas blakusproduktus

                     8

                                 —

                                 kukurūzas blakusprodukti

                     12

                     Barības maisījums, izņemot

                     5

                                 —

                                 barības maisījumu cūkām

                     0,9

                                 —

                                 barības maisījumu teļiem (< 4 mēnešiem), jēriem, kazlēniem un suņiem

                     2

                     Zearalenons

                     Barības sastāvdaļas (*)

                                 —

                                 labība un labības produkti (**), izņemot kukurūzas blakusproduktus

                     2

                                 —

                                 kukurūzas blakusprodukti

                     3

                     Barības maisījums

                                 —

                                 sivēniem un jauncūkām (jaunas sivēnmātes), kucēniem, kaķēniem, vaislas suņiem un kaķiem

                     0,1

                                 —

                                 pieaugušiem suņiem un kaķiem, kas nav paredzēti vaislai

                     0,2

                                 —

                                 sivēnmātēm un nobarojamām cūkām

                     0,25

                                 —

                                 teļiem, piena lopiem, aitām (ieskaitot jērus) un kazām (ieskaitot kazlēnus)

                     0,5

                     Ohratoksīns A

                     Barības sastāvdaļas (*)

                                 —

                                 labība un labības produkti (**)

                     0,25

                     Barības maisījums

                                 —

                                 cūkām

                     0,05

                                 —

                                 mājputniem

                     0,1

                                 —

                                 kaķiem un suņiem

                     0,01

                     Fumonizīns B1 + B2

                     Barības sastāvdaļas (*)

                                 —

                                 kukurūza un kukurūzas produkti (***)

                     60

                     Barības maisījums

                                 —

                                 cūkām, zirgiem (Equidae), trušiem un lolojumdzīvniekiem

                     5

                                 —

                                 zivīm

                     10

                                 —

                                 mājputniem, teļiem (< 4 mēnešiem), jēriem un kazlēniem

                     20

                                 —

                                 pieaugušiem atgremotājdzīvniekiem (> 4 mēnešiem) un ūdelēm

                     50

                     T-2 + HT-2 toksīns

                     Barības maisījums kaķiem

                     0,05

            (*)  Īpaša uzmanība jāvelta dzīvniekiem tieši izbarotai labībai un labības produktiem, lai to lietošana dienas devā būtu tāda, ka dzīvnieki mikotoksīniem netiek eksponēti līmenī, kas pārsniedz līmeni, kurš rodas, dienas devā lietojot tikai komplekso barību.

            (**)  Termins“labība un labības produkti” nozīmē ne tikai barības sastāvdaļas, kas uzskaitītas Komisijas 2013. gada 16. janvāra Regulas (ES) Nr. 68/2013, ar ko izveido barības sastāvdaļu reģistru (OV L 29, 30.1.2013., 1. lpp.) pielikuma C daļas barības sastāvdaļu saraksta 1. pozīcijā “Labības graudi un no tiem iegūti produkti”, bet arī pārējās barības sastāvdaļas, kas iegūtas no labības, jo īpaši labību, ko izmanto dzīvnieku barībā un rupjā dzīvnieku barībā.

            (***)  Termins “kukurūza un kukurūzas produkti” nozīmē ne tikai barības sastāvdaļas, kas uzskaitītas Regulas (ES) Nr. 68/2013 pielikuma C daļas barības sastāvdaļu saraksta 1. pozīcijā “Labības graudi un no tiem iegūti produkti”, bet arī pārējās barības sastāvdaļas, kas iegūtas no kukurūzas, jo īpaši kukurūzu, ko izmanto dzīvnieku barībā un rupjā dzīvnieku barībā.


title: Eiropas centrālās bankas ieteikums ( 2009. gada 5. jūnijs ) Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējo revidentu (ECB/2009/12)

text:
               11.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2009. gada 5. jūnijs)
   Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējo revidentu
   (ECB/2009/12)
   2009/C 132/01
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Banka Slovenije pašreizējā ārējā revidenta pilnvaras beigsies pēc 2008. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ vajadzīgs iecelt ārējo revidentu laika posmam, kas sākas 2009. finanšu gadā.

               (3)

               Banka Slovenije par savu ārējo revidentu 2009.–2011. finanšu gadā ir izvēlējusies Deloitte revizija d.o.o.,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Banka Slovenije ārējo revidentu 2009.–2011. finanšu gadā iecelt Deloitte revizija d.o.o.

      Frankfurtē pie Mainas, 2009. gada 5. jūnijā

            ECB prezidents

         Jean-Claude TRICHET


Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par atjaunināto Nīderlandes stabilitātes programmu 2005.-2008. gadam


   LV
LV    LV
 ---pagebreak---                     EIROPAS KOMISIJA
                                                    Briselē, 20.7.2010
                                                    SEC(2010) 914 galīgā redakcija
                           KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI
   pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai atjaunotu protokolu, kas
         pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Gvineju-Bisavu
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                               KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI
    pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai atjaunotu protokolu, kas
          pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Gvineju-Bisavu
   A.      PASKAIDROJUMA RAKSTS
           Eiropas Savienība un Gvineja-Bisava zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma1
           satvarā ir noslēgušas protokolu, kuru Puses parafēja 2007. gada 23. maijā un kurš
           stājās spēkā 2008. gada 18. martā. Protokols piešķir zvejas iespējas ES kuģiem un
           nosaka atbilstošo finansiālo ieguldījumu; tā beigu termiņš ir 2011. gada 15. jūnijs.
           Komisija ierosina sarunās vienoties par jaunu protokolu, kurš atbilst dalībvalstu flotu
           faktiskajām iespējām un vajadzībām un Padomes 2004. gada jūlija secinājumiem par
           zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem.
           Padome tiek aicināta apstiprināt šim ieteikumam pievienotos sarunu risināšanas
           norādījumus.
   B.      IETEIKUMS
           Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka:
           – Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai atjaunotu protokolu, kas
              pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Gvineju-Bisavu,
           – norīkot Komisiju par šo sarunu virzītāju no Savienības puses,
           – Komisijai sarunas virzīt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar
              Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
           – Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotos sarunu risināšanas norādījumus.
   1
          Padomes 2008. gada 17. marta Regula (EK) Nr. 241/2008 (OV L 75, 18.3.2008.).
LV                                                   2                                             LV
 ---pagebreak---                                            PIELIKUMS
   Sarunu risināšanas norādījumi
   – Sarunu mērķis ir atjaunot Eiropas Savienības un Gvinejas-Bisavas Republikas
     zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam pievienoto protokolu, pamatojoties uz
     Padomes 2004. gada 15. jūlija secinājumiem par zivsaimniecības partnerattiecību
     nolīgumiem, kuri savukārt balstās uz Komisijas 2002. gada 23. decembra paziņojumu, un
     ņemot vērā stāvokli cilvēktiesību jomā attiecīgajā valstī.
   – Šajā protokolā iekļauj klauzulu par sekām cilvēktiesību un demokrātijas principu
     pārkāpšanas gadījumos.
   – Lai ar šā jaunā protokola palīdzību varētu veicināt ilgtspējīgu un atbildīgu zvejniecību,
     Komisija sarunu pamatā liks šādus mērķus:
           • nodrošināt piekļuvi Gvinejas-Bisavas Republikas ekskluzīvajai ekonomikas zonai
              (EEZ) un atļaujas, kas vajadzīgas, lai Eiropas flotes kuģi minētajā EEZ varētu
              veikt zvejas darbības,
           • pienācīgi ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus,
           • piekļuvi zvejas resursiem nodrošināt, pamatojoties uz pašreizējā protokolā
              izmantotajiem piekļuves kritērijiem un situācijas izmaiņām pēdējo gadu laikā,
           • pastiprināt dialogu par nozares politiku, lai veicinātu atbildīgas zvejniecības
              politikas īstenošanu ciešā saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo sevišķi attiecībā
              uz zvejas darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību, zvejas resursu pārvaldību
              un augstākiem higiēnas standartiem, ko piemēro zvejas produktiem.
LV                                                3                                                  LV


				|

		52013DC0353

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Čehijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas konverģences programmu 2012.–2016. gadam /* COM/2013/0353 final - 2013/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Čehijas 2013. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas konverģences programmu
2012.–2016. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju ,,Eiropa 2020”,
kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem,
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu
par dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnēm[4],
kas kopā veido ,,integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Valstu un valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par ,,Izaugsmes un nodarbinātības paktu”, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
politiku. Viņi pieņēma lēmumu par rīcību, kas
jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu
apņemšanos sasniegt stratēģijas ,,Eiropa 2020”
mērķus un īstenot konkrētām valstīm
adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada
6. jūlijā pieņēma ieteikumu par Čehijas valsts
reformu programmu 2012. gadam un sniedza atzinumu par Čehijas
atjaunināto konverģences programmu 2011.–2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada
28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu[5], tādējādi
uzsākot ekonomikas politikas koordinēšanas 2013. gada Eiropas
pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011,
2012. gada 28. novembrī pieņēma otro
brīdināšanas mehānisma ziņojumu[6], kurā Čehija netika
norādīta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks
izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada
14. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt
finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt
izaugsmi. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot
diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus kreditēšanas nosacījumus ekonomikai,
veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba
problēmu un krīzes sociālās sekas, kā arī
modernizēt valsts pārvaldi.
(7)       Čehija 2013. gada
26. aprīlī iesniedza savu 2013. gada konverģences
programmu, kas aptver 2013.–2016. gada laikposmu, un 2013. gada
17. aprīlī tā iesniedza savu 2013. gada valsts reformu
programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu
vērā to savstarpējo saistību.
(8)       Balstoties uz 2013. gada
konverģences programmas novērtējumu atbilstīgi Padomes
Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka būtisku
konsolidācijas centienu rezultātā Čehija
2009.–2012. gadā ir samazinājusi kopējo deficītu par
1,4 % no IKP un ka Čehija, balstoties uz pašreizējām
prognozēm, iekļaujas termiņā, lai novērstu
pārmērīgo budžeta deficītu. Programmas makroekonomikas
scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir ticams.
Saskaņā ar konverģences programmu ir sagaidāms, ka
reālais IKP pieaugums 2013. gadā būs 0 % un
2014. gadā tas būs 1,2 % salīdzinājumā ar
Komisijas 2013. gada pavasara prognozē attiecīgi 2013. un
2014. gadam noteiktajiem -0,4 % un 1,6 %. Programmā
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir
panākt, ka vispārējās valdības budžeta deficīts
paliek zem atsauces vērtības, t. i., 3 % no IKP.
Vispārējās valdības budžeta deficīta mērķis
(2,9 % no IKP 2013. gadā) atbilst pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas termiņam, kas noteikts Padomes
2009. gada 2. decembra ieteikumā. Saskaņā ar Komisijas
2013. gada pavasara prognozi valdības deficīts 2013. gadā
būs 2,9 % no IKP un 2014. gadā – 3 % no IKP.
Pastāv risks, ka budžeta rezultāti 2013. gadā būs
sliktāki nekā paredzēts, kam par iemeslu ir papildu korekcijas
ES līdzekļu atmaksāšanā. Pozitīvi ir tas, ka,
pateicoties vienreizējiem ieņēmumiem saistībā ar jauno
telekomunikāciju frekvenču joslu plānoto izsoli, budžeta
rezultāti 2013. gadā varētu būt labāki nekā
paredzēts. Konverģences programmā ir apstiprināts
iepriekšējais vidējā termiņa mērķis, proti,
deficīts 1 % apmērā no IKP, kas pienācīgi
atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Paredzams,
ka (pārrēķinātais) strukturālais budžeta deficīts
2014., 2015. un 2016. gadā palielināsies attiecīgi par
0,3 %, 0,2 % un 0,5 % no IKP; tāpēc programmā nav
paredzētas korekcijas vidējā termiņa mērķa
sasniegšanai, kas nav saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes
paktu. Valsts izdevumu pieauguma temps 2014. gadā atbilst
Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam, taču
2015. un 2016. gadā tas novirzās no šā kritērija
attiecīgi par 0,3 % no IKP un 0,5 % no IKP. Saskaņā ar
konverģences programmu ir prognozējams, ka parāda un IKP attiecība
programmas periodā turpinās palielināties, kaut arī
lēnāk, un 2016. gadā sasniegs 51,9 % no IKP.
(9)       Ātru un ilgstošu
ekonomikas atlabšanu Čehijā kavē atkārtotie valsts
ieguldījumu izdevumu samazinājumi. Ja tiktu saglabāti izaugsmi
veicinoši izdevumi ar lielu multiplikatīvo ietekmi (tostarp ar ES
līdzekļiem līdzfinansēti projekti), tas ne tikai
palīdzētu atbalstīt ekonomikas atlabšanu, bet arī
sekmētu ilgtermiņa problēmu novēršanu. Nosakot par
prioritāti izdevumus, kas paredzēti pasākumiem, kuru
mērķis ir nodarbinātības līmeņa
paaugstināšana, pētniecība un inovācija,
izglītība, bērnu aprūpes iestādes un
infrastruktūras projekti, varētu panākt ievērojamu ietekmi
uz izaugsmi. Vienlaikus izšķiroša nozīme ir tam, lai nodrošinātu
šādu izdevumu likumību, pareizību un efektivitāti.
(10)     Nodokļu reformas
jomā 2012. gadā tika gūti nelieli panākumi. Kaut
arī tika palielināts nodoklis par nekustamā īpašuma
iegādi, netika veikti pasākumi, lai paaugstinātu regulāro
īpašuma nodokļu ļoti zemo līmeni. Ir atmesti plāni ieviest
CO2 nodokli un atcelt atbrīvojumus no akcīzes
nodokļa dabasgāzei, ko izmanto apkurē. Netiešā nodokļu
likme, ko piemēro energoresursiem, ir zemāka par ES vidējo
līmeni, un transportlīdzekļu ekspluatācijas nodokļi
joprojām ir ļoti zemi. Strukturālas problēmas
saglabājas arī darbaspēka nodokļu jomā, jo īpaši
skarot personas ar zemiem ienākumiem un nepilnu darba laiku
strādājošos. Tika veikti tikai nebūtiski pasākumi, lai
samazinātu nodokļu režīma atšķirības starp algotiem
darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām.
Čehijai ir arī iespējas vēl vairāk uzlabot savas
nodokļu administrācijas efektivitāti. Privātpersonu un
uzņēmumu ienākuma nodokļu jomā valdība
2015. gadā plāno izveidot vienotu iekasēšanas punktu, kas
varētu efektīvi racionalizēt nodokļu administrāciju un
palīdzēt samazināt pašreizējās sistēmas
sarežģītību. Tomēr reformas vājais punkts ir tas, ka
netiks saskaņotas privātpersonu ienākuma nodokļa un
veselības un sociālo maksājumu nodokļu bāzes,
tādējādi neizmantojot lielu daļu no iespējamiem reformas
ieguvumiem.
(11)     Čehijas
ilgtspējības nepietiekamības rādītājs ir
5,0 % no IKP, kas pārsniedz vidējo ES rādītāju.
Šis Čehijas ilgtspējības nepietiekamības
rādītājs lielā mērā atspoguļo
prognozējamās, ar novecošanu saistītās ilgtermiņa
izmaksas, ko izraisa paredzamais pensiju izdevumu un veselības un
ilgtermiņa aprūpes izdevumu pieaugums. Svarīgs
nenoturīgā pensiju izdevumu pieauguma iemesls ir lēnais temps,
kādā tiek paaugstināts likumā noteiktais (jo īpaši
vīriešu) pensionēšanās vecums. Nodrošinot, ka likumā
noteiktais pensionēšanās vecums pieaug ātrāk, nekā
noteikts pašreizējos tiesību aktos, un sasaistot to ar paredzamo
dzīves ilgumu, tiktu būtiski stiprināta sistēmas
ilgtspēja. Turklāt uz cenām balstīta indeksācijas
formula, ko īsteno ilgā laikposmā, radītu ievērojamus
ietaupījumus un vienlaikus saglabātu pensionāru pirktspēju.

(12)     Pretēji Čehijai
2012. gadā adresētajam ieteikumam valdība
2013. gadā ieviesa pirmspensionēšanās shēmu, kas
sniedz iespēju saņemt pensiju līdz pieciem gadiem pirms likumā
noteiktā pensionēšanās vecuma sasniegšanas.
Pirmspensionēšanās pensijas tiks izmaksātas no (trešā)
pensiju uzkrājumu līmeņa. Tomēr šis līmenis saņem
ievērojamas valsts subsīdijas, ka izpaužas kā tiešie
līdzmaksājumi un iemaksu atskaitīšana no nodokļiem. Neatkarīgi
no tā, vai atbilstības kritērijus par uzņemšanu
shēmā faktiski izpildīs tikai ierobežots personu skaits (kā
to paredz valdība), šis pasākums ļauj shēmas
saņēmējiem izmantot iepriekš uzkrātās valsts
subsīdijas tādā nolūkā, kas ir pretrunā
ilgāka darba mūža veicināšanas politikai.
(13)     Arī paredzamais
veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumu
palielinājums ievērojami sekmē to, ka pieaug ar novecošanu
saistītās izmaksas un ilgtspējības nepietiekamības
rādītājs. Pēdējos gados Čehijā ir
īstenotas reformas, kuru mērķis ir uzlabot veselības
aprūpes sistēmas efektivitāti, ierobežojot izmaksas un ieviešot
lielākā mērā uz tirgu orientētus risinājumus.
Tomēr problēmas joprojām pastāv.
Salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm Čehijas
veselības aprūpes sistēma ir pārmērīgi
koncentrēta uz stacionāro aprūpi, kas ir neefektivitātes
cēlonis. Pastāv iespējas uzlabot aprūpes sniegšanu
klīniski vispiemērotākajā un izmaksu ziņā
visefektīvākajā veidā, piemēram, biežāk
uzņemot pacientus slimnīcā operācijas dienā un
samazinot neatbilstošu uzturēšanās ilgumu akūtās
palīdzības slimnīcās.
(14)     Jaunākās ESAO
prognozes liecina, ka pilnīga sieviešu un vīriešu
nodarbinātības līmeņa saskanība apturētu
paredzamo kopējā darbaspēka samazinājumu un palielinātu
IKP uz vienu iedzīvotāju līdz 2030. gadam par 16,5 %.
2013. gada 22. maijā valdība ir ierosinājusi
likumprojektu, lai ieviestu privātas, profesionālu aukļu
aprūpētas ,,bērnu grupas” un papildinājumā tam –
nodokļu subsīdijas, kas attiektos uz aprūpes sniedzējiem un
iesaistītajām ģimenēm. Tas ir solis pareizajā
virzienā, taču tas ir tikai daļējs problēmas
risinājums. Neraugoties uz to, ka joprojām trūkst bērnu
aprūpes iestāžu (jo īpaši tādu, kas pieejamas bērniem
vecumā līdz trim gadiem), nav plānu palielināt budžeta
atbalstu valsts pirmsskolas vecuma bērnu aprūpes iestādēm.
Arī nelabvēlīgā situācijā esošu cilvēku
nodarbināmība un līdzdalība darba tirgū ir problēma
– joprojām pastāv liels valsts nodarbinātības dienestu
efektivitātes un lietderīguma palielināšanas potenciāls.
(15)     Čehijai
2012. gadā adresētajā ieteikumā par valsts
pārvaldi bija īpaši minēta nepieciešamība paaugstināt
valsts pārvaldes efektivitāti un pastiprināt cīņu pret
korupciju. Tomēr ir gūti tikai nelieli panākumi
attiecībā uz prioritāro tiesību aktu pieņemšanu
saskaņā ar Čehijas pretkorupcijas stratēģiju
2011.–2012. gadam. Pēc tam, kad valdība 2013. gada
janvārī pieņēma jaunu pretkorupcijas stratēģiju
2013.–2014. gadam, tagad steidzamā kārtā jāpieņem
atlikušie prioritārie tiesību akti, piemēram, likums par valsts
ierēdņiem. Ar šo jauno likumu politiski iecelti ierēdņi
būs pienācīgi jānodala no nepolitiskiem darbiniekiem,
jāgarantē valsts ierēdņu neatkarība un jāizveido
labi funkcionējoša karjeras sistēma, lai samazinātu darbinieku
lielo mainību. Čehija ir guvusi ievērojamus panākumus,
īstenojot publiskā iepirkuma likumu, kas stājās
spēkā 2012. gada aprīlī. Tomēr vietējās
iestādes ziņo par grūtībām saistībā ar
likuma īstenošanu. ES līdzekļu izmantošanas jomā līdz
2012. gada beigām bija īstenots vairums pasākumu, kas
iekļauti rīcības plānā pārvaldības un
kontroles sistēmas uzlabošanai. Tomēr Čehijas iestādēm
būs jānodrošina rīcības plāna pastāvīga
uzraudzība.
(16)     Obligātās
izglītības līmenī Čehijas skolēni
starptautiskā salīdzinājumā kopumā sasniedz
vidējus rezultātus. Tomēr matemātikā un
dabaszinātnēs izglītības rezultāti laika gaitā ir
strauji pasliktinājušies. Čehijas iestādes ir
reaģējušas ar pasākumu kopumu, kas paredz izstrādāt
minimālos izglītības standartus, kuri jāizmanto skolēnu
pārbaudījumiem visā valstī. Tomēr būtu
jāizstrādā integrētāka sistēma, nodrošinot, ka
skolēni, skolotāji un skolas, kuru rezultāti pārbaudēs
ir sliktāki, saņem sistemātisku atbalstu, kā
rezultātā vēl vairāk palielinātos reformas
vērienīgums. Galvenais uzdevums, kas jārisina Čehijas
augstākās izglītības sistēmai, ir nodrošināt, lai
aizvien vairāk studentiem būtu prasmes, kuras vajadzīgas
veiksmīgai dalībai darba tirgū. Pašlaik tiek apspriesta
augstākās izglītības likuma reforma ar mērķi
ieviest diferencētu finansēšanas kārtību un uzlabot
akreditāciju. Tie ir nozīmīgi un vērienīgi
priekšlikumi, taču to faktiskā ietekme būs atkarīga no
galīgā reformas varianta. Iestādes plāno arī
pieņemt pārskatītus novērtēšanas standartus
attiecībā uz pētniecības iestāžu finansēšanu.
Kvalitātes rādītāju īpatsvara palielināšana,
tostarp pastiprināta sadarbība ar uzņēmējdarbības
nozari, palīdzētu Čehijas pētniecības un
inovācijas sistēmai sasniegt augstāku izcilības
līmeni.
(17)     Čehija ir viena no
tām ES dalībvalstīm, kurās ir vislielākais
reglamentēto profesiju skaits. 2012. gadā tika veikta
sabiedriska apspriešana par profesiju tiesiskā regulējuma
pārskatīšanu, un 2013. gadā tiks publicēti tās
rezultāti. Tas ir nozīmīgs pasākums, lai samazinātu
vai likvidētu šķēršļus tām profesijām,
attiecībā uz kurām reglamentācija ir izrādījusies
nevajadzīga vai tiek uzskatīta par pārmērīgu (tostarp
obligāto stažēšanās programmu garums) un kuru gadījumā
vieglāka pieeja varētu veicināt lielāku
nodarbinātību un izaugsmi. Neraugoties uz pēdējos gados
panāktajiem uzlabojumiem, Čehijas energointensitāte
joprojām ir viena no augstākajām Eiropas Savienībā, jo
īpaši būvniecības un enerģētikas nozarē.
(18)     Eiropas pusgada kontekstā
Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Čehijas ekonomikas
politiku. Tā ir novērtējusi konverģences programmu un
valsts reformu programmu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai
to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijā, bet
arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības
vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas
panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES
līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi atbilstīgi Eiropas
pusgada koncepcijai ir atspoguļoti 1. līdz
7. ieteikumā.
(19)     Ņemot vērā šo
novērtējumu, Padome ir izskatījusi Čehijas
konverģences programmu, un tās atzinums[7] ir atspoguļots jo
īpaši 1. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai
laikposmā no 2013. gada līdz 2014. gadam rīkoties
šādi.
1.           Īstenot 2013. gada
budžetu kā paredzēts, lai ilgtspējīgā veidā
novērstu pārmērīgo budžeta deficītu
2013. gadā un veiktu strukturālās korekcijas, kas
paredzētas Padomes ieteikumos atbilstoši pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūrai. Attiecībā uz
2014. gadu un laikposmu pēc tam pastiprināt un īstenot
budžeta stratēģiju, īstenojot arī pietiekami konkrētus
pasākumus, lai nodrošinātu atbilstošus fiskālos centienus ar
nolūku pietiekami pietuvināties vidējā termiņa
mērķim. Piešķirt prioritāti izaugsmi veicinošiem
izdevumiem, tostarp savlaicīgi uzņemoties saistības
attiecībā uz atlikušajiem projektiem, kas tiek
līdzfinansēti ar ES līdzekļiem pašreizējās
finanšu shēmas ietvaros.
2.           Samazināt
darbaspēka nodokļu augsto līmeni, pārceļot
nodokļus uz jomām ar mazāku negatīvo ietekmi uz izaugsmi,
piemēram, regulāri mājokļu nodokļi un
transportlīdzekļu ekspluatācijas nodokļi. Vēl
vairāk samazināt nodokļu režīma atšķirības starp
algotiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām
personām. Uzlabot nodokļu saistību izpildi un samazināt ar
saistību izpildes nodrošināšanu saistītās izmaksas,
izveidojot vienotu iekasēšanas punktu un saskaņojot
privātpersonu ienākuma nodokļa un sociālo un veselības
aprūpes maksājumu nodokļu bāzes.
3.           Salīdzinājumā
ar pašreizējiem tiesību aktiem paātrināti paaugstināt
likumā noteikto pensionēšanās vecumu, ieviest tiešu saikni starp
likumā noteikto pensionēšanās vecumu un paredzamo dzīves
ilgumu un pārskatīt indeksācijas mehānismu. Papildināt
pensionēšanās vecuma paaugstināšanu ar pasākumiem, kas
sekmē gados vecāku darba ņēmēju
nodarbināmību un mazina iespējas agrāk pamest darba tirgu.
Jo īpaši atcelt valsts subsīdijas par labu
pirmspensionēšanās shēmai. Veikt pasākumus, lai
būtiski uzlabotu veselības aprūpes izdevumu efektivitāti,
jo īpaši stacionārās aprūpes jomā.
4.           Veikt pasākumus, lai
palielinātu valsts nodarbinātības dienesta efektivitāti un
lietderīgumu. Ievērojami paplašināt bērnu aprūpes
iestāžu pieejamību (veltot galveno uzmanību bērniem
vecumā līdz trim gadiem, kā arī romu bērnu
līdzdalībai), ko jo īpaši panāk, pieņemot un
īstenojot likumu par privātām bērnu aprūpes
iestādēm un palielinot valsts bērnu aprūpes iestāžu
jaudu.
5.           Nodrošināt
2013.–2014. gada pretkorupcijas stratēģijas īstenošanu.
Pieņemt likumu par valsts ierēdņiem, ar kuru būtu
jānodrošina stabils, efektīvs un profesionāls valsts
pārvaldes dienests. Uzlabot ES līdzekļu pārvaldību
saistībā ar 2014.–2020. gada plānošanas periodu.
Palielināt jaudu publiskā iepirkuma konkursu īstenošanai
vietējā un reģionālā līmenī.
6.           Izveidot visaptverošu
novērtējuma sistēmu obligātajā
izglītībā un veikt mērķtiecīgus pasākumus,
lai atbalstītu skolas, kas gūst sliktus izglītības
rezultātus. Pieņemt pasākumus, lai uzlabotu akreditāciju un
finansējumu augstākās izglītības jomā.
Palielināt uz rezultātiem balstīta finansējuma
īpatsvaru pētniecības iestāžu finansēšanā.
7.           Balstoties uz šobrīd
notiekošo pārskatīšanu, turpināt reglamentēto profesiju
reformu, samazinot vai atceļot ienākšanas šķēršļus un
rezerves gadījumos, kad tie ir nepamatoti. Veikt turpmākus pasākumus,
lai uzlabotu energoefektivitāti būvniecības un
rūpniecības nozarē.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2013) 353 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[4]               Padomes 2013. gada 22. aprīļa
Lēmums 2013/208/ES.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.