Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0230

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2003./2004.–2009./2010. finanšu gadam  /* SEC/2005/0230 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 16.2.2005SEC(2005) 230 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2003./2004.–2009./2010. finanšu gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] paredz, ka neiesaistītās dalībvalstis, t.i., dalībvalstis, kas nav pieņēmušas vienoto valūtu, līdz 1999. gada 1. martam Padomei un Komisijai iesniedz konverģences programmas. Saskaņā ar šīs regulas 9. pantu Padome pārbauda visas konverģences programmas, ņemot vērā novērtējumu, ko sniedz Komisija un komiteja, kas izveidota ar Līguma 114. pantu (Ekonomikas un finanšu komiteja). Padome pēc Komisijas ieteikuma un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pamatojoties uz programmas pārbaudi, sniedza atzinumu. Saskaņā ar regulu dalībvalstīm katru gadu jāiesniedz atjauninātas konverģences programmas, kuras arī var pārbaudīt Padome, izmantojot tādu pašu procedūru.1999. gada 8. februārī Padome novērtēja pirmo Apvienotās Karalistes konverģences programmu, kas tika iesniegta 1998. gada 22. decembrī un aptver laika posmu no 1997./1998. finanšu gada līdz 2003./2004. finanšu gadam. Atjauninātās programmas tika iesniegtas katru gadu. Pēdējo atjaunināto konverģences programmu Apvienotā Karaliste iesniedza 2004. gada 17. decembrī. Komisijas dienesti veica šīs atjauninātās programmas tehnisko novērtējumu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognožu rezultātus un rīcības kodeksu[2], vispārīgi pieņemtu potenciālā ražošanas apjoma un cikliski koriģētu bilanču aprēķināšanas metodoloģiju, vispārējo ekonomikas politikas pamatnostādņu ieteikumus laika posmam no 2003. gada līdz 2005. gadam un principus, kas noteikti 2002. gada 27. novembra Komisijas paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politiku koordinācijas stiprināšanu[3]. Minētais novērtējums ir šāds:-  Apvienotās Karalistes varas iestādes 2004. gada 17. decembrī iesniedza sesto atjaunināto konverģences programmu (tālāk tekstā — Atjauninātā programma), kas aptver laika posmu no 2003./2004. finanšu gada līdz 2009./2010. finanšu gadam Atjauninātā programma iekļauj varas iestāžu pēdējās prognozes saistībā ar valsts finansēm, ko nosaka 2004. gada 2. decembra Pirmsbudžeta pārskats (PBP). Programma daļēji atbilst pārskatītajam „rīcības kodeksam par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Dati par kopējiem izdevumiem un ieņēmumiem nav iesniegti saskaņā ar EKS95, kā arī informācija nav iesniegta, izmantojot rīcības kodeksa noteiktas standartizētas tabulas. Arī atjauninātajā programmā ieņēmumi no UMTS tīkla pārdošanas drīzāk tiek aplūkoti kā ikgada ieņēmumu plūsma nekā aktīvu pārdošana, kā arī nav sniegta informācija par to nozīmīgumu attiecībā uz valsts finanšu prognozēm.-  Centrālā makroekonomiskā prognoze ir nemainīgs ekonomiskais pieaugums, kas samazina savu tendenci, sākot no 2006. gada. Tiek paredzēta pieauguma atkārtota līdzsvarošana līdz ar iekšzemes pieprasījuma prognozēto samazināšanos, kamēr, domājams, pēdējais negatīvais pieauguma šķērslis no neto eksporta tiks novērsts. Ņemot vērā pašreiz pieejamo informāciju, programmā iekļautās makroekonomiskās prognozes šķiet vispārēji ticamas, neraugoties uz riskiem par sliktāku pieaugumu īstermiņā. Prognozes šķiet labvēlīgas 2005. gadam, bet saskaņā ar Komisijas dienestu prognozi — 2006. gadam. Tādējādi varas iestāžu pieauguma prognoze 2007. gadam un turpmāk ir nedaudz zemāka nekā Komisijas dienestu pēdējais iespējamā pieauguma novērtējums.-  Noteikti ir jāuzsver, ka Apvienotās Karalistes varas iestādes balsta savas valsts finanšu prognozes uz prognozes scenāriju, kurā ražošanas apjoma pieauguma tendence ir par ceturtdaļu procenta punktu zemāka, nekā tika noteikts centrālajā makroekonomiskajā prognozē. Pat ņemot vērā šo zemāka pieauguma scenāriju, 2005. gadā pastāv zemāka IKP pieauguma risks, nekā tiek prognozēts; tomēr vidēja termiņa pieņēmumi saistībā ar ražošanas apjoma pieauguma tendenci, iespējams, apstiprina piesardzīgo novērtējumu.-  Neraugoties uz spēcīgu darba tirgu un vidējo ieņēmumu pieaugumu, SPCI inflācija palika apslāpēta 2004. gadā, kas ir krietni zemāk par oficiālo 2 % inflācijas mērķi. Paredzot topošo cenu spiedienu, Anglijas Banka gada laikā četras reizes palielināja mārciņas bāzes procentu likmi, kā rezultātā no 2003. gada novembra repo likmes kumulatīvs pieaugums bija 125 bāzes punkti (4,75 %). Pirmajā pusgadā sterliņa mārciņas spēkā esošā valūtas kursa nomināls pieauga lēni, tomēr pēc tam pazeminājās iepriekšējā līmenī, bet līdz 2004. gada beigām indeksa vērtība (gada sākumā) nedaudz izmainījās; atspoguļojot šo attīstību, divpusējs maiņas kurss pret eiro 2004. gada pirmajā pusē pirms gada beigām tika novērtēts kā līdzīgs tādam, kāds tas bija pirms divpadsmit mēnešiem. Pagājušā gada laikā Apvienotās Karalistes obligāciju ienesīguma likmju attīstība bija vispārēji saskaņā ar starptautisko obligāciju tirgu tendencēm, toties tā ir citāda 10 gadu valdības obligāciju ienesīguma likmēm salīdzinoši ar pieaugumu Vācijā no apmēram 50 bāzes punktiem 2004. gada sākumā līdz gandrīz 100 bāzes punktiem novembra vidū, kas ir saistāms ar lielāku starpību starp īstermiņa procentu likmēm un lielāku valdības neto parāda izsludināšanu Apvienotajā Karalistē, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem.-  Apvienotās Karalistes fiskālās politikas sistēmas pamatā ir divi iekšzemes fiskālās politikas noteikumi, kas kopumā attiecas uz valsts sektoru: „zelta likums”, kas tiecas nodrošināt, lai ekonomiskā cikla laikā valdība aizņemtos tikai no finanšu neto ieguldījumiem, bet ne no fondu kārtējām izmaksām; un „ilgtspējīgs ieguldījuma likums”, kas tiecas saglabāt valsts sektora neto parādu „stabilā un piesardzīgā līmenī” — mazāk nekā 40% no IKP cikla laikā. Šajā sistēmā atjauninātā programma prognozē deficīta samazinājumu no 3,2 % no IKP 2003./2004. finanšu gadā līdz mazāk par 3 % atsauces vērtības 2004./2005. finanšu gadā (finanšu gads ir Apvienotās Karalistes valsts finanšu novērtējuma atsauces periods saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu). Pēc tam atjauninātā programma prognozē pakāpenisku deficīta samazinājumu vidējā termiņā, bet tikai 1,7 % līmenī 2008./2009. finanšu gadā. Izdevumu līmenis turpina pieaugt saskaņā ar valdības politikas prioritātēm, iekļaujot neto ieguldījumu pieaugumu, bet paredzētais ieņēmumu līmeņa palielinājums uzlabotu vispārējo valsts budžeta bilanci. Kaut arī makroekonomiskais redzējums būtībā nav mainīt, deficīta prognozes 2006./2007. finanšu gadam ir augstākas salīdzinājumā ar iepriekšējo atjaunināto programmu, savukārt 2007./2008. finanšu gadam tās tiek saglabātas; no tā var secināt, ka esošai nenoteiktai īstermiņa nostājai pēc 2005./2006. finanšu gada sekos striktāka valsts finanšu konsolidācija nekā iepriekšējā atjauninātajā programmā.-  Izskatās, ka augstāka deficīta riski ir novērtēti tuvākajā termiņā. Konkrēti deficīts 2004./2005. finanšu gadā varētu pārsniegt 3 % no IKP. Gan īstermiņā, gan arī vidējā termiņā riskus nosaka salīdzinoši labvēlīga pieauguma prognoze 2005. gadam, kā arī mazāku ieņēmumu ieguves iespējamība, jo īpaši tas attiecas uz ienākuma nodokli. Valdības ministrijas var uzskatīt, ka nav viegli pāriet uz ekonomiskāku budžetu, jo īpaši tādā periodā, kad no 2006./2007. finanšu gada tiek prognozēts mazāks izdevumu pieaugums, un tādējādi var izmantot uzkrāto neiztērēto budžeta atlikumu. Tomēr no 2006./2007. finanšu gada šiem negatīvajiem riskiem stājas pretī salīdzinoši piesardzīgas makroekonomiskās prognozes.-  Ņemot vērā šo risku novērtējumu, nešķiet, budžeta nostādne programmā nodrošina pietiekamu drošības rezervi, lai jebkādā punktā prognozes periodā parastu makroekonomisku svārstību dēļ nepārsniegtu deficīta slieksni 3% no IKP . Tas nav pietiekami, lai tiktu nodrošināts, ka Stabilitātes un izaugsmes pakta vidējā termiņa mērķis saistībā ar bezdeficīta budžeta stāvokli tiktu sasniegts līdz 2009./2010. finanšu gadam. Tomēr tajā pašā laikā ir jāuzsver, ka parāda līmenis ir salīdzinoši zemi un prognozētās bilances ietekmē iepriekšminētās svarīgās valsts ieguldījumu programmas īstenošana.-  Tiek prognozēts, ka atjauninātās programmas aptvertajā periodā bruto parāda līmenis nedaudz pieaugs (lielākoties primārās bilances deficītu dēļ), 2007./2008. finanšu gadā sasniedzot apmēram 43 % no IKP, kas ir krietni mazāks par Līgumā noteikto atsauces vērtību 60% no IKP.-  Kopš iepriekšējās atjauninātās programmas šajā programmā tiek izskatītas valdības strukturālo reformu programmas, sniedzot informāciju par reformām darba, produktu un kapitāla tirgū. Tajā arī tiek izklāstīti turpmākie pasākumi, lai uzlabotu valsts finanšu kvalitāti, izmantojot galveno valsts sektora efektivitātes sekmēšanas programmu saskaņā ar ieteikumu, kas ir iekļauts 2003.–2005. gada vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnēs Apvienotās Karalistes varas iestādēm, lai nodrošinātu, ka sabiedriskie pakalpojumi kopā ar plānotu izdevumu palielinājumu „..tiek efektīvi sniegti, kas ļauj nodrošināt rentabilitāti”. Atjauninātajā programmā tiek uzsvērti arī svarīgi, pašlaik realizēti centieni uzlabot valsts sektora ražošanas apjoma noteikšanu.-  Šķiet, ka Apvienotā Karaliste ir salīdzinoši labvēlīgā stāvoklī attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību. Salīdzinoši zemā valsts parāda attiecība pret IKP un spēcīgais uzsvars, ko Apvienotās Karalistes varas iestādes ir piešķīrušas pašreizējām politikām, valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējībai, šai sakarā ir pozitīvi vērsts. Programmā izklāstītās stratēģijas pamatā galvenokārt ir vēlme sasniegt augstu un stabilu ilgtermiņa ekonomisko pieaugumu ar atbilstošām un ilgtspējīgām valsts finansēm, kuras tiek uzskatītas par nepieciešamām. Kamēr nevar izslēgt lielākus ar sabiedrības novecošanos saistītus izdevumus un kamēr pastāv to privāto pensiju nepietiekamas nodrošināšanas iespējamība, kurām var būt ietekme uz Apvienotās Karalistes valsts finansēm, varas iestādes no 2005. gada aprīļa ir ieviesušas Pensiju aizsardzības fondu, kas ir veidots, lai aizsargātu dalībniekus, kuri ir iesaistīti privātās noteiktu pabalstu shēmās, kas kļūst maksātnespējīgas. Tomēr šīs shēmas efektivitāte līdz šim tiek pārbaudīta. Turklāt piemērošanās Apvienotās Karalistes iekšzemes fiskālajiem noteikumiem nozīmētu, ka jebkāda veida valsts pensiju nodrošinājuma pieaugumu (kopumā cikla laikā) finansē ieņēmumu vai izdevumu pārstrukturēšana. Apvienotās Karalistes salīdzinoši zemais nodokļu līmenis atvieglo jebkādu budžeta nelīdzsvarotību piemērošanu, kas var rasties ilgtermiņā.-  Kopumā vērtējot, atjauninātajā programmā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valstij specifiskajam ieteikumam par valsts finansēm, kas ir adresēts Apvienotajai Karalistei 2004. gada atjauninātajās vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnēs, ka Apvienotajai Karalistei jāuzlabo cikliski koriģētais budžeta stāvoklis, kas atbilst bezdeficīta budžetam vai ar pārpalikumu valsts budžetam vidējā termiņā. 2004./2005. finanšu gadam pierādījumi par nozīmīgu progresu tā arī netiek apstiprināti izpildes datumā, kā arī pastāv ievērojamas neskaidrības gan par ieņēmumiem, gan arī izdevumiem, atstājot iepriekšminēto deficīta risku augstāku par 3 % no IKP. Turklāt plānotā nebūtiskās inflācijas nostādne 2005./2006. finanšu gadā un fiskālā nostādne vidējā termiņā nav saskaņā ar vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnēs sniegtajiem ieteikumiem.-  Ņemot vērā iepriekšminēto, Apvienotajai Karalistei būtu jānodrošina, lai budžeta deficīts būtu zemāks nekā 3 % no IKP 2004./2005. finanšu gadā saskaņā ar plāniem, un jāuzlabo cikliski koriģētais stāvoklis, lai nodrošinātu bezdeficīta budžetu vai sasniegtu un vidējā termiņā noturētu valsts budžetu ar pārpalikumu.Ņemot vērā šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi klātpievienoto ieteikumu, kas ir paredzēts Padomes atzinumam par atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu, un nosūta to Padomei.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu 2003./2004.–2009./2010. finanšu gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4], un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu;ņemot vērā Komisijas ieteikumu;apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.1.  Padome 2005. gada 8. martā pārbaudīja atjaunināto Apvienotās Karalistes konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2003./2004. līdz 2009./2010. finanšu gadam. Programma daļēji atbilst „rīcības kodeksam par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Dati saistībā ar kopējiem izdevumiem un ieņēmumiem nav iesniegti saskaņā ar EKS95, kā arī informācija nav iesniegta, izmantojot rīcības kodeksa noteiktas standartizētas tabulas. Arī atjauninātajā programmā ieņēmumi no UMTS tīkla pārdošanas drīzāk tiek aplūkoti kā ikgada ieņēmumu plūsma nekā aktīvu pārdošana, kā arī nav sniegta informācija par to svarīgumu attiecībā uz valsts finanšu prognozēm. Tāpēc Apvienotā Karaliste tiek aicināta panākt atbilsmi datu prasībām.2.  Programma satur divus atšķirīgus makroekonomisko un budžeta prognožu scenārijus: „augstāko” makroekonomisko scenāriju, kā arī zemāka pieauguma scenāriju, kas ir balstīts uz pieņēmumiem par pieauguma tendenci, kura ir par četriem procentu punktiem mazāka nekā centrālajā prognozē; iepriekšminētā uzsver valsts finanšu prognozes. Tādējādi zemāka pieauguma scenārijs, novērtējot budžeta prognozes, tiek uzskatīts par atsauci un atspoguļo vispārēji ticamus pieņēmumus. Scenārijs paredz reālu 3 % IKP pieaugumu 2005. gadā, kas ir tikai nedaudz zemāks par 3,5 % pieaugumu 2004. gadā pirms tā samazināšanās līdz 2,25 % līdz 2007./2008. finanšu gadam. Ņemot vērā pašreiz pieejamo informāciju, pastāv risks, ka 2005. gadā IKP pieaugums būs zemāks nekā prognozēts, jo šķiet, ka prognozētais pieaugums ir augstāks par pašreizējo prognozes līmeni; tomēr vidējā termiņā pieauguma pieņēmuma tendence, kas ir valsts finanšu prognožu pamatā, iespējams, apstiprina piesardzīgo novērtējumu. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet ticamas.3.  Apvienotās Karalistes fiskālās politikas sistēmas pamatā ir divi iekšzemes fiskālās politikas noteikumi, kas ir paredzēti valsts sektoram: „zelta likums”, kas tiecas nodrošināt, lai ekonomiskā cikla laikā valdība aizņemtos tikai no finanšu neto ieguldījumiem, bet ne no fondu kārtējām izmaksām; un „ilgtspējīgs ieguldījuma likums”, kas tiecas saglabāt valsts sektora neto parādu „stabilā un piesardzīgā līmenī” — mazāk nekā 40 % no IKP cikla laikā. Šajā sistēmā atjauninātā programma prognozē deficīta samazinājumu no aprēķinātajiem 3,2 % no IKP 2003./2004. finanšu gadā līdz mazāk par 3 % atsauces vērtības 2004./2005. finanšu gadam (finanšu gads ir Apvienotās Karalistes valsts finanšu novērtējuma atsauces periods saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu). Pēc tam atjauninātā programmas prognozē turpmāku pakāpenisku deficīta samazinājuma vidējā termiņā, bet tikai 1,7 % līmenī 2008./2009. finanšu gadā. Izdevumu līmenis turpina pieaugt saskaņā ar valdības politikas prioritātēm, bet paredzētais ieņēmumu līmeņa palielinājums, uzlabotu vispārējās valsts budžeta bilanci. Vispārējā izdevumu līmenī tiek īstenota nozīmīga valsts ieguldījumu programma, kas tiecas palielināt vispārējus valdības neto ieguldījumus no 1,9 % no IKP 2004./2005. finanšu gadā līdz 2,4 % 2007./2008. finanšu gadā. Salīdzinoši ar 2003. gada atjaunināto programmu deficīta prognozes gan šim finanšu gadam, gan arī nākamajam ir vērtētas kā pieaugošas; tomēr no 2005./2006. finanšu gada atjauninātajā programmā ietvertās vidēja termiņa prognozes uzrāda nedaudz straujāku valsts finanšu konsolidāciju, nekā iepriekšējā atjauninātajā programmā minētās.4.  Pastāv skaidri riski, ka budžeta rezultāts varētu būt sliktāks, nekā ir prognozēts programmā īstermiņā. Konkrēti deficīts 2004./2005. finanšu gadā varētu pārsniegt 3 % no IKP. Gan īstermiņā, gan arī vidējā termiņā riskus nosaka salīdzinoši labvēlīga IKP pieauguma prognoze 2005. gadam, kā arī mazāku ieņēmumu ieguves iespējamība, jo īpaši tas attiecas uz ienākuma nodokli. Valdības ministrijas var uzskatīt, ka nav viegli pāriet uz ekonomiskāku budžetu, jo īpaši tādā periodā, kad no 2006./2007. finanšu gada tiek prognozēts mazāks izdevumu pieaugums, un tādējādi var izmantot uzkrāto neiztērēto budžeta atlikumu. Tomēr no 2006./2007. finanšu gada šiem negatīvajiem riskiem stājas pretī salīdzinoši piesardzīgas makroekonomiskās prognozes.5.  Ņemot vērā šo risku novērtējumu, nešķiet, ka budžeta nostādne programmā nodrošina pietiekamu drošības rezervi, lai jebkādā punktā prognozes periodā parastu makroekonomisku svārstību dēļ nepārsniegtu deficīta slieksni 3 % no IKP. Tas nav pietiekami, lai tiktu nodrošināts, ka Stabilitātes un izaugsmes pakta vidējā termiņa mērķis saistībā ar bezdeficīta budžeta stāvokli tiktu sasniegts līdz 2009./2010. finanšu gadam. Tomēr tajā pašā laikā ir jāuzsver, ka parāda līmenis ir salīdzinoši zems un prognozētās bilances ietekmē iepriekšminētās svarīgās valsts ieguldījumu programmas īstenošana.6.  Tiek novērtēts, ka bruto parāda līmenis ir sasniedzis 39,5 % no IKP 2003./2004. finanšu gadā un ir krietni zemāks par 60 % no IKP, kas ir Līgumā noteiktā atsauces vērtība. Programma paredz, ka parāda līmenis palielināsies lēnām — par mazāk nekā diviem procentu punktiem periodā līdz 2009./2010. finanšu gadam.7.  Šķiet, ka Apvienotā Karaliste ir salīdzinoši labvēlīgā situācijā attiecībā uz tās valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, neraugoties uz paredzētām budžeta izmaksām saistībā ar iedzīvotāju novecošanos. Salīdzinoši zemā valsts parāda attiecība pret IKP līmeni un spēcīgais uzsvars, ko Apvienotās Karalistes varas iestādes ir piešķīrušas pašreizējām politikām, valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējībai, šai sakarā ir pozitīvi vērsts. Nevar izslēgt lielākus ar sabiedrības novecošanos saistītus izdevumus, jo pastāv to privāto pensiju nepietiekamas nodrošināšanas iespējamība, kurām var būt ietekme uz valsts finansēm, tāpēc varas iestādes no 2005. gada aprīļa ir ieviesušas Pensiju aizsardzības fondu, lai aizsargātu dalībniekus, kuri ir iesaistīti privātās noteiktu pabalstu shēmās, kas kļūst maksātnespējīgas. Šie pasākumi ir atbalstāmi, taču to efektivitāte vēl tiek pārbaudīta. Apvienotās Karalisstes salīdzinoši zemais nodokļu līmenis atvieglo jebkādu budžeta nelīdzsvarotību piemērošanu, kas var rasties ilgtermiņā.8.  Programmā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valstij specifiskajam ieteikumam par valsts finansēm, kas ir adresēts Apvienotajai Karalistei vispārējo ekonomikas politikas pamatnostādņu 2004. gada atjauninājumā, proti, Apvienotajai Karalistei tika ieteikts „censties izvairīties no pārmērīga deficīta, lai uzlabotu cikliski koriģētu budžeta stāvokli valsts finanšu konsolidēšanai, kas atbilst bezdeficīta budžetam vai ar pārpalikumu valsts budžetam vidējā termiņā”. 2004./2005. finanšu gadam deficīta risks ir augstāks nekā 3 % no IKP. Turklāt plānotā nebūtiskās inflācijas nostādne 2005./2006. finanšu gadā un fiskālā nostādne vidējā termiņā nav saskaņā ar vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnēs sniegtajiem ieteikumiem.* * *Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, Padome sniedza atzinumu, ka Apvienotajai Karalistei būtu (i) jānodrošina, lai deficīts būtu zemāks par 3 % no IKP 2004./2005. finanšu gadā saskaņā ar plāniem, un (ii) jāuzlabo cikliski koriģēts budžeta stāvoklis, lai nodrošinātu, bezdeficīta budžetu vai sasniegtu un vidējā termiņā saglabātu valsts budžetu ar pārpalikumu.Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums[pic][1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, uz kuriem ir atsauce šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģenču programmu saturu un formātu, kuru 10.7.2001. apstiprinājusi ECOFIN Padome.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] OV L 209, 2.8.1997, 1. lpp. Dokumenti, uz kuriem ir atsauce šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52013DC0362

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Itālijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu 2012.–2017. gadam /* COM/2013/0362 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Itālijas 2013. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu 2012.–2017. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu
un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas
stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011
par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju ,,Eiropa 2020”, kam
pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada 13. jūlijā,
balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī
– lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnēm[5],
kas kopā veido ,,integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Valstu vai valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par ,,Izaugsmes un nodarbinātības paktu”, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
rīcībpolitiku. Viņi lēma par rīcību, kas
jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši izsakot
pilnīgu apņemšanos sasniegt stratēģijas ,,Eiropa 2020”
mērķus un īstenot konkrētām valstīm
adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada 6. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Itālijas 2012. gada valsts reformu
programmu un sniedza savu atzinumu par Itālijas atjaunināto
stabilitātes programmu 2011.–2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada 28. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[6], sākot 2013. gada
Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tāpat Komisija 2012. gada
28. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011,
pieņēma Brīdināšanas mehānisma ziņojumu[7], kurā tā noteica, ka
Itālija ir viena no dalībvalstīm, par kurām tiks
izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada 14. martā
apstiprināja finanšu stabilitātes nodrošināšanas un
fiskālās konsolidācijas prioritātes un izaugsmes veicināšanas
pasākumus. Tā uzsvēra nepieciešamību turpināt
diferencētu un uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālu ekonomikas kreditēšanu, veicināt izaugsmi un
konkurētspēju, risināt problēmas, kas saistītas ar
bezdarbu un krīzes sociālajām sekām, un modernizēt
publisko pārvaldi.
(7)       Komisija 2013. gada 10. aprīlī
publicēja padziļinātā pārskata rezultātus[8] par Itāliju, pamatojoties
uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisijas veiktā
analīze liek tai secināt, ka Itālija saskaras ar makroekonomisko
nelīdzsvarotību, kuras novēršanai būtu nepieciešama
izlēmīga politikas rīcība. Jo īpaši par galveno
Itālijas makroekonomisko nelīdzsvarotību vēl aizvien tiek
uzskatīts ārējās konkurētspējas zudums, kā
arī lielās publiskā sektora parādsaistības joprojām
nelielas izaugsmes apstākļos.
(8)       Itālija 2013. gada 11. aprīlī
iesniedza savu 2013. gada stabilitātes programmu, kas attiecas uz 2012.–2017. gada
laikposmu, un 2013. gada valsts reformu programmu. Pēc programmu
iesniegšanas jaunā valdība, kas tika apstiprināta 28. aprīlī,
pauda savu nodomu pastiprināt strukturālo reformu plānu,
vienlaikus apstiprinot stabilitātes programmā izvirzītos budžeta
mērķus. 17. maijā tika pieņemts dekrētlikums ar
jauniem noteikumiem par nekustamā īpašuma nodokļiem un algu piemaksas
shēmas darbības pagarināšanu; šo shēmu piemēro
nepietiekami nodarbinātiem darba ņēmējiem. Abas programmas
un jaunie valdības veiktie pasākumi ir izvērtēti
vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(9)       Pamatojoties uz 2013.–2017. gada
stabilitātes programmas novērtējumu atbilstīgi Padomes
Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais
scenārijs, kas ir pamatā programmā iekļautajām budžeta
prognozēm, attiecībā uz 2014. gadu ir optimistisks
salīdzinājumā ar Komisijas 2013. gada pavasara prognozi.
Minētais scenārijs ir ticams attiecībā uz laikposmu no 2015. gada,
taču tikai ar nosacījumu, ka pilnībā tiek īstenotas
pieņemtās strukturālās reformas, kas joprojām ir
grūts uzdevums. Jaunā valdība apstiprināja programmā
izklāstīto budžeta stratēģiju, un parlaments tai piekrita.
Stratēģijas mērķis ir saglabāt deficītu visā
programmas periodā zem 3 % no IKP, sasniegt 2013. gadā
vidējā termiņa mērķi (VTM) un panākt parāda
un IKP attiecības samazināšanos no 2014. gada. Programmā
apstiprināts vidējā termiņa mērķis, proti,
līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē,
kas ir saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. 2012. gadā
deficīts tika samazināts līdz 3 % no IKP, un
saskaņā ar 3. maijā publicēto Komisijas 2013. gada
pavasara prognozi ir paredzams, ka 2013.–2014. gadā tas paliks zem
atsauces vērtības. Saskaņā ar novērtējumu
Itālijas valdības 17. maijā pieņemtie noteikumi
būtiski neietekmēs deficītu, ja tie tiks konsekventi
īstenoti. Pēc tam, kad 2009.–2012. gadā
strukturālā bilance kumulatīvā izteiksmē
uzlabojās par 2,7 procentu punktiem no IKP, un pieņemot, ka
nebūs turpmāku politikas izmaiņu, ir prognozējams, ka 2013. gadā
strukturālā bilance (kā daļa no IKP) uzlabosies par
vēl vienu procentu punktu līdz -0,5 % no IKP un tad nedaudz
pasliktināsies 2014. gadā. 2014. gadā
strukturālā primārā bilance sasniegtu gandrīz 5 %
no IKP. Prognozētā strukturālā korekcija
attiecībā uz 2013. gadu ir atbilstīga, arī balstoties
uz izdevumu (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus)
izvērtējumu, savukārt attiecībā uz 2014. gadu
prognoze liecina par novirzi no korekcijas VTO sasniegšanai. Programmā
prognozēts, ka valdības parāda attiecība sasniegs maksimumu
2013. gadā un pēc tam sāks samazināties (arī
pateicoties paredzētajiem, privatizācijas rezultātā
gūtajiem ieņēmumiem) – ik gadu par līdz pat 1 procentu
punktu no IKP. Tomēr saskaņā ar prognozi parāda un IKP
attiecība turpinās pieaugt – viens no iemesliem ir komercparāda
atmaksa, kā rezultātā 2013.–2014. gadā parāds
pieaugtu par apmēram 2,5 procentu punktiem; taču prognozē
nav ņemti vērā ieņēmumi no privatizācijas, jo
vēl trūkst sīkākas informācijas. Sākot no 2013. gada,
Itālija atradīsies trīs gadu ilgā pārejas posmā
attiecībā uz parādu kritērija ievērošanu, un
stabilitātes programmā paredzētā parādu
atmaksājamības līkne nodrošina pietiekamu virzību uz
šā kritērija ievērošanu. Tomēr programmā
iekļautās deficīta un parāda samazināšanas prognozes
balstās uz pieņemto budžeta pasākumu un strukturālo reformu
pilnīgu īstenošanu, kam ir izšķiroša nozīme, lai
nostiprinātu tirgus uzticēšanos un veicinātu izaugsmi un
nodarbinātību.
(10)     Kaut arī ir
pieņemtas nozīmīgas reformas, kuru mērķis ir
pastiprināt fiskālo ilgtspēju un veicināt izaugsmi,
pilnīga šo reformu īstenošana joprojām ir grūts uzdevums,
un pastāv lielas iespējas turpmākai rīcībai.
Vairāki svarīgi ierosinātie pasākumi vēl nav
apstiprināti vai joprojām jāpieņem atbilstošie tiesību
akti, turklāt pastāv risks, ka šo pasākumu konkrētā
piemērošana netiks konsekventi nodrošināta visos valdības
līmeņos. Valsts pārvaldes efektivitāte, kura attiecas uz
reglamentējošiem un procedūras noteikumiem, pārvaldības
kvalitāti un administratīvām spējām, joprojām ir
būtiski ierobežota, kas ietekmē reformu īstenošanu un
uzņēmējdarbības vidi.
(11)     Lai uzlabotu uzņēmējdarbības
vidi, ir jāpabeidz civiltiesību reforma, ātri īstenojot
tiesu organizatoriskās uzbūves pārskatīšanu un
saīsinot lietu pārmērīgi ilgo izskatīšanas laiku,
kā arī samazinot vēl neizskatīto lietu skaitu un lielo
tiesvedības apmēru. Ievērojot Konstitucionālās tiesas 2012. gada
oktobra nolēmumu par mediāciju, ir jārīkojas, lai
veicinātu strīdu ārpustiesas izšķiršanas mehānismu
izmantošanu. Korupcija ir nopietna problēma, kuras radītās
izmaksas tiek lēstas 4 % apmērā no IKP, kā
rezultātā tiek būtiski mazināts ekonomikas atlabšanas
potenciāls. Pēc 2012. gada novembrī pieņemtā
Korupcijas apkarošanas likuma ir nepieciešama turpmāka rīcība,
un korupcijas apkarošanas efektivitāti varētu vēl vairāk
uzlabot, jo īpaši attiecībā uz noilguma termiņiem, kuri
šobrīd ir ļoti īsi.
(12)     Līdz šim īstenoto
vērienīgo fiskālās konsolidācijas stratēģiju
papildina līdzsvarota budžeta noteikums, kas tika ieviests
konstitūcijā 2012. gada aprīlī, un pasākumi, kuru
mērķis ir uzlabot publiskā sektora izdevumu lietderību un
kvalitāti. Tomēr trūkumi īstenošanā ir ierobežojuši
veikto pasākumu pilnīgu efektivitāti, jo īpaši
attiecībā uz nodarbinātības efektivitāti
publiskajā sektorā un provinču skaita samazināšanu.
Pateicoties Kohēzijas rīcības plānam, bija iespējams
paātrināt struktūrfondu apguvi apmēram 12,1 miljarda
euro apmērā trīs secīgos posmos. Tomēr
vispārējās līdzekļu pārvaldības uzlabošanai
joprojām trūkst vērienīguma (jo īpaši Itālijas
dienvidu daļā), radot nopietnas bažas saistībā ar 2014.–2020. gada
plānošanas periodu. Tādējādi ir vēl daudz iespēju
uzlabot publiskā sektora izdevumu lietderību.
(13)     Bankām tradicionāli
ir izšķirīga loma Itālijas ekonomiskās darbības
atbalstīšanā, jo īpaši piešķirot aizdevumus maziem
uzņēmumiem, taču banku spēja uzņemties šo lomu ir vājināta
ieilgušās ekonomikas lejupslīdes dēļ. Paaugstināts
kredītrisks (kā arī lielais un pieaugošais ieņēmumus
nenesošo aizdevumu uzkrājums) ir veicinājis aizdevumu apmēra
samazināšanos un vēl vairāk saasina banku zemās
rentabilitātes problēmu. Lai uz to reaģētu, Itālijas
Banka, veicot pārbaudes uz vietas, izvērtē finansēšanas
atbilstīgumu saistībā ar samazinātas vērtības
aizdevumiem. Specifiski Itālijas banku korporatīvās
pārvaldības noteikumi varētu ierobežot šo banku veiktās
finanšu starpniecības efektivitāti. Tika pieņemti pasākumi,
lai veicinātu ārpusbanku finansējuma kanālu (jo īpaši
kapitāla finansējuma) izmantošanu un sekmētu inovācijas
spējas, taču šo pasākumu nozīme joprojām ir neliela,
un tie vēl nav pilnībā īstenoti. ES direktīvas par
maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos
transponēšana un uzkrātā komercparāda plānotā
atmaksa palīdzēs uzlabot uzņēmumu likviditāti.
(14)     2012. gada
jūnijā tika pieņemta vērienīga darba tirgus reforma,
lai novērstu darba tirgus neelastību un sadrumstalotību. Reforma
jāpabeidz, pieņemot aizkavējušos īstenošanas tiesību
aktus, un ir rūpīgi jāuzrauga tās konkrētā
piemērošana uz vietas. Turklāt valsts nodarbinātības
dienesti vēl jāintegrē bezdarbnieku pabalstu
administrācijā, lai atbalstītu efektīvu aktivizēšanas stratēģiju
īstenošanu. Sociālie partneri izstrādāja jaunu
sistēmu algu noteikšanai, 2011.–2013. gada laikposmā
panākot vairākas secīgas vienošanās. Šo sistēmu balsta
nodokļu atvieglojumi ar mērķi labāk saskaņot algas ar
ražīgumu un vietējā darba tirgus nosacījumiem. Šī
sistēma būtu efektīvi jāīsteno un pakāpeniski
jāpielāgo, balstoties uz rezultātu uzraudzību.
(15)     Jauniešu bezdarba līmenis
un to jauniešu īpatsvars, kuri nemācās, nestrādā un
neapgūst arodu, turpināja pieaugt, līdz 2012. gada
beigām sasniedzot attiecīgi 37 % un 21,1 %. Gan
terciārās izglītības iegūšanas
rādītājs, gan nodarbinātības līmenis to jauniešu
vidū, kuri ieguvuši terciāro izglītību, ir viszemākais
Eiropas Savienībā, kas liecina par to, ka gados jaunu absolventu
prasmes nav īpaši pieprasītas darba tirgū. Lai gan
priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs
nedaudz samazinās, tas vēl aizvien ir augsts. Tas rada bažas par
izglītības sistēmas sniegumu. Viens no svarīgākajiem
elementiem ir skolotāja profesija, kurai pašlaik ir raksturīgs vienots
karjeras ,,ceļš”, kas piedāvā tikai ierobežotas
perspektīvas profesionālās attīstības ziņā.
Sieviešu līdzdalības līmenis darba tirgū vēl aizvien
ir zems, un nodarbinātības plaisa starp dzimumiem ir viena no
lielākajām Eiropas Savienībā. Ievērojami palielinās
nabadzības un sociālās atstumtības (jo īpaši
dziļa materiālā trūkuma) risks, savukārt
sociālās aizsardzības sistēmai ir aizvien grūtāk
apmierināt sociālās vajadzības, jo tā
pārsvarā balstās uz pensiju izdevumiem un sociālie
pārvedumi (izņemot pensijas) nav pietiekami vērsti to, lai
novērstu nabadzību un veicinātu sociālo iekļaušanu.
(16)     Nodokļu sistēmas
struktūra joprojām ir sarežģīta un ievērojami noslogo
darbu un kapitālu. Pēc 2010. un 2011. gadā
īstenotajiem centieniem tika pieņemti papildu pasākumi, lai
nodokļu slogu pārvirzītu no produktīviem faktoriem uz
patēriņu, īpašumu un vidi; šiem pasākumiem ir
ierobežotāka ietekme. Ir vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai
vienkāršotu nodokļu sistēmu, racionalizētu nodokļu
izdevumus, saskaņotu īpašuma nodokļu bāzi ar tirgus
vērtību, uzlabotu noteikumu ievērošanu un atturētu no
nodokļu nemaksāšanas. Līdz brīdim, kamēr netiks
pārskatītas kadastrālās vērtības,
ieplānotās nekustamā īpašuma nodokļu reformas
mērķis būs uzlabot šo nodokļu taisnīgumu,
ievērojot ierobežojumus, kas noteikti stabilitātes programmā
izklāstītajā budžeta stratēģijā. Ēnu
ekonomikas un nedeklarēta darba apmēra samazināšana var
pozitīvi ietekmēt publiskā sektora finanses un kapitālu.
Veicot PVN atbrīvojumu vai PVN samazināto likmju, kā arī
tiešo nodokļu izdevumu pārskatīšanu, iespējams, būs
jāpielāgo sociālie pārvedumi, lai pēc iespējas
samazinātu šīs pārskatīšanas ietekmi uz izmaksu/ieguvumu
sadali.
(17)     Ir pielikti būtiski
centieni ceļā uz liberalizāciju pakalpojumu nozarē.
Tomēr reglamentēto profesiju reforma būtu jāturpina, lai
novērstu atlikušos ierobežojumus, un galvenie reformas principi būtu
jānosargā arī pret iespējamo pretestību, kas jo
īpaši ir sagaidāma juridisko profesiju reformas gaitā. Pēc
Konstitucionālās tiesas 2012. gada jūlija nolēmuma
būtiski ir arī pasākumi, lai atvērtu konkurencei vietējos
sabiedriskos pakalpojumus.
(18)     Turpinās
tīkla nozaru reforma attiecībā uz tirgus pieeju un
infrastruktūras jaudas uzlabošanu, tomēr vēl aizvien pastāv
nozīmīgas problēmas. Līdz 2013. gada septembrim
jāpabeidz operatoru nodalīšana gāzes nozarē, un ir
jāīsteno 2013. gada martā pieņemtā valsts
stratēģija enerģētikas jomā. Vēl viena
iespējamās darbības joma ir telekomunikāciju nozares
atvēršana konkurencei. Jaunā transporta iestāde, kas atbild par
autoceļiem, lidostām, ostām un dzelzceļu, vēl nav
izveidota. Tai jābūt neatkarīgai, tai jāpiešķir
resursi, kas vajadzīgi tās darbībai, un tai jābūt
pilnvarām piemērot sankcijas. Pastāv arī nopietna
problēma saistībā ar iekšējās un pārrobežu
infrastruktūras trūkumiem, kas kopā ar atšķirībām
starp ziemeļiem un dienvidiem ir viens iemesls augstām enerģijas
cenām, zemai platjoslas pakalpojumu izplatībai un transporta
pārslodzei.
(19)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi Itālijas ekonomikas politikas visaptverošu
analīzi. Tā ir novērtējusi stabilitātes programmu un
valsts reformu programmu un iesniegusi padziļinātu pārskatu.
Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas
fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē
Itālijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un
norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt
Eiropas Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību,
kas panākams, sniedzot ES līmeņa norādes iestrādāšanai
turpmākajos valstu lēmumos. Tās ieteikumi saistībā ar
Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.
(20)     Ņemot vērā šo
izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Itālijas
stabilitātes programmu, un tās atzinums[9] ir jo īpaši
atspoguļots 1. ieteikumā.
(21)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes
programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar 6. pantu
Regulā (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un
koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, ir
atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.
(22)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir arī veikusi visas eurozonas ekonomikas politikas
analīzi. Uz šā pamata Padome ir pieņēmusi konkrētus
ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru valūta ir euro.
Itālijai arī būtu jānodrošina pilnīga un laicīga
šo ieteikumu īstenošana,
AR ŠO IESAKA Itālijai
laikposmā no 2013. gada līdz 2014. gadam rīkoties
šādi.
1.           Nodrošināt, ka 2013. gadā
deficīts paliek zem 3 % no IKP, pilnībā īstenojot
pieņemtos pasākumus. Pienācīgā tempā un,
īstenojot izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju, veikt
strukturālās korekcijas, lai no 2014. gada sasniegtu un
saglabātu VTM. Sasniegt plānoto strukturālo primāro
pārpalikumu, lai panāktu, ka parāda un IKP ļoti augstā
attiecība (prognozējams, ka 2014. gadā tā būs 132,2 %
no IKP) vienmērīgi samazinātos. Turpināt veikt publiskā
sektora izdevumu lietderības un kvalitātes ilgstošu uzlabošanu,
pilnībā īstenojot 2012. gadā pieņemtos
pasākumus un turpinot šos centienus, ko panāk, regulāri un
padziļināti pārskatot izdevumus visos valdības
līmeņos.
2.           Nodrošināt laicīgu
pašreizējo reformu īstenošanu, ātri pieņemot
vajadzīgos tiesību aktus un pēc tam nodrošinot to konkrētu
piemērošanu visos valdības līmeņos no visu attiecīgo
ieinteresēto personu puses, kā arī uzraugot to ietekmi.
Pastiprināt valsts pārvaldes efektivitāti un uzlabot koordināciju
starp dažādiem valdības līmeņiem. Vienkāršot
administratīvo un tiesisko regulējumu attiecībā uz
pilsoņiem un uzņēmumiem, saīsināt lietu
izskatīšanas laiku un samazināt lielo tiesvedības apmēru
civiltiesību jomā, tostarp veicinot strīdu ārpustiesas
izšķiršanas procedūras. Uzlabot tiesisko regulējumu korupcijas
apkarošanas jomā, tostarp pārskatot noteikumus par noilguma
termiņiem. Pieņemt strukturālus pasākumus, lai
saistībā ar 2014.–2020. gada plānošanas periodu uzlabotu ES
līdzekļu pārvaldību dienvidu reģionos.
3.           Veicināt banku
nozarē korporatīvās pārvaldības praksi, kas sekmē
lielāku efektivitāti un rentabilitāti, lai
tādējādi atbalstītu kredītu piešķiršanu
ražošanai. Turpināt pašreizējo darbu attiecībā uz
aktīvu kvalitātes pārbaudi banku nozarē un atvieglināt
banku bilancēs iekļauto, ieņēmumus nenesošo aizdevumu
noregulējumu. Vēl vairāk veicināt kapitāla tirgu
attīstību, lai uzlabotu uzņēmumu pieeju plašāka
spektra finansējumam (jo īpaši kapitāla veidā) un
tādējādi savukārt veicinātu to inovācijas
spējas un izaugsmi.
4.           Nodrošināt darba tirgus
un algu noteikšanas reformu efektīvu īstenošanu, lai labāk
saskaņotu algas ar ražīgumu. Veikt turpmākus pasākumus, lai
veicinātu dalību darba tirgū, jo īpaši sieviešu un jauniešu
vidū, piemēram, izmantojot Jaunatnes garantijas shēmu. Uzlabot
profesionālo izglītību un apmācību, nodrošināt
efektīvākus valsts nodarbinātības dienestus un uzlabot
augstskolu studentiem paredzētos karjeras un konsultāciju
pakalpojumus. Samazināt finansiālos šķēršļus,
kas attur otros pelnītājus mājsaimniecībā no
iesaistīšanās darbā, un uzlabot aprūpes un ārpusskolas
pakalpojumu sniegšanu. Pastiprināt centienus, lai nepieļautu
priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu, un uzlabot skolu
darbības kvalitāti un rezultātus, ko panāk, arī
reformējot skolotāju profesionālo un karjeras
attīstības ceļu. Nodrošināt sociālo pārvedumu
efektivitāti, jo īpaši padarot pabalstus
mērķtiecīgākus (īpaši tos, kas paredzēti
mājsaimniecībām ar maziem ienākumiem, kurās dzīvo
bērni).
5.           Budžetam neitrālā
veidā pārvirzīt nodokļu slogu no darbaspēka un
kapitāla uz patēriņu, īpašumu un vidi. Šajā
nolūkā pārskatīt PVN atbrīvojumu, samazinātu
likmju un tiešo nodokļu izdevumu piemērošanas jomu un reformēt
kadastrālo sistēmu, lai saskaņotu regulāro nekustamā
īpašuma nodokļu bāzi ar tirgus vērtību. Turpināt
cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, uzlabot
nodokļu saistību izpildi un veikt izlēmīgus pasākumus
pret ēnu ekonomiku un nedeklarētu darbu.
6.           Nodrošināt to
pasākumu pareizu īstenošanu, kuru mērķis ir tirgus
atvēršana pakalpojumu nozarē. Atcelt atlikušos ierobežojumus
profesionālo pakalpojumu jomā un uzlabot tirgus pieeju,
piemēram, vietējo sabiedrisko pakalpojumu sniegšanā, kur
būtu jāsekmē publiskā iepirkuma procedūru (nevis tiešo
koncesiju) izmantošana. Turpināt pasākumu īstenošanu, lai
uzlabotu tirgus pieejas nosacījumus tīkla nozarēs, jo īpaši
prioritārā kārtā izveidojot Transporta iestādi.
Palielināt infrastruktūras jaudu, īpašu uzmanību veltot
enerģētikas tīklu starpsavienojumiem, intermodāliem
pārvadājumiem un ātrdarbīgiem platjoslas savienojumiem
telekomunikāciju jomā, lai arī novērstu
atšķirības ziemeļiem un dienvidiem.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 362 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[5]               Padomes 2013. gada 22. aprīļa
Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 118 final.
[9]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97
5. panta 2. punktu.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ( 2015. gada 3. februāris ) – Eiropas Savienības Padomei par Latvijas Bankas ārējiem revidentiem (ECB/2015/3)

text:
               13.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/4

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2015. gada 3. februāris)
   Eiropas Savienības Padomei par Latvijas Bankas ārējiem revidentiem
   (ECB/2015/3)
   (2015/C 51/02)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Latvijas Bankas pašreizējo ārējo revidentu pilnvaras beigsies pēc 2014. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2015. finanšu gadā.

               (3)

               Latvijas Banka par savu ārējo revidentu 2015.–2019. finanšu gadā ir izvēlējusies KPMG Baltics SIA,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Latvijas Bankas ārējo revidentu 2015.–2019. finanšu gadā iecelt KPMG Baltics SIA.

      Frankfurtē pie Mainas, 2015. gada 3. februārī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0994

Priekšlikums Padomes ieteikums Portugālei nolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju  /* SEC/2005/0994 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 20.7.2005SEC(2005) 994 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES IETEIKUMS PORTUGĀLEInolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju(iesniegusi Komisija)Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz Portugāli2005. gada 9. jūnijā Portugāle iesniedza jaunāko atjauninājumu savai stabilitātes programmai, kas aptver laika posmu no 2005. līdz 2009. gadam. Kā liecina šis atjauninājums, tiek plānots, ka valsts budžeta deficīts laika posmā no 2005. līdz 2007. gadam pārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību 3% no IKP. Konkrēti, pēc tam, kad faktiskais deficīts 2004. gadā tika uzrādīts 2,9%[1], Portugāle 2005. gadā plāno valsts budžeta deficītu 6,2% no IKP, ko 2006. gadā paredzēts samazināt uz 4,8%, 2007. gadā – uz 3,9%, un 2008. gadā – uz 2,8%. Šajos pašos gados paredzams, ka parāda attiecība pret IKP turpinās pieaugt no 2004. gadā uzrādītajiem 61,9% līdz maksimumam 67,8% no IKP 2007. gadā.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru regulē Līguma 104. pants un Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu, kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta sastāvdaļa.[2] Veicot novērtējumu, Komisija ir pienācīgi ņēmusi vērā 2005. gada 20. marta Ecofin ziņojumu Eiropadomei „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ko pēdējā vizēja 2005. gada 22. martā[3].Komisijas ziņojums saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu liecināja, ka nav izpildītas Līgumā noteiktās prasības ne attiecībā uz deficīta, ne parāda kritērijiem.Līguma 104. panta 4. punktā teikts, ka „114. pantā paredzētā komiteja (t.i., Ekonomikas un finanšu komiteja) izstrādā atzinumu par Komisijas ziņojumu.” Savā 2005. gada 4. jūlija atzinumā Komiteja secināja, ka „plānotās budžeta tendences Portugālē 2005. gadā ir tādas, ka netiek ievēroti abi 104. panta 2. punktā minētie kritēriji”. Konkrēti, Komiteja uzskatīja, ka 2005. gadam plānotais deficīts 6,2% no IKP – nav tuvu atsauces vērtībai 3% no IKP un nevar uzskatīt, ka atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz laiku, turklāt valsts parāds pārsniedz atsauces vērtību 60% no IKP un paredzams, ka nākamo divu gadu laikā procentuālā attiecība pret IKP pieaugs. Komiteja arī norādīja, ka ekonomiskās prognozes nākamajiem diviem trim gadiem joprojām ir pieticīgas, un pauda bažas par strukturālā deficīta augsto līmeni un tendencēm. Ekonomikas un finanšu komiteja izskatīja visu pārējos būtiskos faktorus, taču nolēma, ka savā novērtējumā šos faktorus neņems vērā.Komisija, ņēmusi vērā savu ziņojumu un balstoties uz Komitejas atzinumu, ir secinājusi, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts. Šis atzinums, ko Komisija pieņēmusi 2005. gada 20. jūlijā, ir adresēts Padomei saskaņā ar Līguma 104. panta 5. punktu. Komisija ir arī nākusi klajā ar ieteikumu Padomes lēmumam par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Portugālē saskaņā ar 104. panta 6. punktu. Turklāt saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu Komisija ar šo iesniedz Padomei ieteikumu par Padomes ieteikumu, kas adresējams Portugālei nolūkā novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju.Pārmērīga deficīta novēršanaPadomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 teikts, ka „Padomes ieteikums [...] nosaka termiņu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kam jābūt pilnībā novērstam nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi”. Portugāles gadījumā pārmērīgā deficīta novēršanai būtu jābūt pabeigtai līdz 2006. gadam, izņemot īpašu apstākļu gadījumā. Savā 2005. gada 20. marta ziņojumā Padome piekrita, ka, nosakot, vai pastāv īpaši apstākļi, jāņem vērā līdzsvarots citu būtisku faktoru vispusīgs novērtējums.Nosakot, vai pastāv īpaši apstākļi, ir jāņem vērā tālāk minētie aspekti.Portugāles gadījumā šķiet svarīgi ātri novērst pārmērīgo deficītu, ņemot vērā augsto strukturālā deficīta līmeni (cikliski koriģētais deficīts, atņemot ārkārtas un citus pagaidu pasākumus) un augsto parāda attiecību pret IKP, kā arī ievērojot, ka ilgstoša budžeta nelīdzsvarotība nelabvēlīgi ietekmē uzticēšanos un galu galā – kopprodukta pieaugumu. Iepriekšējos gados Portugāles budžeta situācija ir pakāpeniski un ievērojami pasliktinājusies. Īpaši strukturālā primārā bilance ir samazinājusies no stāvokļa tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu deviņdesmito gadu otrajā pusē līdz vidējam deficītam aptuveni 1,5 % apmērā no IKP kopš 2001. gada (tajā pašā laikā vidējais strukturālais deficīts palielinājās no 3,75% no IKP uz 4,5%). Šī tendence valstij nozīmē ievērojamu risku, tādējādi radot nepieciešamību panākt noturīgu valsts finanšu uzlabošanos. Tomēr, nosakot korekciju gaitu, ir jāņem vērā arī pašreizējā ekonomiskā situācija un nepieciešamo budžeta korekciju apmērs. Lai gan Portugāles gadījumā izaugsmes nodrošināšanai vidējā termiņā ir būtiski svarīgi panākt budžeta konsolidāciju, jo īpaši, ja izaugsmes struktūra ir pareiza un stiprina uzticēšanos, pārmērīgi centieni pārāk īsā laika posmā var izrādīties ekonomiski pārlieku dārgi, īpaši apzinoties pašreizējo ciklisko vājumu.Ekonomikas pieaugums kopš 2000. gada ir strauji samazinājies, līdz 2003. gadā skaidri kļuva negatīvs. Līdztekus ar pieauguma tempa samazināšanos bija vērojams potenciālā ražošanas apjoma pieauguma kritums, kam par iemeslu bija vairākas savstarpēji pastiprinošas strukturāla vājuma parādības. Mērens pozitīvs pieaugums ekonomikā bija atkal vērojams 2004. gadā un sagaidāms, ka turpmākajos gados tas saglabāsies pakāpenisks, tomēr ar tendenci pieaugt. Kā liecina Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājuma dati, pēc tam, kad 2004. gadā uzrādītais deficīts bijis 2,9% no IKP, 2005. gadā plānotā deficīta attiecība pret IKP ir 6,2% no IKP, jau balstoties uz korekciju paketi aptuveni 0,6% apmērā no IKP, ko pieņēma 2005. gada vidū. Pieņemot, ka 2005. gadā netiek veikti nekādi papildu pasākumi un saskaņā ar Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumu, IKP pieaugumam palielinoties no 0,8% 2005. gadā līdz 1,4 % 2006. gadā, lai 2006. gadā deficīts nepārsniegtu 3 %, būtu nepieciešamas strukturālas korekcijas gandrīz 3% apmērā no IKP salīdzinājumā ar 2005. gadu.Kopumā, ņemot vērā pašreizējo ciklisko vājumu Portugālē un nepieciešamo korekciju apmēru, lai panāktu, ka līdz 2006. gadam deficīts nepārsniedz atsauces vērtību 3 % no IKP, šķiet, ka pastāv īpaši apstākļi un ka ir pamatoti pārmērīgā deficīta novēršanas termiņu pagarināt tālāk par 2006. gadu. Šajā sakarā jāpiezīmē, ka Portugāles varas iestādes īsteno noturīgu, kaut arī pakāpenisku, korekciju stratēģiju, vairs nepaļaujoties uz apjomīgiem vienreizējiem pasākumiem. Turklāt šajā gadījumā pārmērīgā valsts budžeta deficīta konstatēšanas un esamības gads sakrīt, ņemot vērā, ka konstatēšana notikusi, balstoties uz plānotajiem, nevis faktiskajiem datiem, kas kļūst pieejami tikai nākamajā gadā. Šāda agra pārmērīga valsts budžeta deficīta konstatēšana un tai sekojoša paātrināta procedūra ir arī jāņem vērā. To ņemot vērā, ir lietderīgi apsvērt pārmērīga budžeta deficīta novēršanu vidējā termiņā. Stabilitātes programmas atjauninājums, ko Portugāle iesniedza 2005. gada jūnijā, un Padomes atzinums par to, veido pamatu šim ieteikumam attiecībā uz pārmērīgā budžeta deficīta korekciju gaitu.Lai korekciju gaita būtu ticama, Portugāles valdībai būtu: (i) jāierobežo fiskālās situācijas pasliktināšanās 2005. gadā, strikti īstenojot koriģējošos pasākumus, kādi paziņoti stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā. Pieņemot, ka IKP pieaugums 2005. gadā būs 0,8%, tas novestu pie nominālā deficīta, augstākais, 6,2% apmērā no IKP, un (ii) jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu noturīgu un manāmu strukturālā deficīta korekciju, sperot ļoti būtisku soli 2006. gadā, proti, samazinot to par aptuveni 1,5% no IKP, kam turpmāk katru gadu sekotu ievērojams samazinājums par vismaz 0,75% no IKP, līdz pārmērīgais budžeta deficīts būtu novērsts. Ja īstenosies Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājuma prognozes un IKP pieaugums atgūsies līdz 1,4% 2006. gadā, 2,2% 2007. gadā un 2,6% 2008. gadā, iepriekš norādītā apjoma strukturālās korekcijas rezultātā valsts budžeta deficīta attiecība 2006. gadā būtu 4,8% no IKP un nedaudz zem 4% un 3% attiecīgi 2007. un 2008. gadā.Korekcija jāpanāk, strikti īstenojot nepieciešamos pasākumus, lai samazinātu un kontrolētu valsts izdevumu dinamiku un uzlabotu nodokļu iekasēšanu, izmantojot katru izdevību paātrināt budžeta deficīta samazināšanu, jo īpaši, cik iespējams drīz izveidojot rezerves, lai reaģētu uz ietekmi, kādu uz budžetu atstātu lēnāks pieaugums nekā paredzēts, to visu skatot no valsts finanšu kvalitātes un noturīguma uzlabošanas viedokļa. Turklāt budžeta korekcija jāietver visaptverošā reformu stratēģijā, kas aptvertu valsts pārvaldes un privātā sektora sociālās apdrošināšanas sistēmas reformu ar mērķi atrisināt dziļi sakņotās strukturālās problēmas, kas traucējušas Portugāles ekonomikai vairākus gadus, kā tas tika uzsvērts arī ziņojumā saskaņā ar 104. panta 3. punktu, ko Komisija apstiprināja 22. jūnijā. Stabilitātes programmas atjauninājumā, kas jāpieņem līdz 2005. gada beigām, jāapsver lielāka korekciju koncentrācija perioda sākumā, ja tas šķiet nepieciešams, lai nodrošinātu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai noteikto mērķu sasniegšanu.Augstais valsts parāda līmenis un tā tendence pieaugt kopš 2001. gada ir pamats satraukumam. Zema potenciālā kopprodukta pieauguma kontekstā, lai nodrošinātu, ka valsts kopējā parāda attiecība samazinās pietiekami un ka tā pietiekami ātri tuvojas atsauces vērtībai, būtu, cik iespējams, drīz jāpanāk atbilstošs primārā pārpalikuma līmenis. Turklāt īpaši svarīgi būtu līdztekus tīrajam aizņēmumam pievērsties citiem faktoriem, kas ietekmējuši parāda līmeņa izmaiņas, jo īpaši izvairoties no parādu palielinošiem finanšu darījumiem.Visbeidzot, kaut gan jaunākie pārskatījumi valsts uzskaites datos ir bijuši nelieli un tiem nav bijusi nozīmīga ietekme uz galvenajiem datiem, šo pārskatījumu būtība un pašreizējais institucionālo pienākumu sadalījums liecina, ka nepieciešams tālāk uzlabot valsts uzskaites datu apstrādi.PriekšlikumsPADOMES IETEIKUMS PORTUGĀLEInolūkā novērst pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 7. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu[4],tā kā(1) Saskaņā ar Līguma 104. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.(2) Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.(3) Ecofin 2005. gada 20. marta ziņojumā Eiropadomei „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ko pēdējā vizēja 2005. gada 22. martā, apstiprināts, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts ir būtiska Ekonomikas un monetārās savienības makroeknomiskās sistēmas sastāvdaļa, un sniegti priekšlikumi tā piemērošanas stiprināšanai un precizēšanai.(4) Padome saskaņā ar 104. panta 6. punktu [2005. gada xx xx] ir nolēmusi, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts.(5) Nolemjot, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts, Padomei saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu vienlaikus jāsniedz attiecīgajai dalībvalstij ieteikumi par minētās situācijas novēršanu noteiktajā termiņā. Padomes ieteikumā jānosaka, augstākais, četru mēnešu termiņš, kurā Portugālei ir efektīvi jārīkojas nolūkā novērst pārmērīgo deficītu, kā arī jānosaka termiņš pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kam jābūt pabeigtai nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Padome 2005. gada 20. martā vienojās, ka, nosakot, vai pastāv īpaši apstākļi, jāņem vērā līdzsvarots citu būtisku faktoru novērtējums.(6) Nosakot, vai pastāv īpaši apstākļi, ir jāņem vērā tālāk minētie aspekti.(7) Portugāles gadījumā šķiet svarīgi ātri novērst pārmērīgo deficītu, ņemot vērā augsto strukturālā deficīta līmeni (cikliski koriģētais deficīts, atņemot ārkārtas un citus pagaidu pasākumus) un augsto parāda attiecību pret IKP, kā arī ievērojot, ka ilgstoša budžeta nelīdzsvarotība nelabvēlīgi ietekmē uzticēšanos un galu galā – kopprodukta pieaugumu. Iepriekšējos gados Portugāles budžeta situācija ir pakāpeniski un ievērojami pasliktinājusies. Īpaši primārā bilance ir strauji samazinājusies no stāvokļa tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu deviņdesmito gadu otrajā pusē līdz vidējam deficītam aptuveni 1,5 % apmērā no IKP kopš 2001. gada. Šī tendence valstij nozīmē ievērojamu risku, tādējādi radot nepieciešamību panākt noturīgu valsts finanšu uzlabošanos. Tomēr, nosakot korekciju gaitu, ir jāņem vērā arī pašreizējā ekonomiskā situācija un nepieciešamo budžeta korekciju apmērs. Lai gan Portugāles gadījumā izaugsmes nodrošināšanai vidējā termiņā ir būtiski svarīgi panākt budžeta konsolidāciju, jo īpaši, ja izaugsmes struktūra ir pareiza un stiprina uzticēšanos, pārmērīgi centieni pārāk īsā laika posmā var izrādīties ekonomiski pārlieku dārgi, īpaši apzinoties pašreizējo ciklisko vājumu.(8) Ekonomikas pieaugums kopš 2000. gada ir strauji samazinājies, līdz 2003. gadā skaidri kļuva negatīvs. Līdztekus ar pieauguma tempa samazināšanos bija vērojams potenciālā ražošanas apjoma pieauguma kritums, kam par iemeslu bija vairākas savstarpēji pastiprinošas strukturāla vājuma parādības. Mērens pozitīvs pieaugums ekonomikā bija atkal vērojams 2004. gadā un sagaidāms, ka turpmākajos gados tas saglabāsies pakāpenisks, tomēr ar tendenci pieaugt. Kā liecina Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājuma dati, pēc tam, kad 2004. gadā uzrādītais deficīts bijis 2,9% no IKP, 2005. gadā plānotā deficīta attiecība pret IKP ir 6,2% no IKP, jau balstoties uz korekciju paketi aptuveni 0,6% apmērā no IKP, ko pieņēma 2005. gada vidū. Pieņemot, ka 2005. gadā netiek veikti nekādi papildu pasākumi līdz 1,4 % 2006. gadā, lai 2006. gadā deficīts nepārsniegtu 3 %, būtu nepieciešamas strukturālas korekcijas gandrīz 3% apmērā no IKP salīdzinājumā ar 2005. gadu.(9) Kopumā, ņemot vērā pašreizējo ciklisko vājumu Portugālē un nepieciešamo korekciju apmēru, lai panāktu, ka līdz 2006. gadam deficīts nepārsniedz atsauces vērtību 3 % no IKP, šķiet, ka pastāv īpaši apstākļi un ir pamatoti pārmērīgā deficīta novēršanas termiņu pagarināt tālāk par 2006. gadu. Šajā sakarā jāpiezīmē, ka Portugāles varas iestādes īsteno noturīgu, kaut arī pakāpenisku, korekciju stratēģiju, vairs nepaļaujoties uz apjomīgiem vienreizējiem pasākumiem. Turklāt šajā gadījumā pārmērīgā valsts budžeta deficīta konstatēšanas un esamības gads sakrīt, ņemot vērā, ka konstatēšana notikusi balstoties uz plānotajiem, nevis faktiskajiem datiem, kas kļūst pieejami tikai nākamajā gadā. Šāda agra pārmērīga valsts budžeta deficīta konstatēšana un tai sekojoša paātrināta procedūra ir arī jāņem vērā. To ņemot vērā, ir lietderīgi apsvērt pārmērīga budžeta deficīta novēršanu vidējā termiņā. Stabilitātes programmas atjauninājums, ko Portugāle iesniedza 2005. gada jūnijā, un Padomes atzinums par to, veido pamatu šim ieteikumam attiecībā uz pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas gaitu.(10) Kopumā Padomes viedoklis ir tāds, ka ar budžeta konsolidācijas pasākumiem jānodrošina valsts budžeta bilances noturīga uzlabošanās, kas tiktu virzīta uz valsts finanšu kvalitātes un ekonomikas izaugsmes potenciāla stiprināšanu. Portugāles gadījumā pārmērīga budžeta deficīta novēršana jāietver visaptverošā reformu stratēģijā, kas aptvertu valsts pārvaldes un privātā sektora sociālās apdrošināšanas sistēmas reformu ar mērķi atrisināt dziļi sakņotās strukturālās problēmas, kas traucējušas Portugāles ekonomikai vairākus gadus.(11) A credible adjusLai korekciju gaita būtu ticama, Portugāles valdībai būtu: (i) jāierobežo fiskālās situācijas pasliktināšanās 2005. gadā, strikti īstenojot koriģējošos pasākumus, kādi paziņoti stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā. Pieņemot, ka IKP pieaugums 2005. gadā būs 0,8%, tas novestu pie nominālā deficīta, augstākais, 6,2% apmērā no IKP, un (ii) jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu noturīgu un manāmu strukturālā deficīta korekciju, sperot ļoti būtisku soli 2006. gadā, proti, samazinot to par aptuveni 1,5% no IKP, kam turpmāk katru gadu sekotu ievērojams samazinājums par vismaz 0,75% no IKP, līdz pārmērīgais budžeta deficīts būtu novērsts. Ja īstenosies Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājuma prognozes un IKP pieaugums atgūsies līdz 1,4% 2006. gadā, 2,2% 2007. gadā un 2,6% 2008. gadā, iepriekš norādītā apjoma strukturālās korekcijas rezultātā valsts budžeta deficīta attiecība 2006. gadā būtu 4,8% no IKP un nedaudz zem 4% un 3% attiecīgi 2007. un 2008. gadā.(12) Šī korekcija jāpanāk, strikti īstenojot nepieciešamos pasākumus, lai samazinātu un kontrolētu valsts izdevumu dinamiku un uzlabotu nodokļu iekasēšanu, izmantojot katru izdevību paātrināt budžeta deficīta samazināšanu, jo īpaši, cik iespējams drīz, izveidojot rezerves, lai reaģētu uz ietekmi, kādu uz budžetu atstātu lēnāks pieaugums nekā paredzēts, to visu skatot no valsts finanšu kvalitātes un noturīguma uzlabošanas viedokļa. Stabilitātes programmas atjauninājumā, kas jāpieņem līdz 2005. gada beigām, jāapsver lielāka korekciju koncentrācija perioda sākumā, ja tas šķiet nepieciešams, lai nodrošinātu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai noteikto mērķu sasniegšanu.(13) Jaunākie pārskatījumi deficīta un parāda datos ir bijuši nelieli un tiem nav bijusi nozīmīga ietekme uz galvenajiem datiem. Tomēr šo pārskatījumu būtība un pašreizējais institucionālo pienākumu sadalījums liecina, ka nepieciešams tālāk uzlabot valsts uzskaites datu apstrādi.(14) Komisija un Padome saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1467/97 10. pantu uzrauga, kā tiek īstenoti pasākumi, ko Portugāle apņēmusies veikt, sekojot šim ieteikumam.AR ŠO IESAKA.-  Portugāles varas iestādēm saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu ir iespējami drīz jānovērš pašreizējā pārmērīgā budžeta deficīta situācija.-  Portugāles varas iestādēm ticamā un ilgtspējīgā veidā līdz 2008. gadam ir jāsamazina valsts budžeta deficīts tā, lai tas būtu mazāks par 3 % no IKP, īstenojot pasākumus vidējā termiņā. Konkrēti, šā mērķa sasniegšanai Portugāles varas iestādēm ir:-  jāierobežo fiskālās situācijas pasliktināšanās 2005. gadā, nodrošinot striktu paziņoto koriģējošo pasākumu īstenošanu;-  pilnībā jāīsteno nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu noturīgu un manāmu strukturālā deficīta korekciju, sperot ļoti būtisku soli 2006. gadā, proti, samazinot to par aptuveni 1,5% no IKP, kam katrā no abiem turpmākajiem gadiem sekotu ievērojams tālāks samazinājums par vismaz 0,75% no IKP;-  strauji jāīsteno reformas, lai turpmāko gadu laikā ierobežotu un samazinātu izdevumus; jāizmanto katra iespēja paātrināt budžeta deficīta samazināšanu un jābūt gatavām pieņemt papildu pasākumus, kādi var būt nepieciešami, lai līdz 2008. gadam panāktu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu.-  Padome nosaka termiņu – [200x. gada xx xx], līdz kuram Portugāles valdībai jāveic efektīva darbība attiecībā uz pasākumiem, kas paredzēti, lai sasniegtu 2006. gada deficīta mērķi;-  Portugāles varas iestādēm ir jānodrošina, ka valsts kopējā parāda attiecība samazinās pietiekami un ka tā pietiekami ātri tuvojas atsauces vērtībai, nodrošinot, ka parāda tendences atspoguļo progresu deficīta samazināšanā, izvairoties no parādu palielinošiem finanšu darījumiem un rūpīgi apsverot lielo valsts ieguldījumu projektu, tai skaitā projektu, kas tiek īstenoti partnerībā ar privāto sektoru, ietekmi uz parādu.-  Portugāles varas iestādēm jāturpina uzlabot vispārējo valsts datu vākšanu un apstrādi.Turklāt Padome mudina Portugāles varas iestādes panākt, lai ar budžeta konsolidāciju vidējā termiņā nodrošinātu valsts finanšu stāvokli tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu, samazinot cikliski koriģēto deficītu – atņemot ārkārtas un citus pagaidu pasākumus – vismaz par 0,5 % no IKP gadā pēc tam, kad ir novērsts pārmērīgā deficīta stāvoklis.Šis ieteikums ir adresēts Portugāles Republikai.Briselē,Padomes vārdāpriekšsēdētājs [1] Par šiem skaitļiem norisinās diskusijas starp Eurostat un Portugāles statistikas iestādēm.[2] OV L 209, 2.8.1997.[3] Sk. 2005. gada 22. un 23. marta Briseles Eiropadomes prezidentūras secinājumus (7619/05) un (Ecofin) Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu Eiropadomei (7423/05).[4] OV C […], […], […] lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2009. gada 10. februāris ) atbrīvot Komisiju no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (Astotais EAF) darbību īstenošanu attiecībā uz 2007. finanšu gadu

text:
               11.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 40/36

      PADOMES IETEIKUMS

   (2009. gada 10. februāris)
   atbrīvot Komisiju no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (Astotais EAF) darbību īstenošanu attiecībā uz 2007. finanšu gadu
   (2009/113/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Ceturto ĀKK un EEK konvenciju, kas parakstīta 1989. gada 15. decembrī Lomē (1) un grozīta ar 1995. gada 4. novembrī Maurīcijā parakstīto nolīgumu (2),
   ņemot vērā Iekšējo nolīgumu starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem, kas tikās Padomē, par to, kā finansē un pārvalda Kopienas atbalstu saskaņā ar Otro finanšu protokolu Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai (3), turpmāk “Iekšējais nolīgums”, ar ko izveido, cita starpā, Astoto Eiropas Attīstības fondu (Astotais EAF), un jo īpaši tā 33. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu regulu 98/430/EK (1998. gada 16. jūnijs), kas attiecas uz sadarbību attīstības finansēšanas jomā atbilstīgi Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai (4), un jo īpaši tās 66. līdz 74. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar Astotā EAF darbībām līdz 2007. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas ziņojumu attiecībā uz 2007. finanšu gadu kopā ar Komisijas atbildēm (5),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 33. panta 3. punktu Eiropas Parlaments atbrīvo Komisiju no atbildības par Astotā EAF finanšu pārvaldību pēc Padomes ieteikuma.

               (2)

               Astotā EAF darbības 2007. finanšu gadā Komisija ir vispārēji īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA, lai Eiropas Parlaments atbrīvo Komisiju no atbildības par Astotā EAF darbību īstenošanu attiecībā uz 2007. finanšu gadu.

      Briselē, 2009. gada 10. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. KALOUSEK

      (1)  OV L 229, 17.8.1991., 3. lpp.

      (2)  OV L 156, 29.5.1998., 3. lpp.

      (3)  OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp.

      (4)  OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp.

      (5)  OV C 286,10.11.2008., 273. lpp.


title: Padomes Ieteikums ( 2014. gada 8. jūlijs ) par Bulgārijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas 2014. gada konverģences programmu

text:
               29.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/7

         PADOMES IETEIKUMS
   (2014. gada 8. jūlijs)
   par Bulgārijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas 2014. gada konverģences programmu
   2014/C 247/02
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī – tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu vai to valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētai valstij adresētos ieteikumus.

               (4)

               Padome 2013. gada 9. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Bulgārijas 2013. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Bulgārijas atjaunināto konverģences programmu 2012.–2016. gadam.

               (5)

               Komisija 2013. gada 13. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. 2013. gada 13. novembrī Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā tā noteica Bulgāriju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (6)

               Eiropadome 2013. gada 20. decembrī apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu, novērst krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (7)

               Komisija 2014. gada 5. martā publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultātus par Bulgāriju. Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Bulgārijā joprojām pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama uzraudzība un politiska rīcība. Jo īpaši saistībā ar darba tirgus ilgstošo pielāgošanu nepieciešami politiski pasākumi, savukārt labs progress tiek gūts attiecībā uz ārējo pozīciju un aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanu korporatīvajā sektorā.

               (8)

               Bulgārija 2014. gada 17. aprīlī iesniedza savu 2014. gada valsts reformu programmu un 2014. gada konverģences programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (9)

               2014. gada konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir panākt, lai līdz 2016. gadam tiktu sasniegts strukturālā deficīta vidēja termiņa mērķis, proti, –1 % no IKP. Vidēja termiņa mērķis ir stingrāks, nekā prasīts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Bulgārija attiecībā uz kopīgi finansētajiem projektiem ir izmantojusi piešķirto iespēju īslaicīgi novirzīties no vidēja termiņa mērķa par 0,6 % no IKP 2013. gadā un par 0,1 % no IKP 2014. gadā. Konverģences programmā paredzēts, ka (pārrēķinātā) strukturālā bilance pasliktināsies par 0,3 % no IKP 2014. gadā (līdz –1,3 % no IKP) un uzlabosies par 0,3 % no IKP 2015. gadā (līdz –1,0 % no IKP), tādējādi nodrošinot atgriešanos pie vidēja termiņa mērķa. Valsts izdevumu pieauguma temps nepārsniegtu attiecīgo vidēja termiņa atsauces izdevumu robežlielumu 2014.–2015. gadā. Tādējādi budžeta plāni atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Parāda attiecība ir krietni zem 60 % no IKP, un saskaņā ar konverģences programmu paredzams, ka programmas perioda beigās tā būs palielinājusies tikai nedaudz līdz 20,6 % no IKP. Konverģences programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir optimistisks laikposmam no 2014. gada līdz 2015. gadam, kad ikgadējā izaugsme tiek prognozēta 2,1 % apmērā 2014. gadā un 2,6 % apmērā 2015. gadā, nevis attiecīgi 1,7 % 2014. gadā un 2,0 % 2015. gadā, kā paredzēts Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozē. Saskaņā ar Komisijas prognozi Bulgārijas novirze no vidēja termiņa mērķa 2014. gadā ir lielāka par atļauto, balstoties uz atļauto īslaicīgo novirzi kopīgi finansētiem projektiem, un vajadzīgā atgriešanās pie vidēja termiņa mērķa netiktu sasniegta 2015. gadā. Pamatojoties uz 2014. gada konverģences programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka 2014.–2015. gadā būs novirze no vidēja termiņa mērķa.

               (10)

               Nodokļu saistību izpilde un nodokļu pārvaldības kvalitāte joprojām ir būtiskas problēmas Bulgārijā. Pieejamās aplēses norāda uz ievērojamu ēnu ekonomikas apmēru, ko apstiprina dati par nedeklarētu darbu Bulgārijā. Ieņēmumu iekasēšanas administratīvās izmaksas un nodokļu nomaksas izmaksas ir salīdzinoši augstas. Lai arī šo problēmu risināšanas nolūkā ir īstenoti vairāki pasākumi, Bulgārijā joprojām nav izvērstas nodokļu saistību izpildes stratēģijas, kas aptvertu visu nodokļu iekasēšanas iestāžu darbu un ietvertu iepriekšēju analīzi par visbūtiskākajiem riskiem saistībā ar nodokļu iekasēšanu, kā arī jau ieviesto pasākumu, tostarp vienkāršošanas pasākumu, izvērtējumu, kā arī uzlabotas kontroles.

               (11)

               2013. gads iezīmēja soli atpakaļ attiecībā uz pensiju sistēmas reformu, kuru Bulgārija bija apņēmusies veikt. Agrīnas pensionēšanās shēmas netika samazinātas, kā bija paredzēts. Plānotais tiesību aktos noteiktais pensionēšanās vecuma ikgadējais palielinājums tika atlikts. Attiecībā uz pensionēšanās vecuma saskaņošanu vīriešiem un sievietēm netika gūts nekāds progress, un netika veikti nekādi pasākumi, lai ieviestu stingrākus atbilstības kritērijus un kontroles nolūkā samazināt ļaunprātīgu invaliditātes pensiju piešķiršanas izmantošanu. Bulgārijā ir viena no visstraujāk novecojošajām sabiedrībām Savienībā, un tas negatīvi ietekmē darba tirgu, ekonomikas izaugsmes potenciālu un tās pensiju sistēmas finansēšanu. Tādēļ Bulgārijai nepieciešams turpināt pensiju sistēmas reformu. Bulgārija saskaras ar būtiskām problēmām attiecībā uz slimnīcu nozares racionalizāciju un pārvaldību, tostarp ar slimnīcu finansēšanas pārredzamības trūkumu un nepietiekami attīstītiem ambulatorās aprūpes pakalpojumiem. Turklāt augsts oficiālo un neoficiālo maksājumu līmenis, ko tieši veic pacients, faktiski dažām iedzīvotāju grupām liedz piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumiem. Veselības stāvokļa rādītāji ir zemi salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm, kas norāda uz to, ka nākotnē var būt nepieciešami strukturāli lielāki publiskie izdevumi veselības aprūpes jomā.

               (12)

               Darba tirgus pēdējos gados nav bijis efektīvs, tādējādi ierobežojot ekonomikas pielāgošanās spēju un samazinot tās izaugsmes potenciālu. Bezdarba līmenis 2013. gadā stabilizējās, taču jauniešu bezdarbnieku un ilgtermiņa bezdarbnieku līmenis turpina palielināties. Bulgārijā ir viens no augstākajiem to jauniešu īpatsvariem, kuri nav nodarbināti, nepiedalās izglītībā vai apmācībā, kas liecina par to, cik ļoti lielā mērā cilvēkresursi netiek pienācīgi izmantoti un attīstīti. Nodarbinātības aģentūras kapacitātes stiprināšanā ir gūts pavisam neliels progress. Pastāv arī nepieciešamība paplašināt aktīva darba tirgus politikas tvērumu un palielināt efektivitāti. Bulgārijai trūkst efektīvu pasākumu, kas būtu vērsti uz jauniešiem, tostarp romiem, kuri nav reģistrēti Valsts nodarbinātības aģentūrā, saskaņā ar garantijas jauniešiem mērķiem. Uz lielu daļu bezdarbnieku neattiecas parastie drošības tīkli (bezdarbnieku pabalsti un sociālā palīdzība), taču tā vietā viņi ir atkarīgi no ģimenes solidaritātes vai neoficiālā darba. Bulgārijā ir viens no lielākajiem nabadzības un sociālās atstumtības riskiem Savienībā. Sociālās apdrošināšanas minimālās iemaksas varētu liegt mazkvalificētiem darba ņēmējiem pilnībā piedalīties oficiālajā ekonomikā. Ir veikti daži izvērtējumi attiecībā uz iespējamo ietekmi, un tos nepieciešams izvērtēt, un, balstoties uz šo izvērtējumu, nepieciešams veikt atbilstošus politiskus pasākumus. Nav skaidru pamatnostādņu par pārredzamu minimālās algas noteikšanu Bulgārijā. Likumā noteiktā minimālā alga kopš 2011. gada tika būtiski palielināta, kas var būt negatīvi ietekmējis nodarbinātību un līdz ar to būtu jāuzrauga.

               (13)

               Bulgārija vēl joprojām nav pieņēmusi skolu izglītības likumu, kas ir pamats nepieciešamo skolu sistēmas visaptverošo reformu īstenošanai, tostarp mācību programmas modernizēšanai un skolotāju labākai apmācībai. Ir nepieciešams uzlabot profesionālās izglītības un apmācību kvalitāti Bulgārijā un uzlabot to integrāciju vispārējās izglītības struktūrās, lai tādējādi varētu nodrošināt elastīgu norisi, samazināt to gadījumu skaitu, kad mācības tiek priekšlaicīgi pārtrauktas, un uzlabot mūžizglītības pieejamību. Augstākās izglītības jomā joprojām ir problēmas saistībā ar labāku atbilsmi darba tirgus vajadzībām. Kvalitātes sertificēšanas zemie standarti veicina sliktus rezultātus. Šobrīd tiek apspriesta jauna stratēģija augstākās izglītības jomā, kas ietver prasību par universitātes vadības pārstrukturēšanu, tiešā veidā iesaistot ieinteresētās personas, piemēram, uzņēmumus un studentus, universitāšu konsolidēšanu un uz rezultātiem balstītu pieeju, lai izglītības rezultātus labāk pielāgotu darba tirgus vajadzībām. Pastāvīga problēma ir izglītības pieejamība nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem, jo īpaši romu tautības bērniem. Divu gadu obligātā pirmsskolas izglītība ir būtisks pasākums, kas ir solis pareizajā virzienā un būtu stingri īstenojams kopā ar pasākumiem priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas novēršanai. Nepieciešams paplašināt esošās iniciatīvas, lai uzlabotu skolotāju apmācību un samazinātu faktisko segregāciju skolās. Noteikumi, ar ko bērnu pabalstu izmaksu sasaista ar līdzdalību izglītībā, ir spēkā, bet iespējams, ka pasākumi vēl nav devuši vēlamos rezultātus.

               (14)

               Plašākiem centieniem modernizēt valsts pārvaldi ir bijusi ierobežota ietekme sadrumstalotās pieejas un nepietiekamas apņemšanās īstenot padziļinātās reformas dēļ. Bulgārijā valsts pārvaldes reformas īstenošanai ir nepieciešama saskaņota stratēģija, lai sekmētu valsts pārvaldes un tās regulatīvo iestāžu profesionālismu un neatkarību, tostarp uz rezultātiem balstīta sistēma iecelšanai amatā un karjeras attīstība ierēdņiem, kā arī efektīvas struktūras korupcijas riska novēršanai. Ir nepieciešami turpmāki centieni, lai uzlabotu vispārējo uzņēmējdarbības vidi. Starp risināmajiem jautājumiem ir minamas procedūras atļauju saņemšanai un uzņēmumu reģistrēšanai. 2013. gadā tika pieņemti jauni noteikumi par kavētiem maksājumiem, un šie noteikumi ir jāīsteno. E-pārvaldības izstrāde ir apstājusies, un koordinēšana, lai nodrošinātu sistēmu sadarbspēju un viena kontaktpunkta izveidi, nav pietiekama, tādējādi vājinot centienus uzlabot pārredzamību un samazināt administratīvo slogu. Publiskā iepirkuma jomā trūkst vienkārša un kodificēta tiesiskā satvara, kā rezultātā rodas sarežģīta tiesiskā un reglamentējošā vide, kas ekonomikas dalībniekiem rada nenoteiktību. Tāpat arī tiesu sistēmas neatkarība joprojām ir būtiska problēma, kas ietekmē darījumdarbības vidi Bulgārijā. Bulgārija ir veikusi dažus pasākumus korupcijas apkarošanai, taču vispārējais progress ir bijis ierobežots un joprojām ir nestabils, un tādēļ ir nepieciešamas konsekventākas pārbaudes un atturošākas sankcijas saistībā ar interešu konfliktu. Tāpat arī ir nepieciešams nodrošināt labāku koordinēšanu starp korupcijas apkarošanas iestādēm un aizsargāt tās no politiskās ietekmes.

               (15)

               Konkurence elektroenerģijas un gāzes nozarē joprojām ir ierobežota. Jomas, kas rada īpašas bažas un kurās jāpanāk enerģijas tirgus darbības uzlabojumi, ir elektroenerģijas un gāzes biržu trūkums, kā arī pārredzama vairumtirdzniecības tirgus trūkums. Brīvajā elektrības tirgū dominē viens piegādātājs, un tirgus ierobežotais apmērs nozīmē, ka ar konkurenci nevar nodrošināt izmaksu efektivitāti. Valsts regulatora neatkarība un efektivitāte joprojām ir ierobežota. Atkarība no importa no ierobežota skaita piegādātāju un infrastruktūras attīstības trūkums rada piedāvājuma satricinājuma risku. Aptverošs pasākumu kopums, lai uzlabotu energoefektivitāti, ir ticis ierosināts ES finansējumam jaunajā 2014.–2020. plānošanas periodā.

               (16)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir vispusīgi izanalizējusi Bulgārijas ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Bulgārijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.

               (17)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (18)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 3., 4. un 5. ieteikumā,

         AR ŠO IESAKA Bulgārijai laikposmā no 2014. gada līdz 2015. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Stiprināt budžeta pasākumus 2014. gadam, ņemot vērā pieaugošo plaisu saistībā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām. 2015. gadā stiprināt budžeta stratēģiju, lai nodrošinātu to, ka tiek sasniegti un arī turpmāk uzturēti vidēja termiņa mērķi. Nodrošināt, ka jaunā finanšu padome spēj īstenot savas pilnvaras. Īstenot visaptverošu nodokļu stratēģiju, lai uzlabotu nodokļu iekasēšanu, apkarotu ēnu ekonomiku un samazinātu izmaksas saistībā ar nodokļu saistību izpildi.

               2.

               Pieņemt ilgtermiņa stratēģiju pensiju sistēmai, ar ko turpina plānoto likumā noteiktā pensionēšanās vecuma ikgadējo palielināšanu un ievieš mehānismu, kas likumā noteikto pensionēšanās vecumu saista ar paredzamo mūža ilgumu ilgtermiņā, un vienlaikus pakāpeniski atceļ agrīnās pensionēšanās iespējas un vienādo likumā noteikto pensionēšanās vecumu vīriešiem un sievietēm. Noteikt stingrākus atbilstības kritērijus un procedūras attiecībā uz invaliditātes pensiju piešķiršanu, piemēram, lielākā mērā ņemot vērā darba kapacitāti, kāda joprojām ir prasītāja rīcībā. Nodrošināt izmaksu ziņā efektīvu veselības aprūpi, tostarp uzlabojot veselības aprūpes cenu noteikšanu, sasaistot slimnīcu finansējumu ar rezultātiem, paātrinot slimnīcu tīkla optimizāciju un attīstot ambulatoro aprūpi.

               3.

               Uzlabot Nodarbinātības aģentūras efektivitāti, izstrādājot uzraudzības sistēmu un mērķtiecīgāk pievēršoties visneaizsargātākajām grupām, piemēram, mazkvalificētiem un gados vecākiem darba ņēmējiem, ilgtermiņa bezdarbniekiem un romiem. Paplašināt aktīva darba tirgus politikas tvērumu un palielināt efektivitāti, lai atbilstoši garantijas jauniešiem mērķiem darba meklētājiem atrastu piemērotu darbu un iesaistītu nereģistrētus jauniešus, kas nav nodarbināti, nepiedalās izglītībā vai apmācībā. Uzlabot bezdarbnieku pabalstu un sociālās palīdzības faktisko tvērumu un to saiknes ar aktivizēšanas pasākumiem. Turpināt sociālās apdrošināšanas minimālo iemaksu visaptverošu pārskatu, lai nodrošinātu, ka šīs sistēmas rezultātā mazkvalificētie darba ņēmēji ar cenu palīdzību netiek izkonkurēti no darba tirgus. Sadarbībā ar sociālajiem partneriem izstrādāt pārredzamas pamatnostādnes likumā noteikto minimālo algu pielāgošanai, ņemot vērā ietekmi uz nodarbinātību un konkurētspēju. Lai mazinātu nabadzību, vēl vairāk uzlabot sociālo pakalpojumu un pārvedumu pieejamību un efektivitāti bērniem un gados vecākiem cilvēkiem.

               4.

               Pieņemt Skolu izglītības likumu un īstenot profesionālās izglītības un augstākās izglītības reformas, lai uzlabotu visos līmeņos apgūto prasmju līmeni un nozīmību, vienlaikus sekmējot partnerības starp izglītības iestādēm un uzņēmumiem ar mērķi izglītību labāk pielāgot darba tirgus vajadzībām. Uzlabot profesionālās izglītības iestāžu kvalitāti un mūžizglītības pieejamību. Pastiprināt centienus uzlabot piekļuvi kvalitatīvai iekļaujošai pirmsskolas un skolas izglītībai nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem, jo īpaši romiem, un stingri īstenot noteikumus, kas bērnu pabalstu izmaksu stingri sasaista ar līdzdalību izglītībā.

               5.

               Turpināt darījumdarbības vides uzlabošanu, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, samazinot birokrātiju, sekmējot e-pārvaldību, racionalizējot maksātnespējas procedūras un īstenojot tiesību aktus par maksājumu kavēšanu. Uzlabot publiskā iepirkuma sistēmu, palielinot administratīvo kapacitāti, stiprinot Publisko iepirkumu aģentūras veiktās ex ante pārbaudes un veicot konkrētus pasākumus e-pārvaldības īstenošanai. Uzlabot tiesu sistēmas kvalitāti un neatkarību un intensīvāk apkarot korupciju.

               6.

               Paplašināt energonozares reformu, lai palielinātu konkurenci, tirgus efektivitāti un pārredzamību, jo īpaši novēršot šķēršļus ienākšanai tirgū, samazinot regulētā segmenta ietekmi, pastiprinot centienus, lai izveidotu pārredzamu vairumtirdzniecības tirgu elektroenerģijai un gāzei, pamazām atceļot kvotas un stiprinot energoregulatora neatkarību un administratīvo kapacitāti. Paātrināt starpsavienojumu projektu īstenošanu ar kaimiņu dalībvalstīm un kandidātvalstīm, jo īpaši attiecībā uz gāzi, un uzlabot noturību pret traucējumiem.

      Briselē, 2014. gada 8. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. C. PADOAN

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Paliek spēkā 2014. gadā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (4)  OV C 217, 30.7.2013., 10. lpp.

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ( 2014. gada 17. aprīlis ) Eiropas Savienības Padomei par Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta ārējiem revidentiem (ECB/2014/20)

text:
               25.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 122/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2014. gada 17. aprīlis)
   Eiropas Savienības Padomei par Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta ārējiem revidentiem
   (ECB/2014/20)
   (2014/C 122/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta pašreizējo ārējo revidentu pilnvaras beidzās pēc 2013. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2014. finanšu gadā.

               (3)

                  Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta par savu ārējo revidentu 2014.–2018. finanšu gadam izvēlējusies PricewaterhouseCoopers,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta ārējo revidentu 2014.–2018. finanšu gadam iecelt PricewaterhouseCoopers.

      Frankfurtē pie Mainas, 2014. gada 17. aprīlī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI