title: Komisijas Ieteikums (2022. gada 10. jūnijs) par nanomateriālu definīciju (Dokuments attiecas uz EEZ) 2022/C 229/01

text:
               14.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/1

      KOMISIJAS IETEIKUMS
      (2022. gada 10. jūnijs)
      par nanomateriālu definīciju
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      (2022/C 229/01)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Lai leģislatīvām un rīcībpolitiskām vajadzībām noteiktu, vai materiāls būtu uzskatāms par nanomateriālu, Savienībā ir izmantots Komisijas Ieteikums 2011/696/ES (1), kas ir veicinājis efektīvu un konsekventu piemērošanu dažādās nozarēs. Ieteikumā 2011/696/ES ir minēta jēdziena “nanomateriāls” definīcijas vēlāka izskatīšana, kurā ņemtu vērā pieredzi un zinātnes attīstību.

                  (2)

                  Laikā no 2013. līdz 2021. gadam Komisija šādu Ieteikuma 2011/696/ES izskatīšanu veica un tajā analizēja jēdziena “nanomateriāls” definīcijas mērķi, tvērumu, skaidrību un izmantojumu. Izskatīšanā tā it sevišķi pievērsās jautājumam, vai būtu jāpalielina vai jāsamazina uz skaitu balstītā daļiņu granulometriskā sastāva 50 % slieksnis un vai iekļaut materiālus, kam ir nanomēroga iekšējā struktūra vai virsmas struktūra, piemēram, kompleksu nanokomponentu materiālus, arī nanoporainus materiālus un nanokompozītmateriālus, kurus izmanto atsevišķās nozarēs.

                  (3)

                  Tehniskie un zinātniskie elementi, kas bija Ieteikumā 2011/696/ES sniegtās jēdziena “nanomateriāls” definīcijas izskatīšanas pamatā, tika apkopoti un publicēti Komisijas Kopīgā pētniecības centra (JRC) “Zinātne rīcībpolitikai” ziņojumos Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial”, kuru 1 (2)., 2 (3). un 3 (4). daļā apkopota ieinteresēto personu pieredze ar definīcijas piemērošanu un iespējami pārskatāmo punktu apzināšanu. Turklāt JRC publicēja divus ziņojumus, kuros sniegti norādījumi par definīcijas piemērošanu (5)
                     , (6), arī par relevantajām norisēm standartizācijā, ko veic Starptautiskās Standartizācijas organizācija (ISO) un Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN), Komisijas Septītās pētniecības pamatprogrammas (7), projekta NanoDefine rezultātiem un vēl citu vispārpieejamu informāciju.

                  (4)

                  No 2021. gada 6. maija līdz 30. jūnijam notika mērķorientēta apspriešanās ar ieinteresētajām personām par iespējamiem definīcijas grozījumu elementiem. Apspriešanā saņemtā informācija tika ņemta vērā, Komisijai izskatot jēdziena “nanomateriāls” definīciju.

                  (5)

                  Izskatīšanas un apspriešanās rezultāti, grozījumu apraksts un to pamatojums ir izskaidrots šim ieteikumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā (SWD(2022) 150).

                  (6)

                  Būtu jāiesaka jēdziena “nanomateriāls” definīcija, kas būtu piemērota Savienības rīcībpolitikas un tiesību aktu vispārējā kontekstā (“definīcija”) un aptvertu dabiskus, nejauši radušos vai izgatavotus materiālus.

                  (7)

                  Definīcijas pamatā vajadzētu būt noteikta diapazona daļiņu relatīvajai frakcijai uz skaitu balstītajā granulometriskajā sastāvā pēc materiāla sastāvā esošo daļiņu ārējā izmēra neatkarīgi no tam iespējami piemītošajām bīstamajām īpašībām vai riskiem cilvēka veselībai un videi.

                  (8)

                  Definīcija un tās pamattermini attiecīgā gadījumā būtu jābalsta uz esošiem zinātniski definētiem un standartizētiem terminiem, ko pieņēmušas starptautiskās organizācijas (ISO, CEN). Definīcijā izmantotajiem pamatterminiem arī turpmāk vajadzētu būt pietiekami specifiskiem un būtu jādara iespējama definīcijas praktiska piemērošana Savienības regulatīvajā kontekstā. Īstenošana būtu jāatbalsta ar norādījumiem, kas būtu jāizstrādā un jāatjaunina JRC, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību un uzskaitot ieteicamās mērīšanas metodes un paraugprakses instrumentus7.

                  (9)

                  Terminam “nanomateriāls” būtu jāattiecas uz materiāliem, kas sastāv no cietā stāvoklī esošām daļiņām — atsevišķām vai saistītām agregātos vai aglomerātos. Lai norādītu, ka daļiņas ir materiāla galvenā sastāvdaļa, būtu jālieto formulējums “sastāv no” nevis “satur”. Citas potenciāli klātesošas sastāvdaļas, kas nav daļiņas (piemēram, piedevas, kas vajadzīgas stabilitātes nodrošināšanai, vai šķīdinātāji, kurus var atdalīt, neietekmējot granulometrisko sastāvu), ir (nano)materiāla daļa, bet, novērtējot, vai materiāls ir nanomateriāls, tās nebūtu jāņem vērā.

                  (10)

                  Definīcijai būtu jāizslēdz necietas (t. i., šķidras un gāzveida) daļiņas. Tam būtu jānodrošina, ka necietu daļiņu — piemēram, micellu vai emulsijās vai aerosolos esošu nanomēroga pilienu — ārējo izmēru ļoti dinamiskais raksturs neliedz definīcijā par definējošo pazīmi izmantot ārējo izmēru.

                  (11)

                  Definīcijai nebūtu jāattiecas uz lieliem cietvielu produktiem vai komponentiem, pat ja tiem ir nanomēroga iekšēja struktūra vai virsmas struktūra, piemēram, pārklājumiem, noteiktiem keramikas materiāliem un kompleksiem nanokomponentiem, arī nanoporainiem materiāliem un nanokompozītmateriāliem. Daži no šiem produktiem vai komponentiem var būt ražoti, izmantojot nanomateriālus, un pat var tos joprojām saturēt.

                  (12)

                  Definīcijai arī turpmāk vajadzētu, ievērojot Komisijas Iespējamā un jaunatklātā veselības apdraudējuma zinātniskās komitejas (SCENIHR) 2010. gada atzinumu (8), “nanomērogu” definēt kā lieluma diapazonu no 1 nm līdz 100 nm.

                  (13)

                  Izskatot definīciju, netika konstatēti zinātniski pierādījumi tam, ka noklusējuma slieksnis — 50 % daļiņu ar nanomēroga ārējiem izmēriem — būtu jāpalielina vai jāsamazina, lai kliedētu kādas īpašas bažas vai aptvertu vai izslēgtu noteiktu veidu materiālus. Lai nodrošinātu regulatīvo konsekvenci un saskanību un izvairītos no tā, ka noteikts materiāls vienā regulatīvajā satvarā tiek uzskatīts par nanomateriālu, bet citā ne, būtu jālikvidē Ieteikumā 2011/696/ES noteiktos gadījumos paredzētā noklusējuma sliekšņvērtības elastība, tādējādi novēršot juridisko nenoteiktību ekonomikas dalībniekiem, patērētājiem un regulatoriem.

                  (14)

                  Definīcijai būtu jāaptver gan atsevišķas daļiņas, gan identificējamas daļiņas aglomerātu vai agregātu sastāvā. Izskatot definīciju, kļuva skaidrs, ka agregātu sastāvā esošo daļiņu identificēšana un mērīšana var sagādāt lielas grūtības. Tāpēc pazīmi “identificējamas” nosaka praktiski apsvērumi, kas saistīti ar to identificēšanu. Šie apsvērumi būtu sīkāk jāizklāsta norādījumos.

                  (15)

                  Termins “daļiņa” būtu jādefinē kā sīks matērijas fragments ar noteiktām fiziskām robežām, tātad saskaņā ar jēdziena “daļiņa” definīciju, kas pieņemta ISO 26824:2013. Visi termina “daļiņa” definīcijas tehniskie aspekti, piemēram, attiecībā uz tās kustīgumu, būtu vēl jāprecizē norādījumos.

                  (16)

                  Viena molekula, pat ja tā ir makromolekula (piemēram, proteīns, kas var būt lielāks par 1 nm), par daļiņu nebūtu uzskatāma. Ļoti īpašos gadījumos šķīrums var būt atkarīgs no precīzas jēdziena “viena molekula” izpratnes. Norādījumos būtu jāapraksta ilustratīvi gadījumi un jāsniedz paskaidrojumi.

                  (17)

                     SCENIHR norādīja, ka, nosakot diapazonu no 1 nm līdz 100 nm, var gadīties, ka atsevišķi materiāli, piemēram, (nano)caurulītes, kuru diametrs ir mazāks par 1 nm un garums pārsniedz 100 nm, par nanomateriāliem netiktu uzskatīti. Lai novērstu šo iespējamo izlaidumu, Ieteikumā 2011/696/ES definīcijā kā nanomateriāli tika iekļauti fullerēni, grafēna pārslas un viensieniņas oglekļa nanocaurulītes ar vienu vai vairākiem ārējiem izmēriem zem 1 nm. Tomēr tādi paši lieluma parametri kā šiem oglekļbāzētajiem materiāliem var būt arī citiem materiāliem. Turklāt ir ticams, ka zinātnes attīstības un inovācijas rezultātā tiks iegūti vēl citi līdzīgi materiāli, kas nozīmētu, ka definīcijas tvērums būtu regulāri un pastāvīgi jāatjaunina. Lai to novērstu, pēc definīcijas attiecībā uz 50 % nanomēroga daļiņu slieksni būtu jāskaita visas cietās daļiņas, kam vismaz viens ārējais izmērs ir zem 1 nm, ja vismaz viens no pārējiem šo daļiņu izmēriem ir virs 100 nm.

                  (18)

                  Tā kā visās saprātīgi paredzamajās un relevantajās situācijās to skaits ir daudz mazāks, daļiņas, kam vismaz divi ortogonāli ārējie izmēri pārsniedz 100 μm, 1 nm līdz 100 nm daļiņu relatīvo īpatsvaru kopējā daļiņu skaitā būtiski neietekmē un līdz ar to arī materiālu klasifikāciju būtiski neietekmē. Definīcijai būtu jādod iespēja uz skaitu balstīto granulometrisko sastāvu noteikt tikai pēc sastāvā esošajām daļiņām, kam vismaz divi ortogonāli ārējie izmēri ir zem 100 μm, ar nosacījumu, ka izvēli dokumentē ar pienācīgiem mērījumu rezultātiem. Norādījumos būtu jāizklāsta, kā to izdarīt praksē.

                  (19)

                  Pieredze liecina (9), ka konkrēta virsmas laukuma izmantošana par aizstājrādītāju nanomateriāla identificēšanā var radīt interpretācijas grūtības un tehniskas grūtības, piemēram, tāpēc, ka liels īpatnējais virsmas laukums var būt saistīts ar iekšējo nanostruktūru, nevis norādīt uz to, ka sastāvā ir liels skaits mazu daļiņu. Tāpēc, definīciju izskatot, tika konstatēts, ka Ieteikuma 2011/696/ES 5. punktā paredzētais saistītais variants nav lietderīgs un kā pazīme būtu no nanomateriāla definīcijas jāsvītro.

                  (20)

                  Projekts NanoDefine
                     9, par pamatu ņemot lielu dažādu industriālo materiālu kopu, pierādīja, ka nenanomateriālu klasifikācijā nekonsekvences nav neatkarīgi no tā, vai tās pamatā ir uz skaitu balstītā daļiņu granulometriskā sastāva medianālā vērtība vai tas, vai tilpumiskais īpatnējais virsmas laukums ir mazāks par 6 m2/cm3 (pat ja daļiņu forma nav zināma). Tāpēc materiāls, kura tilpumiskais īpatnējais virsmas laukums ir mazāks par 6 m2/cm3, par nanomateriālu nebūtu uzskatāms.

                  (21)

                  Tas nozīmē, ka Ieteikumā 2011/696/ES iekļautā nanomateriālu definīcija būtu jāatjaunina.

                  (22)

                  Zinātnes un tehnikas attīstība turpinās, un tā var ietekmēt to, kādi elementi izmantojami nanomateriāla identificēšanai. Tāpēc būtu jāapsver definīcijas izskatīšana, kad vien jauni zinātniski pierādījumi vai regulatīvā pieredze liecina, ka definīcija vairs nav piemērota.

                  (23)

                  Definīcijai nebūtu nedz jāietekmē, nedz jāatspoguļo kāda Savienības likumdošanas instrumenta vai kādu tādu noteikumu tvērums, ar kuriem attiecībā uz kādu materiālu grupu nosaka papildu vai īpašas prasības (arī drošuma prasības). Dažos gadījumos var būt nepieciešams noteiktus materiālus no konkrētu tiesību aktu vai tiesību aktu noteikumu piemērošanas jomas izslēgt, pat ja tie saskaņā ar šo ieteikumu ir nanomateriāli. Tāpat var būt nepieciešams izstrādāt regulatīvās prasības attiecībā uz papildu materiāliem, uz kuriem šā ieteikuma definīcija neattiecas, konkrētu Savienības nanomateriāliem piemērojamu tiesību aktu vai tiesību aktu noteikumu piemērošanas jomā. Tomēr šādos tiesību aktos vajadzētu tiekties nanomateriālu un šādas apakšgrupas locekli nošķirt, lai saglabātu konsekvenci ar definīciju un līdz ar to citiem tiesību aktiem.

                  (24)

                  Šajā ieteikumā sniegtā definīcija var noderēt dažādām rīcībpolitiskām, leģislatīvām un pētnieciskām vajadzībām, kas saistītas ar nanotehnoloģiju produktu materiāliem vai jautājumiem. To pat varētu izmantot citā Komisijas vai Savienības likumdevēja pieņemtā tiesību aktā, kurā tiktu sniegta nanomateriāla definīcija horizontāliem rīcībpolitiskiem un leģislatīviem nolūkiem, un tādā gadījumā šāds akts šo ieteikumu aizstātu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  “Nanomateriāls” ir dabisks, nejauši radies vai izgatavots materiāls, kas sastāv no cietām daļiņām, kuras materiālā ir atsevišķi vai kā identificējamas daļiņas agregātu vai aglomerātu sastāvā, ja uz skaitu balstītajā granulometriskajā sastāvā vismaz 50 % no šīm daļiņām atbilst vismaz vienam no šiem nosacījumiem:

                              (a)

                              vismaz viens daļiņas ārējais izmērs ir diapazonā no 1 nm līdz 100 nm;

                              (b)

                              daļiņai ir iegarena forma, piemēram, nūjiņas, šķiedras vai caurulītes forma, un divi tās ārējie izmēri ir zem 1 nm, bet atlikušais ir virs 100 nm;

                              (c)

                              daļiņai ir plātnītes forma, un viens tās ārējais izmērs ir zem 1 nm, bet pārējie izmēri ir virs 100 nm.

                        Nosakot uz skaitu balstīto granulometrisko sastāvu, nav vajadzības skaitīt daļiņas, kam vismaz divi ortogonāli ārējie izmēri ir virs 100 μm.
                  Materiālu, kura tilpumiskais īpatnējais virsmas laukums ir mazāks par 6 m2/cm3, par nanomateriālu neuzskata.

                  2.

                  1. punkta vajadzībām piemēro šādas definīcijas:

                              (a)

                              “daļiņa” ir sīks matērijas fragments ar noteiktām fiziskām robežām; atsevišķas molekulas par daļiņām neuzskata;

                              (b)

                              “agregāts” ir daļiņa, ko veido cieši saistītas vai saliedētas daļiņas;

                              (c)

                              “aglomerāts” ir vāji saistītu daļiņu vai agregātu sakopojums, kura ārējās virsmas laukums ir līdzīgs atsevišķo komponentu virsmas laukumu summai.

                  3.

                  Ir ieteicams, lai, pievēršoties nanotehnoloģiju produktu materiāliem vai jautājumiem, jēdziena “nanomateriāls” definīciju, kas izklāstīta jaunākajā ieteikumā vai citā Komisijas vai Savienības likumdevēja pieņemtā aktā, kurā sniegta šāda definīcija horizontāliem rīcībpolitiskiem un leģislatīviem nolūkiem, lietotu šādi aktori:

                              (a)

                              Komisija — gatavojot tiesību aktus, rīcībpolitikas programmas vai pētniecības programmas un šādus tiesību aktus vai programmas īstenojot, arī kopā ar citām Savienības iestādēm un aģentūrām;

                              (b)

                              dalībvalstis — gatavojot tiesību aktus, rīcībpolitikas programmas vai pētniecības programmas un šādus tiesību aktus vai programmas īstenojot;

                              (c)

                              ekonomikas dalībnieki — gatavojot un īstenojot paši savas rīcībpolitikas un pētniecības pasākumus.

                  4.

                  Šis ieteikums aizstāj Ieteikumu 2011/696/ES.

         Briselē, 2022. gada 10. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Virginijus SINKEVIČIUS

         (1)  Komisijas Ieteikums 2011/696/ES (2011. gada 18. oktobris) par nanomateriālu definīciju (OV L 275, 20.10.2011., 38. lpp.).

         (2)  Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial”; Part 1: Compilation of information concerning the experience with the definition; EUR 26567 EN; doi:10.2788/36237 (2014).

         (3)  Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial”; Part 2: Assessment of collected information concerning the experience with the definition; EUR 26744 EN; doi: 10.2787/97286 (2014).

         (4)  Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial”; Part 3: Scientific-technical evaluation of options to clarify the definition and to facilitate its implementation; EUR 27240 EN; doi:10.2788/678452 (2015).

         (5)  An overview of concepts and terms used in the European Commission’s definition of nanomaterial; EUR 29647 EN; doi:10.2760/459136 (2019).

         (6)  Identification of nanomaterials through measurements; EUR 29942 EN; doi:10.2760/053982 (2019).

         (7)  The NanoDefine Methods Manual; EUR 29876 EN; doi:10.2760/79490 (2020).

         (8)  http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/emerging/docs/ scenihr_o_032.pdf.

         (9)  NanoDefine, Evaluation report on the applicability ranges of the volume specific surface area (VSSA) method and the quantitative relation to particle number-based size distribution for real-world samples, Deliverable number 3.5, 2015 and Reliable nanomaterial classification of powders using the volume-specific surface area method, J Nanopart Res 19, 61 (2017); DOI: 10.1007/s11051-017-3741-x.


title: Padomes locekļu, kas pārstāv dalībvalstis, kuru valūta ir euro, Ieteikums (2022 gada 17. jūnijs) Padomei par euro ieviešanu Horvātijā 2023. gada 1. Janvārī 2022/C 238/01

text:
               21.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/1

      PADOMES LOCEKĻU, KAS PĀRSTĀV DALĪBVALSTIS, KURU VALŪTA IR EURO, IETEIKUMS
      (2022 gada 17. jūnijs)
      Padomei par euro ieviešanu Horvātijā 2023. gada 1. Janvārī
      (2022/C 238/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOMES LOCEKĻI, KAS PĀRSTĀV DALĪBVALSTIS, KURU VALŪTA IR EURO,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un īpaši tā 140. panta 2. punkta otro daļu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ziņojumu,
      ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas ziņojumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Ņemot vērā savu vērtējumu, Padomes locekļi, kas pārstāv dalībvalstis, kuru valūta ir euro, piekrīt Komisijas nostājai, ka Horvātija ir panākusi juridisko atbilstību un ievēro konverģences kritērijus, kā arī, ņemot vērā papildu faktorus, uzskata, ka Horvātija atbilst nosacījumiem, kas nepieciešami euro ieviešanai.

                  (2)

                  Atsaucoties arī uz Komisijas un Eiropas Centrālās bankas konverģences novērtējumu, Padomes locekļi, kas pārstāv dalībvalstis, kuru valūta ir euro, arī uzsver, cik nozīmīga ir to saistību sekmīga izpilde, kuras uzņēmās, iesaistoties valūtas kursa mehānismā II, un pasvītro, ka politikai jābūt pilnībā vērstai uz to, lai nodrošinātu Horvātijas ekonomikas stabilu konverģenci un jo īpaši inflācijas konverģenci ilgtermiņā. Šajā nolūkā tās mudina Horvātijas iestādes turpināt īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli, un turpināt īstenot Horvātijas atveseļošanas un noturības plānu, lai nodrošinātu sekmīgu dalību eurozonā.

                  (3)

                  Padomes locekļi, kas pārstāv dalībvalstis, kuru valūta ir euro, no Horvātijas sagaida konstruktīvu sadarbību lietās, kas ir saistītas ar Eiropas Stabilitātes mehānisma pārvaldību, eurozonas krīzes pārvarēšanu un Ekonomikas un monetārās savienības struktūras izveides pabeigšanu,

            SNIEDZ EIROPAS SAVIENĪBAS PADOMEI ŠĀDU IETEIKUMU.
      Horvātijai noteiktais izņēmuma statuss Līguma par Eiropas Savienības darbību 139. panta 1. punkta izpratnē, kā minēts 2012. gada Pievienošanās akta (1) 5. pantā, būtu jāatceļ no 2023. gada 1. janvāra.

         Luksemburgā, 2022 gada 17. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            B. LE MAIRE

         (1)  OV L 112, 24.4.2012., 21. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2022. gada 19. maijs) par Centralizēto vērtspapīru datubāzi un vērtspapīru emisiju statistikas sagatavošanu un ar ko atceļ Ieteikumu ECB/2012/22 (ECB/2022/26) 2022/C 240/01

text:
                  22.6.2022

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 240/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
         (2022. gada 19. maijs)
         par Centralizēto vērtspapīru datubāzi un vērtspapīru emisiju statistikas sagatavošanu un ar ko atceļ Ieteikumu ECB/2012/22
         (ECB/2022/26)
         (2022/C 240/01)
         Eiropas Centrālās Bankas Padome,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 5.1. pantu un 34.1. panta trešo ievilkumu,
         ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2533/98 (1998. gada 23. novembris) par statistiskās informācijas vākšanu, ko veic Eiropas Centrālā banka (1), un jo īpaši tās 4. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Ģenerālpadomes atzinumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Centralizētā vērtspapīru datubāze (CVDB) ir vienota informācijas tehnoloģiju infrastruktūra, ko kopīgi uztur Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībnieki, t. sk. to dalībvalstu nacionālās centrālās bankas, kuru valūta nav euro (turpmāk – “ārpus euro zonas NCB”), ja šādas ārpus euro zonas NCB brīvprātīgi piedalās CVDB uzturēšanā. CVDB tiek glabāti atsevišķu posteņu dati, jo īpaši dati par vērtspapīriem, to emitentiem, cenām un reitingiem. CVDB darbības galvenie procesi ietver ievaddatu sniegšanu, šo ievaddatu apstrādi, datu kvalitātes pārvaldības (DKP) veikšanu un izvaddatu, kas sastāv no atsevišķu posteņu datiem un apkopotās informācijas, sagatavošanu un izplatīšanu. Šos procesus pastāvīgi definē un uzlabo ECBS Statistikas komitejas attiecīgā apakšstruktūra, un tos pēc iespējas automatizē, lai nodrošinātu CVDB efektīvu darbību. Lai veiktu vairākas izmaiņas šajos procesos, jāpieņem jauna pamatnostādne un jāatceļ Pamatnostādne ECB/2012/21, kas līdz šim regulējusi CVDB datu kvalitātes pārvaldības sistēmu. Tāpat jāatceļ arī Ieteikums ECB/2012/22 (2), kas aicina ārpus euro zonas NCB, ievērot Pamatnostādnes ECB/2012/21 noteikumus.

                     (2)

                     Lai uzlabotu euro zonas un Savienības monetārās un finanšu stabilitātes analīzi, veicinātu sekundārās statistikas sagatavošanu, izpildītu euro zonas pārskatu sniegšanas par parāda vērtspapīru emisijas statistiku pienākumu G20 datu trūkuma iniciatīvas kontekstā un novērtētu euro nozīmi starptautiskajos finanšu tirgos, no CVDB atsevišķu posteņu datiem iegūst ikmēneša vērtspapīru emisiju statistiku, kas aptver vērtspapīru emisiju krājumu un plūsmu kopsavilkuma rādītājus (turpmāk – “CSEC apkopotā statistika”). Attiecīgi CSEC apkopotā statistika būtu jāapkopo CVDB, un nacionālajām centrālajām bankām (NCB) un Eiropas Centrālajai bankai (ECB) vajadzētu būt atbildīgām par CSEC apkopotās statistikas verifikāciju un par pamatā esošo CVDB atsevišķu posteņu datu DKP.

                     (3)

                     CVDB atsevišķu posteņu datu kopējo kvalitāti var novērtēt tikai izvaddatu līmenī, nevis ievaddatu atsevišķu vienību līmenī. Lai nodrošinātu izvaddatu pilnīgumu, precizitāti un konsekvenci, Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) (3) nosaka sistēmu ievaddatu sniegšanai un izvaddatu izplatīšanai un nosaka DKP, kas jāpiemēro izvades plūsmas datiem, kas ir izvaddatu apakškopa, ko var izmantot statistikas sagatavošanai vai citiem lietojumiem, kā arī CSEC apkopotajai statistikai un tās pamatā esošajiem CVDB datiem.

                     (4)

                     Situācijās, kurās kompetentās iestādes, kas nav NCB, sniedz ievaddatus CVDB vai veic DKP attiecībā uz CVDB, šīm iestādēm un to attiecīgajām NCB savstarpēji jāsadarbojas, lai nodrošinātu Pamatnostādnē (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) noteikto prasību izpildi. Sadarbība ietver pastāvīgas datu nosūtīšanas sistēmas izveidi, ja vien tas jau nav noteikts nacionālajos tiesību aktos.

                     (5)

                     CVDB DKP sistēmas efektīva piemērošana ir atkarīga no visu to ECBS dalībnieču sadarbības, kuras piedalās CVDB uzturēšanā, kā arī no tā, vai visas dalībnieces piemēro vienādus kvalitātes standartus. Ārpus euro zonas NCB, kas piedalās CVDB uzturēšanā, CVDB DKP sistēmas piemērošanā saskaņā ar Pamatnostādni (EU) 2022/971 (ECB/2022/25) būtu jāsadarbojas savā starpā, ar dalībvalstu, kuras ieviesušas euro, NCB (turpmāk – “euro zonas NCB”) un ar ECB,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
         I.   Definīcijas

         Šajā ieteikumā terminiem “Centralizētā vērtspapīru datubāze” jeb “CVDB” un “datu kvalitātes pārvaldība” jeb “DKP” ir Pamatnostādnes (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) 1. pantā definētā nozīme.
         II.   Statistiskās informācijas sniegšana

                     1.

                     Adresātiem savlaicīgi jāpilda Pamatnostādnes (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) 2.–13. pantā un 16. pantā noteiktie euro zonas NCB pienākumi.

                     2.

                     CSEC apkopotās statistikas sagatavošanas vajadzībām, kā noteikts Pamatnostādnes (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) 10. pantā, CSEC apkopotās statistikas dalījumi attiecībā uz ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienību kopumā noteikti šā ieteikuma I pielikumā.

               III.   Atcelšana

         Ar šo tiek atcelts Ieteikums ECB/2012/22.
         IV.   Nobeiguma noteikums

         Šis ieteikums ir adresēts visām ārpus euro zonas esošo dalībvalstu NCB, ciktāl tas uz tām attiecas.

            Frankfurtē pie Mainas, 2022. gada 19. maijā

                  ECB prezidente

               Christine LAGARDE

            (1)  OV L 318, 27.11.1998., 8. lpp.

            (2)  Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ECB/2012/22 (2012. gada 26. septembris) par datu kvalitātes pārvaldības sistēmu Centralizētajai vērtspapīru datubāzei (OV C 339, 7.11.2012., 1. lpp.).

            (3)  Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) [2022/971] (2022. gada 19. maijs) par Centralizēto vērtspapīru datubāzi un vērtspapīru emisiju statistikas sagatavošanu, un ar ko atceļ Pamatnostādni 2012/689/ES (ECB/2012/21) un Pamatnostādni (ES) 2021/834 (ECB/2022/25) [OV L 166, 8.6.2022., 147.. lpp.].

            I PIELIKUMS
            CSEC apkopotā statistika. Dalījumi ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienībai kopumā
            Lai gan CSEC apkopotās statistikas dalījumi katrai atsevišķai euro zonas valstij un euro zonai kopumā definēti Pamatnostādnes (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) IV pielikumā, šajā pielikumā izklāstīti CSEC apkopotās statistikā dalījumi attiecībā uz dalībvalstīm, kuru valūta nav euro (turpmāk – “ārpus euro zonas dalībvalstis”), un Savienību kopumā.
            Attiecībā uz katras ārpus euro zonas dalībvalsts emisijām CSEC apkopotā statistika jāuzrāda nacionālajā valūtā un jāapkopo par turpmākajās tabulās noteiktajiem dalījumiem. Turklāt “visās valūtās” un “EUR” denominēto emisiju kopsavilkuma rādītāji arī jāuzrāda euro. Attiecībā uz emisijām Savienībā kopumā CSEC apkopotā statistika jāuzrāda euro un jāapkopo tikai par turpmākajās tabulās noteiktajiem “visu valūtu” dalījumiem. Tabulās izmantotie sektoru kodi definēti Pamatnostādnes (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) IV pielikuma 1. sadaļā “Tvērums un klasifikācijas”.

               A.1 tabula.

               Parāda vērtspapīru 1. hierarhija – Galvenie termiņu un procentu likmju veidu dalījumi atsevišķām ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienībai kopumā

               A.2 tabula.

               Parāda vērtspapīru 2. hierarhija – Detalizēti procentu likmju veidu dalījumi atsevišķām ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienībai kopumā

               A.3 tabula.

               Parāda vērtspapīru 3. hierarhija – Detalizēti sākotnējo termiņu dalījumi atsevišķām ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienībai kopumā

               A.4 tabula.

               Parāda vērtspapīru 4. hierarhija – Detalizēti atlikušo termiņu dalījumi atsevišķām ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienībai kopumā

               A.5 tabula.

               Kotēto akciju dalījumi atsevišķām ārpus euro zonas dalībvalstīm un Savienībai kopumā


title: Padomes Ieteikums (2022. gada 16. jūnijs) par mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai 2022/C 243/01 (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2022. gada 16. jūnijs)
      par mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai
      (2022/C 243/01)
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 165. pantu un 166. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  1.

                  Lai gan visā Savienībā daudzas dalībvalstis ir guvušas labus panākumus, īstenojot politiku un mācību programmas, ar ko atbalsta zaļo pārkārtošanos un veicina mācīšanos ilgtspējīgai attīstībai, tomēr ir jāturpina un jāpastiprina centieni šajā jomā. Šāda veida mācīšanās politika un prakse būtu vēl vairāk jāstimulē un jāatbalsta. Ir jāatzīst, ka ir vajadzīga savstarpēji saistīta mācīšanās visos ilgtspējīgas attīstības vides, ekonomikas un sociālajos pīlāros, vienlaikus īpašu uzmanību pievēršot vides pīlāram.

                  2.

                  Eiropas zaļajā kursā (1), ES Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam (2), Apvienoto Nāciju Organizācijas Izglītības, zinātnes un kultūras organizācijas (UNESCO) stratēģijā “Izglītība ilgtspējīgai attīstībai” 2030. gadam un ar to saistītajā Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) darbā (3) ir uzsvērta skolu, augstākās izglītības iestāžu un citu izglītības un mācību iestāžu galvenā loma izglītojamo, vecāku, pedagogu (4) un plašākas sabiedrības iesaistīšanā, lai panāktu pārmaiņas, kas nepieciešamas sekmīgas, taisnīgas un iekļaujošas zaļās pārkārtošanās īstenošanai. Secinājumos “Biodaudzveidība – nepieciešama steidzama rīcība” (5) Padome uzsvēra, ka priekšnosacījums vislabāko datu vākšanai un vislabāko risinājumu rašanai šajā sakarā ir investīcijas cita starpā arī izglītošanā. ES jaunatnes stratēģijā par vienu no mērķiem ir noteikta ilgtspējīga un zaļa Eiropa, un tajā visi jaunieši tiek aicināti būt vides jomā aktīviem un izglītotiem.

                  3.

                  Ar mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai atbalsta to, ka visu vecumu izglītojamie iegūst zināšanas, prasmes un attieksmi, kas nepieciešamas, lai dzīvotu ilgtspējīgāk, maina patēriņa un ražošanas modeļus, piekopj veselīgāku dzīvesveidu un dod ieguldījumu – gan individuāli, gan kolektīvi – ilgtspējīgākā ekonomikā un sabiedrībā. Tā arī palīdz veidot prasmes un kompetences, kas darba tirgū ir arvien vairāk vajadzīgas. Tā veicina izpratni par savstarpēji saistītām globālām problēmām, ar kurām saskaramies, tostarp klimata krīzi, vides degradāciju un biodaudzveidības zudumu, un kurām visām ir vides, sociālā, ekonomikas un kultūras dimensija.

                  4.

                  ANO ilgtspējīgas attīstības mērķos, jo īpaši 4.7. apakšmērķī, ir pausts aicinājums līdz 2030. gadam nodrošināt, ka visi izglītojamie apgūst zināšanas un prasmes, kas vajadzīgas ilgtspējīgas attīstības veicināšanai, tostarp izglītot par ilgtspējīgu attīstību un ilgtspējīgu dzīvesveidu, cilvēktiesībām, dzimumu līdztiesību, veicināt miera un nevardarbības kultūru, globālo pilsoniskumu un radīt izpratni par kultūras daudzveidību un kultūras ieguldījumu ilgtspējīgā attīstībā (6).

                  5.

                  Paziņojumā par Eiropas Izglītības telpu (7), Eiropas sociālo tiesību pīlārā (8), stratēģiskā satvarā Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (9) un paziņojumā par jaunu Eiropas pētniecības telpu (EPT) pētniecībai un inovācijai (10) ir pausts aicinājums izglītības un apmācības politiku un ieguldījumus orientēt uz iekļaujošu zaļo un digitālo pārkārtošanos, lai nākotnē nodrošinātu noturību un labklājību.

                  6.

                  Eiropas atsauces satvarā par pamatkompetencēm mūžizglītībā (11) definēto pamatprasmju mērķis ir atbalsta sniegšana cilvēkiem visā Eiropā, dodot iespēju iegūt personīgajam piepildījumam un attīstībai, nodarbināmībai, sociālajai iekļaušanai, ilgtspējīgam dzīvesveidam, veiksmīgai dzīvei miermīlīgās sabiedrībās, dzīves pārvaldībai, kurā īpaša uzmanība veltīta rūpēm par veselību, un aktīvam pilsoniskumam vajadzīgās zināšanas, prasmes un attieksmi strauju un tālejošu pārmaiņu laikā.

                  7.

                  Eiropas Prasmju programmā (12) ir paziņots par atbalstu zaļo pamatprasmju attīstīšanai darba tirgū ar mērķi radīt tādu profesionāļu paaudzi un zaļās ekonomikas dalībniekus, kas ir atbildīgi par vidi, integrējot vides un klimata apsvērumus skolās, augstākajā izglītībā, profesionālajā izglītībā un apmācībā, kā arī pētniecībā. Eiropai ir vajadzīgi ļoti kompetenti speciālisti, lai atbalstītu zaļo pārkārtošanos un kļūtu par pasaules līderi ilgtspējīgu tehnoloģiju jomā.

                  8.

                  Saskaņā ar Padomes ieteikumu par profesionālo izglītību un apmācību (PIA) ilgtspējīgai konkurētspējai, sociālajam taisnīgumam un noturībai (13) un Osnabrikas deklarāciju profesionālās izglītības un apmācības nozarei ir būtiska nozīme digitālās un zaļās pārkārtošanās īstenošanā.

                  9.

                  Eiropas Klimata paktā indivīdi, kopienas un organizācijas tiek aicināti piedalīties klimata politikas veidošanā un veidot zaļāku Eiropu, piedāvājot iespējas uzzināt par klimata pārmaiņām, izstrādāt un īstenot risinājumus un sadarboties ar citiem, lai palielinātu šo risinājumu ietekmi. Klimatizglītības koalīcijas mērķis ir izveidot kopienu, ko vada skolēni un skolotāji kopā ar savām skolām un tīkliem un citiem izglītības dalībniekiem, mācīties no pēc iespējas vairāk attiecīgās pieredzes un pārvarēt sadrumstalotību starp izglītības nozarēm, jomām un cilvēkiem.

                  10.

                  Digitālās izglītības rīcības plānā (14) ir sniegts redzējums par kvalitatīvu, iekļaujošu un pieejamu Eiropas digitālo izglītību un apmācību un ir uzsvērta digitālo tehnoloģiju nozīme – tas ir spēcīgs zaļās pārkārtošanās virzītājspēks, kas vienlaikus sekmē pāreju uz ilgtspējīgu rīcību gan digitālo produktu izstrādē, gan lietošanā.

                  11.

                  Jaunais Eiropas “Bauhaus” Eiropas zaļajam kursam piešķir kultūras un radošo dimensiju, lai parādītu, kā ilgtspējīgas inovācijas piedāvā taustāmas, pozitīvas pārmaiņas mūsu ikdienas dzīvē, tostarp skolu ēkās un citās mācību vidēs.

                  12.

                     UNESCO, īstenojot programmu “Izglītība ilgtspējīgai attīstībai”, ir strādājusi pie tā, lai izglītība un apmācība kļūtu par nozīmīgāku un pamanāmāku elementu starptautiskajā rīcībā attiecībā uz klimata krīzi un lai sasniegtu visus ilgtspējīgas attīstības mērķus, jo īpaši 4.7. apakšmērķi par izglītību ilgtspējīgai attīstībai. Saskaņā ar ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām un Parīzes nolīgumu puses apņemas veicināt klimata pārmaiņu jomu un sadarboties tajā saistībā ar ilgtspējīgu attīstību visās dimensijās, jo īpaši attiecībā uz izglītošanu, apmācību, sabiedrības informētību, sabiedrības līdzdalību un sabiedrības piekļuvi informācijai.

                  13.

                  Pieaug jauniešu informētība un vēlme iesaistīties ilgtspējīgas attīstības jautājumos, jo īpaši vides un klimata jautājumos. 2022. gada maijā publicētā Eirobarometra pētījuma rezultāti liecina, ka jaunieši ES uzskata, ka “vides aizsardzība un cīņa pret klimata pārmaiņām” ir viena no galvenajām prioritātēm, kam būtu jāpievērš uzmanība Eiropas Jaunatnes gadā (2022). Saskaņā ar ESAO 2018. gada datiem (15) 15 gadus veci jaunieši jau ir labi informēti par klimata pārmaiņām un vidisko krīzi, kā arī par nepieciešamību to risināt. Tomēr tie paši ESAO dati liecina, ka daudz mazāk ir to izglītojamo, kuri ir pārliecināti par savām spējām kaut ko reāli mainīt. Klimata un vidiskās krīzes apmērs var radīt izglītojamajiem nomāktības un bezspēcības sajūtu, ko vēl vairāk var pastiprināt neprecīza informācija un dezinformācija.

                  14.

                  Ir ļoti svarīgi, lai izglītības un apmācības sistēmas un iestādes reaģētu uz to, ka jaunieši arvien biežāk pauž savu viedokli par klimata un biodaudzveidības krīzi, un iesaistītu jauniešus tādu risinājumu izstrādē, kas saistīti ar mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, un ilgtspējīgas nākotnes pasākumu veikšanā. Eiropas Jaunatnes gadam (2022. gads) ir svarīga nozīme, lai vēl vairāk stimulētu jauniešu iesaistīšanos.

                  15.

                  Covid-19 pandēmija ir izgaismojusi mūsu ciešo saikni ar dabu un no jauna pievērsusi uzmanību izglītības un apmācības sistēmām. Ir gūtas atziņas par jaunām izglītības un mācību iespējām, tostarp par kombinētās mācīšanās pieejām dažādās vidēs (arī tiešsaistē), izglītojamo iesaisti un autonomiju, kā arī par saikni starp formālo izglītību un plašāku sabiedrību. Pandēmija arī pastiprināja ilgstošās bažas par bērnu, jaunu cilvēku un pieaugušo fizisko, garīgo un emocionālo labbūtību.

                  16.

                  Atsevišķi agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes centri, skolas, augstākās izglītības iestādes, pētniecības organizācijas, profesionālās izglītības un apmācības sniedzēji un vietējās kopienas arvien vairāk iesaistās aktivitātēs saistībā ar klimata un biodaudzveidības krīzi. Tomēr ilgtspēja vēl nav sistēmiska iezīme izglītībā un apmācībā visā ES.

                  17.

                  Daudzu valstu politikā, stratēģijās un mācību programmās ir apgūtas ilgtspēju sekmējošas mācīšanās un vienlīdz dzīvotspējīgas koncepcijas, piemēram, izglītība ilgtspējīgai attīstībai un globālā pilsoniskuma izglītība. Tomēr pedagogiem ir vajadzīgs turpmāks mērķtiecīgs atbalsts, zināšanas un mācību iespējas, lai savā mācīšanas un mācību praksē iekļautu zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības principus. Viņi bieži vien jūtas nepietiekami sagatavoti, lai cīnītos ar ekoloģisko trauksmi un ekoloģisko pesimismu un lai palīdzētu izglītojamajiem pozitīvi risināt klimata un vides jautājumus.

                  18.

                  Visas iestādes pieejas ilgtspējībai, kas ietver visas darbības jomas, ne vienmēr ir pietiekami nodrošinātas. Šādas pieejas var ietvert mācīšanu un mācīšanos; pārvaldību; pētniecību un inovāciju; un infrastruktūru, iespējas un darbības, un tajās būtu jāiesaista izglītojamie, personāls un vecāki, kā arī vietējā un plašāka sabiedrība.

                  19.

                  Ir jāturpina pētīt iespēju, kā var papildināt un stiprināt citas izglītības un mācību programmas un cik liels ir šādas rīcības potenciāls. Mācīšana un mācīšanās zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai var pilnībā atbalstīt politiku un programmas tādās jomās kā veselība, labbūtība un iekļaušana; aktīvs un globāls pilsoniskums; solidaritāte; uz izglītojamajiem vērsta mācīšanās; pētniecība un inovācija; kā arī digitālā pārveide, tostarp mākslīgais intelekts (16).

                  20.

                  Sistemātiski iekļaujot izglītības un apmācības dimensiju citās politikas jomās, kas saistītas ar zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību mūžizglītības perspektīvā, var atbalstīt minētās politikas īstenošanu. Tā var arī savienot dažādus sabiedrības un ekonomikas sektorus un faktiski integrēt ilgtspēju izglītībā un apmācībā.

                  21.

                  Šajā ieteikumā pilnībā ir ievēroti subsidiaritātes un proporcionalitātes principi, Tajā atzīts, ka izglītības un mācību iestāžu autonomijas līmenis dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgs. Dažās dalībvalstīs izglītības un mācību iestādēm, skolotāju izglītības iestādēm, kā arī skolotājiem un pasniedzējiem ir augsta autonomijas pakāpe. Ieteikums tiks īstenots, ņemot vērā valsts apstākļus un sadarbojoties ar dalībvalstīm.

            AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM, pilnībā ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus un atzīstot izglītības un mācību iestāžu atšķirīgās autonomijas pakāpes, atbilstoši valsts apstākļiem,

                  1.

                  Pienācīgi ņemot vērā vides, sociālos un ekonomiskos apsvērumus, palielināt un pastiprināt centienus, kuru mērķis ir palīdzēt izglītības un apmācības sistēmām veikt pasākumus zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības jomā, lai visu vecumu izglītojamie neatkarīgi no izcelsmes varētu piekļūt kvalitatīvai, vienlīdzīgi pieejamai un iekļaujošai izglītībai un apmācībai par ilgtspēju, klimata pārmaiņām, vides aizsardzību un biodaudzveidību.

                  2.

                  Noteikt, ka mācīšanās zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai ir viena no izglītības un apmācības politikas un programmu prioritārajām jomām, lai atbalstītu nozari un ļautu tai dot ieguldījumu ilgtspējīgā nākotnē, balstoties uz holistisku izpratni par izglītību. Īstenot un pilnveidot visaptverošas un uz sadarbību balstītas pieejas mācīšanai un mācībām zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, iesaistot visas attiecīgās personas izglītības un apmācības sistēmā un ieinteresētās personas no citām attiecīgām nozarēm.

                  3.

                  Nodrošināt dažādas mācīšanās iespējas formālā, neformālā un ikdienējā vidē, lai visu vecumu cilvēki varētu sagatavoties zaļās pārkārtošanās īstenošanai un aktīvi tajā iesaistīties, kā arī rīkoties, lai izveidotu vidi saudzējošu, ilgtspējīgu, aprites un klimata ziņā neitrālu ekonomiku un taisnīgu, iekļaujošu un miermīlīgu sabiedrību.

                  4.

                  Apsvērt šādus pasākumus sistēmas līmenī:

                              a)

                              cieši sadarbojoties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, izglītības un apmācības stratēģijas un plānus, tostarp tos, kas saistīti ar mācību programmām un novērtējumu, un pedagogu sākotnējo apmācību un profesionālās kvalifikācijas celšanu, saskaņot ar zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību; atbalstīt valsts un citu stratēģiju un politikas virzienu īstenošanu, tostarp attiecībā uz tādām saistītām koncepcijām kā, piemēram, izglītība ilgtspējīgai attīstībai, izmantojot pārraudzības un uzraudzības mehānismus;

                              b)

                              attiecīgā gadījumā ieguldīt zaļās un ilgtspējīgās iekārtās, resursos un infrastruktūrā (ēkas, teritorijas un tehnoloģijas), ko izmanto mācībām, socializācijai un atpūtai, lai garantētu veselīgu, drošu, iekļaujošu, radošu un noturīgu mācību vidi, kā arī nodrošināt mācības par tiem;

                              c)

                              palielināt informētību par ieguvumiem un iespējām, ko sniedz mācīšanās zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, un atbalstīt formālās un neformālās izglītības un mācību iestādes, tostarp agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes iestādes, lai klimata pārmaiņu, vides aizsardzības, biodaudzveidības un ilgtspējas jautājumi būtu aktuāli izglītojamo ikdienas dzīvē un veicinātu ilgtspējas kultūru;

                              d)

                              attīstīt visu vecumu izglītojamo zināšanas, prasmes un attieksmi, lai viņi dzīvotu ilgtspējīgāk, veicinātu ilgtspējīgus patēriņa un ražošanas modeļus, piekoptu veselīgāku un vidiski apzinīgāku dzīvesveidu un individuāli un kolektīvi veicinātu mūsu sabiedrības pārveidi;

                              e)

                              atbalstīt un uzlabot mācīšanu un mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, nodrošinot infrastruktūru, digitālos rīkus un resursus un atbalstot pedagogu digitālās kompetences;

                              f)

                              jēgpilni un saskaņoti iesaistīt visus izglītojamos, lai ierosinātu un kopradītu pieejas tam, ko, kā un kur viņi mācās par zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību un to sekmēšanai. Veicināt dzimumu ziņā līdzsvarotu izglītojamo līdzdalību neatkarīgi no viņu izcelsmes, iekļaujot personas, kurām ir mazāk iespēju. Dot visiem izglītojamajiem iespēju piedalīties un iesaistīties lēmumu pieņemšanā savas iestādes līmenī, kā arī vietējā un plašākā sabiedrībā;

                              g)

                              cieši sadarbojoties ar attiecīgām ieinteresētajām personām, izstrādāt un atbalstīt mācību programmas un sistēmas, paredzot laiku un vietu, lai izglītojamie jau no agras bērnības varētu attīstīt ilgtspējas kompetences (17). Starppaaudžu mācīšanās un vietējie piemēri, problēmas un atbildes pasākumi var padarīt mācību programmas atbilstošākas izglītojamajiem, parādot, ka klimata pārmaiņas, biodaudzveidība, vides aizsardzība un ilgtspēja ir jautājumi, kuri ir svarīgi vietējā līmenī un attiecībā uz kuriem ir nepieciešama rīcība;

                              h)

                              atbalstīt sadarbību un tīklu veidošanu ilgtspējas, vides aizsardzības un biodaudzveidības jomā, iesaistot, piemēram, vietējās iestādes, darbu ar jaunatni un jaunatnes organizācijas, vides izglītības un mācību centrus, globālās mācīšanās centrus, mežus, parkus, lauku saimniecības, muzejus, bibliotēkas, nevalstiskās organizācijas, pētniecību, patērētāju organizācijas un uzņēmumus, tādējādi stiprinot saikni starp formālo, neformālo un ikdienējo mācīšanos;

                              i)

                              atbalstīt labas prakses un pedagoģisko pētījumu izvēršanu par mācīšanu un mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai visos izglītības un apmācības līmeņos un veidos.

                  5.

                  Vēl vairāk atbalstīt izglītojamos, paredzot šādus pasākumus:

                              a)

                              nodrošināt izglītojamajiem no pirmsskolas vecuma iespējas izprast, iepazīt un novērtēt dabas pasauli un tās biodaudzveidību, radīt zinātkāres un brīnuma sajūtu un mācīties rīkoties ilgtspējas sekmēšanai gan individuāli, gan kolektīvi;

                              b)

                              stiprināt, tostarp, izmantojot finansiālu atbalstu saskaņā ar valsts finansiālā atbalsta shēmām, augstas kvalitātes mūžizglītību zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, tostarp stažēšanos, mācekļa praksi, brīvprātīgo darbu, ārpusskolas aktivitātes, darbu ar jaunatni un citus formālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās veidus, kā arī to savstarpējo saikni. Šajā sakarā stimulēt un atzīt pilsoniskās līdzdalības darbības un programmas;

                              c)

                              veicināt mācību metodes un pieejas, kas balstītas uz sadarbību un pieredzi, ir praktiski orientētas un atbilst vietējam kontekstam un tradīcijām, un atbalstīt starpdisciplīnu un dažādas mācību programmas aptverošas darbības. Tas ietver praktisku iespēju sniegšanu izglītojamajiem vērot dabu un rūpēties par to un samazināt, remontēt, atkalizmantot un reciklēt, tādējādi palīdzot viņiem izprast ilgtspējīga dzīvesveida un aprites ekonomikas nozīmi;

                              d)

                              sniegt uz faktiem balstītu un pieejamu informāciju par klimata, vides un biodaudzveidības krīzi un tās virzītājspēkiem, kā noteikts Orhūsas konvencijā (18).

                              e)

                              attīstīt problēmu risināšanas un sadarbības prasmes; veicināt kritisko domāšanu, medijpratību un sistēmā balstītu domāšanu; kā arī atbalstīt pozitīvu rīcību, tostarp brīvprātīgo darbu, lai pārvarētu un mazinātu bailes un bezpalīdzības sajūtu, kas izglītojamajiem varētu rasties, saskaroties ar planētas krīzēm.

                  6.

                  Vēl vairāk atbalstīt pedagogus, lai atvieglotu mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, paredzot šādus pasākumus:

                              a)

                              atzīt, ka visi pedagogi neatkarīgi no disciplīnas vai izglītības nozares ir pedagogi arī ilgtspējas jomā, kuriem ir jāatbalsta izglītojamie, lai sagatavotos zaļās pārkārtošanās īstenošanai. Dot viņiem iespēju vairot izglītojamo informētību par ilgtspējīgas attīstības mērķiem. Konsultēties ar pedagogiem, iekļaut un atbalstīt viņus mācību plānu un programmu izstrādē un citās izglītības reformās, kas saistītas ar zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību, un atbilstošas profesionālās izaugsmes izstrādē;

                              b)

                              atbalstīt zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības aspektu iekļaušanu skolotāju un pasniedzēju sākotnējās izglītības programmās; profesionālās kvalifikācijas celšanas programmās; un skolotāju profesionālajos standartos un sistēmās, lai atbalstītu pedagogu kompetenču attīstību ilgtspējas jomā;

                              c)

                              atbalstīt mentorēšanas shēmas un profesionālās izaugsmes programmas iestāžu līmenī. Atbalstīt pedagogus, lai tie savā praksē izmantotu digitālos rīkus un tehnoloģijas nolūkā uzlabot mācīšanu un mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai;

                              d)

                              vēl vairāk izstrādāt un izpētīt iespējas un stimulus pedagogiem piedalīties ar ilgtspēju saistītās profesionālās izaugsmes programmās, piemēram, apsverot tās karjeras virzībā un attīstībā un izveidojot pedagogiem tādas funkcijas kā ilgtspējas koordinēšana;

                              e)

                              atbalstīt pedagogus, nodrošinot arī nepieciešamo laiku un telpas, tādu pedagoģijas metožu izmantošanā, kuras sekmē starpdisciplināru pieeju attiecībā uz mācīšanu un mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, kā arī attīstīt sociāli emocionālos aspektus saistībā ar mācīšanos, lai visi izglītojamie varētu kļūt par pārmaiņu veicinātājiem un iemācītos pārdomāt un rīkoties gan individuāli, gan kolektīvi, vietējā un globālā mērogā, nolūkā padarīt pasauli ilgtspējīgāku;

                              f)

                              attiecīgā gadījumā veicināt un sekmēt pārveidojošu un starpdisciplināru mācīšanu un mācīšanos, izmantojot gan tradicionālas, gan inovatīvas mācību pieejas, tostarp praktiskas mācības, STEAM pieeju (19), hakatonus, pakalpojumos balstītu pieeju un spēliskošanu;

                              g)

                              izstrādāt un darīt pieejamus resursus pedagogu atbalstam, arī attiecībā uz novērtēšanu. Atbalstīt pedagogus tradicionālu un jaunu rīku un materiālu izmantošanā, lai par zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanu izglītotu un mācītu dažādās telpās un ārpus tām, kā arī digitālā un nedigitālā vidē. Nodrošināt piekļuvi kompetences centriem, tostarp vidiskās izglītības un mācību centriem;

                              h)

                              mudināt pētniecības un inovāciju kopienu sadarboties ar formālās, neformālās un ikdienējās izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzējiem, lai atbalstītu pedagogus zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības jomā. Atbalstīt dalību izpētes projektos un pētījumos, kas saistīti ar klimata ārkārtas situāciju un vidisko krīzi un ilgtspēju.

                  7.

                  Turpināt atbalstīt formālās un neformālās izglītības un mācību iestādes, lai tās attiecīgā gadījumā faktiski integrētu zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību visos savos pasākumos un darbībās, apsverot šādus pasākumus:

                              a)

                              veicināt un atvieglot rezultatīvas visas iestādes pieejas ilgtspējas aspektiem, kuras ietver mācīšanu un mācīšanos; redzējumu, plānošanu un pārvaldību; izglītojamo un personāla aktīvu līdzdalību; ģimeņu iesaisti; ēku un resursu pārvaldību; partnerību ar vietējo un plašāku sabiedrību; kā arī pētniecību un inovāciju. Atbalstīt izglītības iestāžu vadītājus organizatorisko pārmaiņu pārvaldīšanā, nodrošinot viņiem īpašu profesionālo izaugsmi un viņus konsultējot par viņu uzdevumiem;

                              b)

                              atbalstīt izglītības un mācību iestādes ilgtspējas stratēģiju izstrādē, uzraudzīšanā un izvērtēšanā un/vai ilgtspējas aspektu iekļaušanā esošajos procesos un pasākumos (piem., skolu attīstības plānos, augstākās izglītības pamatuzdevumos un stratēģijās). Atzīt, ka tas ir ilgtermiņa process, kam nepieciešami nelieli izmērāmi soļi, kuri tiek pastāvīgi uzraudzīti un novērtēti, arī veicot iestādes pašnovērtējumu;

                              c)

                              Saskaņā ar iestāžu autonomiju mudināt un atbalstīt agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes centrus, skolas, augstākās izglītības iestādes, profesionālās izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzējus, pieaugušo izglītības iestādes un citus izglītības pakalpojumu sniedzējus piedalīties ekomarķējuma iniciatīvās, kas var dot labumu videi, sabiedrībai, izglītībai un ekonomikai. Nodrošināt atbalsta struktūras šādām sistēmām, piemēram, aģentūras vai struktūras, kas atbalsta visas iestādes pieejas, mentorēšanu un sadarbības tīklu veidošanu, veidnes un pamatnostādnes, un finansiālu atbalstu;

                              d)

                              daļu no izglītības un mācību organizāciju iekšējiem un/vai ārējiem pārbaudes un kvalitātes nodrošināšanas mehānismiem koncentrēt uz ilgtspēju. Atzīt augstākās izglītības iestāžu faktisku iesaisti, izmantojot piemērotus līdzekļus, tostarp, piemēram, finansēšanas mehānismus;

                              e)

                              Vēl vairāk iekļaut zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības aspektus programmās, mācību plānos un moduļos PIA un augstākajā izglītībā (saskaņā ar iestāžu autonomiju un akadēmisko brīvību) dažādās disciplīnās, tostarp uzņēmējdarbības studijās, sociālajās zinātnēs, pedagoģijā, humanitārajās zinātnēs, mākslā, arhitektūrā un inženierzinātnēs, zemes izmantošanas plānošanā un pārvaldībā. Izmantot resursus un materiālus, ko izstrādājušas nevalstiskās organizācijas un citas attiecīgās struktūras, kuras darbojas vides un izglītības jomā;

                              f)

                              atbalstīt augstākās izglītības, PIA un pieaugušo izglītības iestādes nelielu un pielāgotu zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības mācību kursu izstrādē, pēc kuru apgūšanas varētu arī iegūt mikrodiplomus, nolūkā padziļināt, paplašināt un atjaunināt profesionālās kompetences;

                              g)

                              veicināt partnerības ar visām disciplīnām un dalībniekiem, tostarp ar uzņēmumiem, mākslas nozaru pārstāvjiem, lauku saimniecībām, kultūras mantojuma, sporta un jaunatnes jomu, pētniecības iestādēm, pilsoniskās sabiedrības organizācijām, izglītības resursu nozari (arī saistībā ar tehnoloģiju, izdevējdarbību un citu mācību programmu aprīkojumu) un izglītības pētniecības jomu. Atbalstīt to, ka tiek izstrādātas ārpusskolas, vasaras un citas programmas, vienlaikus sniedzot atbalstu praksei, piemēram, laboratorijās, uzņēmumos, pētniecības iestādēs un nevalstiskajās organizācijās;

                              h)

                              Atbalstīt programmas, kas veicina ilgtspējīgu inovāciju un uzņēmējdarbību. Stiprināt augstākās izglītības un PIA iestādes, lai izveidotu vai nostiprinātu ilgtspējas centrus, kas veicinās inovāciju un uzņēmējdarbību zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības, aprites ekonomikas un biodaudzveidības jomā.

                  8.

                  Attiecīgā gadījumā mobilizēt valsts un ES līdzekļus ieguldījumiem infrastruktūrā, apmācībā, instrumentos un resursos, lai palielinātu formālās un neformālās izglītības un apmācības noturību un gatavību zaļās pārkārtošanās īstenošanai, jo īpaši programmu “Erasmus+”, atveseļošanas un noturības mehānismu, Eiropas Solidaritātes korpusu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, Eiropas Reģionālās attīstības fondu, tehniskā atbalsta instrumentu, programmas “Digitālā Eiropa”, “Apvārsnis Eiropa” un InvestEU.

                  9.

                  Ieguldīt politikas izaicinājumu un šo iniciatīvu ietekmes uzraudzībā, izpētē un novērtēšanā, lai balstītos uz gūtajām atziņām un tās izmantotu politikas veidošanā. Tas var ietvert esošo rādītāju un mērķu īstenošanu, tostarp starptautiskā līmenī.

            AR ŠO AICINA KOMISIJU, PIENĀCĪGI ŅEMOT VĒRĀ SUBSIDIARITĀTI UN VALSTU APSTĀKĻUS:

                  1.

                  Atvieglot dalībvalstu un ieinteresēto personu sadarbību un mācīšanos no līdzbiedriem saistībā ar mācībām zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai:

                              a)

                              izmantojot stratēģisko sistēmu Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (20), kurā izglītība un apmācība zaļās pārkārtošanās sekmēšanai ir viena no galvenajām prioritārajām jomām;

                              b)

                              izplatot un mudinot izmantot iespējas veicināt, atbalstīt un dot iespēju formālai un neformālai izglītībai un apmācībai zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai tādās ES finansēšanas programmās kā, piemēram, “Erasmus+”, Eiropas Solidaritātes korpuss, LIFE, Eiropas Sociālais fonds Plus, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds, “Apvārsnis Eiropa”, tostarp Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosauktās darbības, programma “Izglītības un izpratnes veicināšana attīstības jomā” un tehniskā atbalsta instruments;

                              c)

                              daloties labā praksē, kas gūta, darbiniekiem piedaloties apmaiņas programmā “Erasmus+”, projektos un tīklos, tostarp, izmantojot Eiropas universitāšu alianses, eTwinning tiešsaistes kopienu, “Erasmus+” skolotāju akadēmijas, kā arī profesionālās izcilības centrus, Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosauktās darbības un Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu;

                              d)

                              apzinot, dokumentējot un kopīgojot labu praksi, tostarp, izmantojot esošās tiešsaistes platformas (21)
                                 , un atbalstot sadarbības tīklu izveidi starp valstu un citām organizācijām, kas darbojas izglītības un zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības jomā formālajā un neformālajā izglītībā un apmācībā;

                              e)

                              iesaistot jauniešus šā ieteikuma īstenošanā, jo īpaši, izmantojot tādas iniciatīvas kā Eiropas Jaunatnes gads (2022) un ES jaunatnes dialogs, lai nodrošinātu, ka jauniešu un jaunatnes organizāciju viedokļi, uzskati un vajadzības tiek pilnībā ņemti vērā;

                              f)

                              veidojot sinerģijas ar koalīciju “Izglītība klimata pārmaiņām” un jauno Eiropas “Bauhaus”.

                  2.

                  Sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādāt, kopīgot un darīt pieejamus brīvprātīgai izmantošanai resursus, materiālus un pētījumus par mācīšanos zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, arī saistībā ar jauno Eiropas ilgtspējas kompetenču sistēmu “GreenComp”.

                  3.

                  Atbalstīt pedagogus saistībā ar mācīšanu par zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību:

                              a)

                              nodrošinot resursus un atbalsta materiālus brīvprātīgai izmantošanai Eiropas skolu izglītības platformā, EPALE un Eiropas Jaunatnes portālā;

                              b)

                              atzīstot izcilus centienus mācīšanā un mācībās zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, šajā nolūkā izmantojot ES balvu shēmas, tostarp Eiropas Inovatīvās mācīšanas balvu, eTwinning balvu un Eiropas Profesionālo prasmju balvas.

                  4.

                  Uzraudzīt, kā augstākās izglītības iestādes, PIA absolventi un pētnieki karjeras sākumā apgūst zaļās prasmes vai attieksmi pret vides ilgtspēju, neradot jaunus ziņošanas pienākumus vai papildu slogu dalībvalstīm, izmantojot tādus esošos Eiropas apsekojumus kā Eiropas absolventu izsekošanas iniciatīvu, piemēram, minētajos apsekojumos iekļaujot jautājumus par šādu attieksmi.

                  5.

                  Uzraudzīt progresu izglītībā par zaļo pārkārtošanos un ilgtspējīgu attīstību saistībā ar esošajiem ziņojumiem par Eiropas izglītības telpu un Eiropas zaļo kursu, neradot jaunus ziņošanas pienākumus vai papildu slogu dalībvalstīm. Tas ietver atbalstu iespējamu rādītāju vai ES līmeņa mērķu izstrādei ilgtspējas jomā, kā izklāstīts Padomes Rezolūcijā par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030).

                  6.

                  Stiprināt sadarbību ar esošajām starptautiskajām organizācijām, jo īpaši UNESCO un citām ANO struktūrām, tostarp ANO EEK, lai kopā ar politikas veidotājiem, praktiķiem un ieinteresētajām personām dalībvalstīs un starp tām veicinātu tādu pieeju izglītībai un apmācībai zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības sekmēšanai, kas ietver vienlīdzību, iekļaušanu un taisnīgumu saskaņā ar Eiropas zaļo kursu, ilgtspējīgas attīstības mērķiem un UNESCO ceļvedi “Izglītība ilgtspējīgai attīstībai 2030”.

                  7.

                  Turpināt stiprināt programmas “Erasmus+” un Eiropas Solidaritātes korpusa programmas zaļo dimensiju, abos gadījumos izmantojot ilgtspējīgu mobilitāti, tiešsaistes sadarbību, zaļo praksi projektos un pievēršot lielu uzmanību zaļās pārkārtošanās un ilgtspējīgas attīstības aspektam sadarbībā starp dažādām ieinteresētajām personām izglītības, apmācības un jaunatnes jomā.

         Luksemburgā, 2022. gada 16. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            O. DUSSOPT

         (1)  COM(2019) 640 final.

         (2)  COM(2020) 380 final.

         (3)  Tostarp jaunais satvars, ar ko īsteno ANO EEK stratēģiju par izglītību ilgtspējīgai attīstībai no 2021. līdz 2030. gadam.

         (4)  Šajā ieteikumā termins “pedagogi” ietver skolotājus, pasniedzējus, jaunatnes darbiniekus, skolotāju pedagogus un visus formālās, neformālās un ikdienējās izglītības speciālistus.

         (5)  Dok. 12210/20.

         (6)  UNESCO, Izglītība ilgtspējīgai attīstībai – ceļvedis, 2020.

         (7)  COM(2020) 625 final.

         (8)  OV C 428, 13.12.2017., 10. lpp.

         (9)  OV C 66, 26.2.2021., 1. lpp.

         (10)  COM(2020) 628 final.

         (11)  Padomes Ieteikums (2018. gada 22. maijs) par pamatkompetencēm mūžizglītībā (OV C 189, 4.6.2018., 1. lpp.).

         (12)  COM(2020) 274 final.

         (13)  OV C 417, 2.12.2020., 1. lpp.

         (14)  COM(2020) 624 final.

         (15)  ESAO (2020), Are Students Ready to Thrive in an Interconnected World? PISA 2018, VI sējums.

         (16)  Starptautiskais Mākslīgā intelekta pētniecības centrs (IRCAI) UNESCO aizgādībā ir pirmais globālais centrs, kas savās darbībās pievēršas mākslīgajam intelektam, izglītībai un ilgtspējīgai attīstībai.

         (17)  “Ilgtspējas kompetenču” jēdziens, kas aprakstīts Eiropas ilgtspējas kompetenču sistēmā GreenComp, aptver zināšanas, prasmes un attieksmi, kas visu vecumu izglītojamajiem ir vajadzīgas, lai dzīvotu, strādātu un rīkotos ilgtspējīgi (tostarp kritiskā domāšana, sistēmā balstīta domāšana un saikne ar dabu). “Zaļās prasmes” attiecas uz profesionālajām prasmēm, kas vajadzīgas visās nozarēs un visos darba tirgus līmeņos, lai īstenotu zaļo pārkārtošanos, tostarp radītu jaunas zaļās darbvietas.

         (18)  Konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem.

         (19)  STEAM (Science, Technology, Engineering, the Arts and Mathematics – zinātne, tehnoloģijas, inženierzinātnes, māksla un matemātika) pieeja aptver radošo potenciālu, kas saistīts ar STEM izglītības savienošanu ar mākslu, kā arī humanitārajām un sociālajām zinātnēm.

         (20)  Padomes Rezolūcija par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (OV C 66, 26.2.2021., 1. lpp.).

         (21)  Tas varētu ietvert Klimatizglītības koalīciju, gaidāmo Eiropas skolu izglītības platformu, “Mācību stūrīti”, platformu “Science is Wonderful!” [“Zinātne ir brīnišķīga”], Eiropas Jaunatnes portālu, Eiropas Pieaugušo izglītības e-platformu (EPALE), platformu “Scientix”, Eiropas Māceklību aliansi un Prasmju pilnveides paktu.