Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC1305

Ieteikums Padomes lēmums, ar ko saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 8. punktu konstatē, ka Ungārijas veiktie pasākumi, atsaucoties uz Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam, ir bijuši nepietiekami  /* SEC/2005/1305 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 20.10.2005SEC(2005) 1305 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 8. punktu konstatē, ka Ungārijas veiktie pasākumi, atsaucoties uz Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam, ir bijuši nepietiekami(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPriekšvēsturePārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru ( EDP ) regulē Līguma 104. pants un Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 27. jūnija Regulu Nr. 1056/2005 un kura ir Stabilitātes un izaugsmes pakta sastāvdaļa.Pēc tam, kad Ungārija 2004. gada 1. maijā pievienojās Kopienai, Komisija, pamatojoties uz Ungārijas 2004. gada martā paziņotajiem datiem un ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada pavasarī sniegtās ekonomikas prognozes, sāka pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru attiecībā uz Ungāriju, ievērojot to, ka tās budžeta deficīts 2003. gadā pārsniedza 3% no IKP. Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome 2004. gada 5. jūlijā atzina, ka Ungārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, un vienlaikus saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu sniedza ieteikumu tā koriģēšanai. Padome ieteica Ungārijas iestādēm vidējā termiņā veikt pasākumus, lai līdz 2008. gadam panāktu, ka budžeta deficīts pārliecinoši un noturīgi nav lielāks par 3% no IKP, veicot to saskaņā ar budžeta deficīta samazināšanas plānu, kas ietverts Padomes 2004. gada 5. jūlija atzinumā par 2004. gada maijā iesniegto Ungārijas konverģences programmu. Padome īpaši ieteica Ungārijas iestādēm līdz 2004. gada 5. novembrim efektīvi rīkoties saistībā ar pasākumiem, kas paredzēti 2005. gada budžeta deficīta mērķa sasniegšanai.Padome, rīkojoties saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu un pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, 2005. gada 18. janvārī atzina, ka tās ieteikumam nav sekojusi Ungārijas efektīva rīcība, un ir paredzams, ka 2005. gada budžeta deficīts ievērojami pārsniegs mērķa budžeta deficīta lielumu. Ungārija ir dalībvalsts ar izņēmuma statusu, kas nozīmē, ka tai nepiemēro Līguma 104. panta 9. un 11. punktu, tomēr Ungārijai ir pienākums nepieļaut pārmērīgu budžeta deficītu. Tādējādi turpmākos ieteikumus atbilstoši pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrai šai valstij var sniegt, tikai pamatojoties uz Līguma 104. panta 7. punktu.Padome pēc Komisijas ierosinājuma[1] saskaņā ar 104. panta 7. punktu 2005. gada 8. martā pieņēma jaunu ieteikumu Ungārijai. Padome ieteica Ungārijas iestādēm vidējā termiņā veikt pasākumus, lai līdz 2008. gadam panāktu to, ka budžeta deficīts pārliecinoši un noturīgi ir mazāks par 3% no IKP. Šā ieteikuma nolūkā Padome atsaucās uz pārskatīto budžeta deficīta samazināšanas plānu, kas norādīts Padomes 2005. gada 8. marta atzinumā par 2004. gada decembrī iesniegto atjaunināto konverģences programmu, kā arī uzsvēra savu palīdzību parāda samazināšanā un ārējās bilances uzlabošanā. Vispārējā valsts budžeta deficīts 2004.–2008. gadā bija paredzēts attiecīgi 4,4%, 3,6%, 2,9%, 2,2% un 1,6% no IKP[2]. Lai to izpildītu, Ungārijai īpaši ieteica līdz 2005. gada 8. jūlijam veikt efektīvus pasākumus saistībā ar papildu, ciktāl iespējams – strukturāliem pasākumiem, lai sasniegtu 2005. gada budžeta deficīta mērķi 3,6% no IKP[3].Turklāt Padome Ungārijas iestādēm ieteica jebkura nodokļu samazināšanas laiku un īstenojumu pieskaņot tam, lai sasniegtu 2004. gada decembrī iesniegtajā atjauninātajā konverģences programmā noteiktos budžeta deficīta mērķus. Turklāt tā aicināja Ungārijas iestādes turpināt paredzētās valsts pārvaldes, veselības aprūpes un izglītības sistēmas reformas atbilstoši saistībām, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtermiņa stabilitāti, kā arī izmantot visas iespējas paātrināt fiskālās korekcijas.Komisija 2005. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz tobrīd pieejamo informāciju, tostarp arī uz Ungārijas valdības martā un jūnijā noteiktos koriģējošos pasākumus stāvokļa pasliktinājuma kompensācijai kopumā 11/2% apmērā no IKP, kā arī valdības ciešu apņemšanos nepieciešamības gadījumā veikt tālākus pasākumus, pieņēma paziņojumu Padomei[4]. Tādējādi bija pamats uzskatīt, ka 2005. gada budžeta deficīta mērķis 3,6% no IKP ir sasniedzams un ka Ungārijas valdība ir veikusi efektīvu darbību, reaģējot uz Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu saistībā ar pasākumiem, kas paredzēti 2005. gada budžeta deficīta mērķa sasniegšanai līdz 2005. gada 8. jūlijam. Komisija secināja, ka tobrīd nebija nepieciešami papildu pasākumi saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Tomēr tā arī uzsvēra, ka budžeta situācija Ungārijā joprojām ir nestabila. Komisija īpaši uzsvēra, ka 2005. gada budžeta deficīta mērķa sasniegšanai nepieciešama i) visu paredzēto pasākumu efektīva īstenošana un ii) papildu pasākumi, ko valdība ir publiski apņēmusies veikt, ja vēlāk gada laikā atklājas turpmākie deficīta palielinājumi. Turklāt Komisija uzsvēra, ka, lai sasniegtu 2006. gada budžeta deficīta mērķi 2,9% no IKP, būtu nepieciešami nozīmīgi koriģējumi un izlēmīga rīcība, kā arī piesardzīga 2006. gada budžeta pieņemšana. Tādēļ paziņojumā norādīts, ka Komisijai būtu jāiesaka Padomei pastiprināt budžeta uzraudzību un veikt nepieciešamo darbību pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros, ja vēlāk atklātos nepilnības paredzēto korekciju īstenojumā.Jaunākie notikumi, kas ievērojami pasliktina budžeta situāciju un perspektīvasUngārijas iestādes 2005. gada 20. septembrī iesniedza pārskatītu paziņojumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, paziņojot, ka 2005. gada budžeta deficīta mērķis būs 6,1% no IKP, kamēr paredzētais mērķis bija 3,6% no IKP, lai gan makroekonomikas scenārijs nebija būtiski mainījies. Šajā pārskatītajā paziņojumā ir ņemts vērā, ka plānotā esošo un līdz 2005. gada beigām būvējamo autoceļu pārdošana valstij piederošai sabiedrībai ( AAK ) nav atzīstama par deficītu mazinošu pasākumu, kā arī tas, ka 13. mēnešalgas izmaksa valsts sektorā jāreģistrē tajā gadā, uz kuru tā attiecas, kaut arī tā atlikta uz nākamā gada sākumu[5], pasliktinot 2005. gada budžeta deficītu attiecīgi par 1,9% un 0,1% no IKP. Šajā paziņojumā atklāts papildu pasliktinājums 0,5% apmērā no IKP. Aptuveni pusi no šā samazinājuma rada mazāki PVN ieņēmumi, daļēji politisku iemeslu dēļ[6] . Otra pasliktinājuma puse atspoguļo izdevumu pārsniegumu. Valdība informēja Komisiju, ka pretēji saviem agrākajiem nodomiem tā nedomā rīkoties, lai koriģētu šādu notikumu attīstību. Līdzās statistikas skaidrojumam un atzītajiem nekompensētajiem pasliktinājumiem, jāpiemin arī tas, ka, salīdzinot ar marta paziņojumu, ieguldījums par 2005. gadu otrā pīlāra pensiju sistēmā bija palielinājies par 0,2% no IKP (no 1,1% no IKP līdz 1,3% no IKP), tādējādi paziņotā deficīta rādītājs 6,1% no IKP, salīdzinot ar 3,6% no IKP, kas ietverts Padomes 2005. gada marta ieteikumā, patiesībā izsaka pasliktinājumu 2,7% apmērā no IKP[7]. Ja pasliktinājums turpināsies (kas nav izslēgts īpaši izdevumu pusē) un netiks izlīdzināts ar koriģējošiem pasākumiem, tad iznākums būs vēl sliktāks. Saskaņā ar septembra paziņojumu valsts parāds attiecībā pret IKP arī 2005. gadā nesasniedz 60% slieksni, bet ir 57,1% no IKP. Tomēr gandrīz trešdaļa no parāda ir denominēta ārvalstu valūtā, tādēļ tā attiecība pret IKP ir jūtīga pret valūtas kursa svārstībām.Kas attiecas uz 2006. gada deficītu, tad 2005. gada jūlija paziņojumā jau ir norādīts, ka arī tad, ja 2005. gada budžeta deficīta mērķis 3,6% no IKP tiktu izpildīts, būtu grūti sasniegt 2006. gada mērķi 2,9% no IKP, īpaši ņemot vērā to, ka beidzies vienreizējais ieņēmums no iepriekš minētā autoceļu darījuma, kā arī iepriekšminētos plānotos nodokļu samazinājumus (paredzamais nodokļu samazinājuma radītais ieņēmumu zaudējums tiek lēsts 1,1% apmērā no IKP). Taču tobrīd bija atzīts, ka vēl arvien iespējams īstenot valdības apsolītos pasākumus. Valdība 30. septembrī iesniedza 2006. gada budžeta priekšlikumu, kur paredzētais deficīts ir 4,7% no IKP. Tomēr šķiet, ka šā paredzētā deficīta vērtībā nav ietverta pilna 2005. gadā piegādājamo militāro gaisa kuģu vērtība. Šie izdevumi saskaņā ar ESA 95 grāmatvedības noteikumiem ir jāgrāmato 2005. gadā, kaut arī ievērojama daļa faktisko maksājumu ir atlikta uz vēlākiem periodiem. Pārskatītais jaunais budžeta deficīta mērķa deficīts 5,2% no IKP (ietverot militāro gaisa kuģu lidmašīnu piegādes pilnīgu iegrāmatošanu) ir būtiski lielāks nekā paredzētais 2,9% no IKP, kā norādīts Padomes 2005. gada marta ieteikumā, pamatojoties uz 104. panta 7. punktu (atbalstīts Padomes atzinumā par 2004. gada decembra atjaunināto konverģences programmu un Padomes ieteikumā). Paredzams, ka oriģinālā un jaunā mērķa starpība ir vēl lielāka nekā 2,3% no IKP, ja ņem vērā aptuveni tādu pat pensiju fonda ieguldījuma palielinājumu, par kādu nesen paziņots attiecībā uz 2005. gadu.Turklāt ir apdraudēts pat ievērojami lielākais 2006. gada budžeta deficīta mērķis. Līdzās augstākam 2005. gada deficīta līmenim (atspoguļojot lēmumu, ka autoceļu pārdevums nav atzīstams par 2005. gada vispārēju valdības ieņēmumu), kam ir bāzes efekts attiecībā uz 2006. gadu, un nepieciešamībai reģistrēt militāro gaisa kuģu pirkumu piegādes gadā atbilstoši ESA 95 noteikumiem, 2006. gada deficītu tādējādi palielinot par 0,5% no IKP, ir šādi galvenie elementi: i) negatīvā nodokļu reformas ietekme uz ieņēmumiem (IKP 1,1 procenta punkts) un ii) ietekme, ko rada pieņemtais lēmums „100 soļu” reformu programmas ietvaros palielināt ģimeņu pabalstus par 0,4% no IKP. Tas viss norāda uz to, ka, neveicot koriģējošus pasākumus, deficīts varētu palielināties, ievērojami pārsniedzot pārskatītā 2006. gada mērķi. Līdz šim valdība ir darījusi zināmu, ka tā pretēji atjauninātajā konverģences programmā ietvertajiem plāniem vēlētos jaunā autoceļa izmaksas novirzīt PPP ietvaros, tādējādi 2006. gadā samazinot valdības ieguldījumu izdevumus par 1,2% no IKP, un ka šī novirzīšana būtu saderīga ar ESA noteikumiem. Pat ja šī saderība apstiprinātos (kas tomēr radītu jautājumus par koriģējuma noturību), lai sasniegtu pārskatīto 2006. gada budžeta deficīta mērķi, joprojām būtu nepieciešama korekcija aptuveni 2% apmērā no IKP. Tomēr valdības nesen pieņemtais budžeta projekts neietver strukturāla rakstura pasākumus, kuri varētu balstīt šādu būtisku samazinājumu.Turklāt, gan 2005. gada, gan 2006. gada budžeta mērķu pārskatīšana ir skaidri pretrunā citiem Padomes marta ieteikuma elementiem, konkrēti nodokļu samazināšanas laiku un īstenojumu pieskaņot tam, lai panāktu sasniegtu atjauninātajā konverģences programmā noteiktos budžeta deficīta mērķus. Ne tikai 2006. gada budžets ietver būtisku nodokļu samazinājumu, bet jau iepriekš 2005. gada oktobrī ir ieviests PVN samazinājums (benzīnam).Secinājumi:(i) Ungārijas iestāžu rīcība, atsaucoties uz Padomes 2005. gada marta ieteikumu sasniegt 2005. gada budžeta deficīta mērķi, ir bijusi nepietiekama, jo Padomes 2005. gada marta ieteikumā norādītais budžeta deficīta mērķis tiks ievērojami pārsniegts. To nosaka plānotā autoceļu pārdevuma pareiza statistiskā uzskaite un pasliktinājumi ½% apmērā no IKP. Valdība pretēji saviem agrākajiem apsolījumiem ir nolēmusi, ka neveiks šādu attīstības procesu koriģējošus pasākumus. Jāatzīmē, ka 2005. gada mērķis 3,6% no IKP bija ietverts 2004. gada decembrī atjauninātajā konverģences programmā[8] un atbalstīts attiecīgajā Padomes atzinumā.ii) 2006. gada mērķis, kas noteikts atjauninātajā konverģences programmā un Padomes 2005. gada marta ieteikumā, nav ietverts nesen pieņemtajā 2006. gada budžetā. Turklāt arī jaunais ievērojami lielākā budžeta deficīta mērķis varētu būt nesasniedzams;iii) plānotā nodokļu samazinājuma īstenošana, īpaši 2006. gadā, ir pretrunā Padomes ieteikumam visus nodokļu samazināšanas laikus un īstenošanu pieskaņot tam, lai sasniegtu budžeta deficīta mērķus, kas nosprausti 2004. gada decembrī iesniegtajā atjauninātajā konverģences programmā, univ) būtiskā 2005. un 2006. gadā pieļautā novirze no plānotā deficīta izlīdzināšanas procesa, kuru noteica Ungārijas valdība un atbalstīja Padome savā 2005. gada marta ieteikumā un kura mērķis ir līdz 2008. gadam noregulēt pārmērīgo budžeta deficītu, liek apšaubīt šā koriģējuma ticamību un līdz ar lēno strukturālo reformu progresu pastiprina makroekonomikas nelīdzsvarotību.Saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punkta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1056/2005) 4. panta 1. punkta nosacījumiem, ja Padome atzīst, ka tās ieteikumiem saskaņā ar 104. panta 7. punktu nav sekojusi efektīva rīcība, Padomei par to ir jāpieņem atbilstošs lēmums. Ņemot vērā šos faktus, Komisija uzskata, ka Padomes 2005. gada marta ieteikumam saskaņā ar 104. panta 7. punktu ieteikumā noteiktajā termiņā nav sekojusi efektīva rīcība, un tā iesaka Padomei pieņemt attiecīgu lēmumu.IeteikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 8. punktu konstatē, ka Ungārijas veiktie pasākumi, atsaucoties uz Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam, ir bijuši nepietiekamiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 8. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Līguma 104. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.(2) Stabilitātes un izaugsmes pakta pamatā ir mērķis veidot stabilas valstu finanses kā līdzekli, lai stiprinātu cenu stabilitātes un pārliecinošas, noturīgas izaugsmes nosacījumus, kas sekmētu nodarbinātību. Stabilitātes un izaugsmes paktā ir iekļauta Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[9], ko pieņēma, lai veicinātu nekavējošu pārmērīga vispārējā valsts budžeta deficīta koriģēšanu.(3) Amsterdamas Eiropadomes 1997. gada 17. jūnija rezolūcija par Stabilitātes un izaugsmes paktu[10] svinīgi aicina visas puses, proti, dalībvalstis, Padomi un Komisiju, stingri un savlaicīgi īstenot Līgumu un Stabilitātes un izaugsmes paktu.(4) Padome ar savu 2004. gada 5. jūlija Lēmumu 2004/918/EK saskaņā ar 104. panta 6. punktu atzina, ka Ungārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts[11].(5) Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu 2004. gada 5. jūlijā arī pieņēma ieteikumu[12], kas adresēts Ungārijas iestādēm, aicinot tās iespējami ātrāk novērst pārmērīgo budžeta deficītu un vidējā termiņā veikt pasākumus, lai līdz 2008. gadam panāktu, ka budžeta deficīts pārliecinoši un noturīgi ir mazāks nekā 3% no IKP, veicot to saskaņā ar budžeta deficīta samazināšanas plānu, kas izklāstīts iestāžu iesniegtajā konverģences programmā, kas apstiprināta ar Padomes 2004. gada 5. jūlija atzinumu[13]. Minētajā ieteikumā noteikts, ka 2004. gada 5. novembris ir galīgais termiņš, līdz kuram Ungārijas valdībai efektīvi jārīkojas saistībā ar pasākumiem, kas paredzēti, lai sasniegtu sākotnējo 2005. gada budžeta deficīta mērķi 4,1% no IKP.(6) Padome 2005. gada 18. janvārī saskaņā ar 104. panta 8. punktu, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, atzina, ka līdz 2004. gada 5. novembrim ir veikti vairāki pasākumi, lai samazinātu valsts budžeta deficītu 2004. un 2005. gadā. Tomēr tā uzskatīja, ka tie nav pietiekami, lai sasniegtu mērķus un nepieļautu atkāpes no deficīta koriģēšanas plāna Ungārijas 2004. gada maija konverģences programmā. Turklāt tā arī uzskatīja, ka pastāvīgā valdības apņemšanās līdz 2008. gadam koriģēt pārmērīgo budžeta deficītu ir jāpamato ar izšķirošiem turpmākās fiskālās konsolidācijas pasākumiem un noteiktāku strukturālo reformu īstenošanu. Pamatojoties uz to, Padome atzina, ka Ungārija līdz 2004. gada 5. novembrim nav veikusi efektīvu darbību, reaģējot uz Padomes 2004. gada 5. jūlija ieteikumu.(7) Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu 2005. gada 8. martā pieņēma otru Ungārijas iestādēm adresētu ieteikumu[14], aicinot tās iespējami ātrāk novērst pārmērīgo budžeta deficītu un vidējā termiņā veikt pasākumus, lai līdz 2008. gadam panāktu, ka budžeta deficīts pārliecinoši un noturīgi ir mazāks nekā 3% no IKP, veicot to saskaņā ar budžeta deficīta samazināšanas plānu, kas norādīts Ungārijas iestāžu 2004. gada decembrī iesniegtajā atjauninātajā konverģences programmā, kas apstiprināta ar Padomes 2005. gada 8. marta atzinumu. Šajā ieteikumā cita starpā noteikts, ka 2005. gada 8. jūlijs ir galīgais termiņš, līdz kuram Ungārijas valdībai ir efektīvi jārīkojas saistībā ar pasākumiem, kas paredzēti, lai sasniegtu 2005. gada budžeta deficīta mērķi 3,6% no IKP[15].(8) Komisija 2005. gada 13. jūlijā pieņēma Paziņojumu par Ungāriju. Pamatojoties uz tobrīd pieejamo informāciju, tostarp arī uz Ungārijas valdības martā un jūnijā noteiktajiem koriģējošiem pasākumiem stāvokļa pasliktināšanās kompensācijai kopumā 11/2% apmērā no IKP, kā arī valdības ciešu apņemšanos vajadzības gadījumā veikt papildu pasākumus, tā atzina, ka Ungārijas iestādes līdz 2005. gada 8.jūlijam ir efektīvi rīkojušās, lai gan situācija joprojām ir nestabila, un nākotnē būs nepieciešami papildu pasākumi.(9) Tomēr jaunāk notikumi liecina, ka Ungārijas iestāžu veiktie pasākumi ir bijuši nepietiekami.-  Budžeta deficīts 2005. gadā būs ievērojami lielāks nekā 2005. gada budžeta deficīta mērķis 3,6% no IKP, kas minēts Padomes ieteikumā (un apstiprināts ar Padomes 2005. gada marta atzinumu par 2004. gada decembrī atjaunināto konverģences programmu), un valdība, pretēji agrākiem solījumiem, ir nolēmusi, ka neveiks jaunus pasākumus, lai koriģētu jebkādas novirzes; to apstiprina Ungārijas iestāžu pārskatītais 2005. gada 20. septembra paziņojums saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kurā budžeta deficīts 2005. gadam paredzēts 6,1% no IKP. Ja būs vēl kādas novirzes (kas jo īpaši nav izslēdzamas izdevumu pusē) un tās netiks kompensētas ar koriģējošo pasākumu palīdzību, tad 2005. gada rezultāts būs vēl sliktāks. Saskaņā ar šo paziņojumu valsts parāds attiecībā pret IKP 2005. gadā nesasniedz 60% slieksni, bet ir 57,1% no IKP. Tomēr gandrīz viena trešdaļa no parāda ir denominēta ārvalstu valūtā un tādēļ ir jūtīga pret valūtas kursa svārstībām.-  Valsts iestādes ir atteikušās no mērķa samazināt 2006. gada deficītu līdz 2,9% no IKP, kā paredzēts atjauninātajā konverģences programmā un Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumā. Arī jaunais, būtiski lielākais budžeta deficīta mērķis 5,2% no IKP[16], kas ietverts 2006. gada budžeta projektā, varētu tikt pārsniegts, jo paredzams, ka plānotās nodokļu reformas dēļ ieņēmumi samazināsies par 1,1% no IKP, un nesen pieņemtajā 2006. gada budžeta projektā nav paredzēti tādi strukturāla rakstura pasākumi, kas varētu balstīt šādu būtisku izdevumu samazinājumu.-  Īpaši 2006. gadā plānotais nodokļu samazinājums ir pretrunā Padomes ieteikumam visus nodokļu samazinājumu termiņus un īstenošanu saistīt ar to deficīta mērķu sasniegšanas nosacījumiem, kuri nosprausti 2004. gada decembrī iesniegtajā atjauninātajā konverģences programmā.-  Būtiskā 2005. un 2006. gadā pieļautā novirze no plānotā izlīdzināšanas procesa, kuru noteica Ungārijas valdība un atbalstīja Padome savā 2005. gada 8. marta ieteikumā un kura mērķis ir līdz 2008. gadam noregulēt pārmērīgo budžeta deficītu, liek apšaubīt šā koriģējuma ticamību un līdz ar lēno strukturālo reformu attīstību pastiprina makroekonomikas nelīdzsvarotību.(10) Saskaņā ar Eiropadomes Stabilitātes un izaugsmes pakta rezolūciju Ungārija ir piekritusi Padomes 2005.gada 8. marta ieteikumu darīt zināmu atklātībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsUngārijas veiktie pasākumi, atsaucoties uz Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu, ir bijuši nepietiekami.2. pantsŠis lēmums ir adresēts Ungārijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs[pic][pic][pic]

[1] Skatīt http://register.consilium.eu.int/pdf/en/05/st07/st07145.en05.pdf0

[2] Salīdzināmības dēļ visi šie rādītāji atbilst Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 23. septembra lēmumam, kas atļauj otrā pīlāra pensiju fondu pagaidu iekļaušanu valsts budžetā, kas bija izdevīgi pašām Ungārijas iestādēm, kaut gan tas ir iespējams tikai līdz 2007. gada marta budžeta paziņojumam. Tas attiecas uz otrā pīlāra pensiju shēmām saskaņā ar 2005. gada marta (augšup) koriģēto paziņojumu: 0,9% no IKP 2004. gadā, 1,1% no IKP 2005. gadā un 1,2% no IKP 2006.–2008. gadā. Šie rādītāji ir no jauna augšupejoši pārskatīti 2005. gada septembra paziņojumā (skat. 7. parindi).

[3] Tobrīd Komisijas dienesti prognozēja, ka deficīts 2005. gadā sasniegs 4,1 % no IKP.

[4] Komisijas paziņojums Padomei - Ungārijas veiktie pasākumi, atsaucoties uz Padomes 2005. gada 8. marta lēmumu saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros (SEK(2005) 951) http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/com_actkhu_en.pdf

[5] Ungārijas Konstitucionālā tiesa 2005. gada septembrī atzina šo atlikšanu (un to, ka 13. mēnešalgu nepiešķīra darbiniekiem, kuri 2004. gada beigās vairs nestrādāja valsts sektorā) par tādu, kas ir pretrunā Konstitūcijai.

[6] Ieņēmumu zaudējumu, kura apjoms aptuveni atbilst 0,015 procenta punktiem no IKP, var izskaidrot ar nesen pieņemto lēmumu par vispārējā, no 2006. gada 1. janvāra īstenojamā PVN samazinājuma iepriekšēju piemērošanu tikai benzīnam.

[7] Atbilstoši valsts iestāžu lēmumam par otrā pīlāra pensiju fonda pagaidu klasifikāciju, kā norādīts 2. parindē, deficīta mēŗķis 3,6% no IKP 2005. gadā bija aprēķināts, ņemot vērā ieguldījumus otrā pīlāra pensiju sistēmā 1,1% apmērā no IKP, kā paziņots 2005. gada martā, kamēr bāzes deficīta samazinājuma plāns, ieskaitot oriģinālo mērķi 4,7% apmērā no IKP, atjauninātajā 2004. gada decembra konverģences programmā vēl arvien neietvēra pensiju fonda ieguldījumus. Lai jaunākos paziņotos datus par deficītu salīdzinātu ar oriģinālo mērķi, kas ietverts atjauninātajā konverģences programmā, ir jāatskaita lielāks pensiju fonda ieguldījums 1,3% apmērā no IKP, kā paziņots septembrī, un tas nozīmē, ka deficīts sasniedz 7,4% no IKP.

[8] Tas ietver ieguldījumu otrā pīlāra pensiju sistēmā (1,1% apmērā no IKP, kā paziņots 2005. gada martā), kamēr 2004. gada decembrī atjauninātajā konverģences programmā noteiktais oriģinālais deficīta mērķis 4,7% no IKP neietvēra šo ieguldījumu.

[9] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).

[10] OV C 236, 2.8.1997., 1. lpp.

[11] http://ue.eu.int/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ecofin/81342.pdf#page=8 (OV L 389/27, 30.12.2004., 27. lpp.).

[12] http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11218.en04.pdf#page=2

[13] http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11194.en04.pdf#page=2

[14] http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/com_ass_hu_22_dec_en.pdf.

[15] Starpību attiecībā pret iepriekšējo mērķi 3,8% apmērā no IKP rada ieguldījuma palielinājums par 0,2 procenta punktiem no IKP otrā pīlāra pensiju sistēmā saskaņā ar 2005. gada marta paziņojumu par budžetu.

[16] Tas ietver militārās aviācijas gaisa kuģu pirkumu standartgrāmatošanu, kas jauno paziņoto budžeta deficīta mērķi 4,7% no IKP 2006. gadā palielina par 0,5%.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 530 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2010/288/ES par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Portugālē

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atceļ Lēmumu 2010/288/ES par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Portugālē

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 12. punktu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2009. gada 2. decembrī, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Lēmumā 2010/288/ES
                  1
                saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu nolēma, ka Portugālē pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Padome norādīja, ka 2009. gadā plānotais vispārējās valdības budžeta deficīts bija 5,9 % no IKP, kas tādējādi pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību — 3 % no IKP. Bija plānots, ka vispārējās valdības bruto parāds (kas kopš 2005. gada pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību, t.i., 60 % no IKP) 2009. gadā sasniegs 74,5 % no IKP.

               (2)Saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un Regulas (EK) Nr. 1467/97
                  2
                3. panta 4. punktu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, tajā pašā dienā pieņēma Portugālei adresētu ieteikumu novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju, vēlākais, līdz 2013. gadam. Padome arī noteica, ka efektīvu pasākumu veikšanas termiņš ir 2010. gada 2. jūnijs.

               (3)Pamatojoties uz Portugāles iestāžu finansiālā atbalsta sniegšanas lūgumu, kas bija adresēts Savienībai, dalībvalstīm, kuru valūta ir euro, un Starptautiskajam Valūtas fondam (SVF), Padome Portugālei piešķīra finansiālo atbalstu. Starp Komisiju un Portugāles iestādēm 2011. gada 17. maijā tika parakstīts Saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem
                  3
               . Kopš tā laika Padome, pamatojoties uz Līguma 126. panta 7. punktu, ir sniegusi divus jaunus, Portugālei adresētus ieteikumus (2012. gada 9. oktobrī un 2013. gada 21. jūnijā), ar kuriem pārmērīga budžeta novēršanai noteikto termiņu pagarināja attiecīgi līdz 2014. un 2015. gadam. Abos gadījumos Padome secināja, ka Portugāle ir veikusi efektīvus pasākumus, taču ir norisinājušies negatīvi un negaidīti ekonomikas notikumi, kas lielā mērā nelabvēlīgi ietekmējuši valdības finansiālo stāvokli. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 472/2013
                  4
                10. panta 2. punkta a) apakšpunktu Portugāle bija atbrīvota no pienākuma iesniegt atsevišķu ziņojumu saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta procedūru, un tā iesniedza ziņojumu tikai tās makroekonomikas korekciju programmas ietvaros
                  5
               .

               (4)Saskaņā ar Līguma 126. panta 8. punktu Padome 2016. gada 12. jūlijā nolēma, ka Portugāle nav veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu. Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 9. punktu 2016. gada 8. augustā pieņēma lēmumu, ar ko Portugālei pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, tādējādi nosakot jaunu termiņu deficīta novēršanai līdz 2016. gadam. Padome arī noteica, ka efektīvu pasākumu veikšanas termiņš ir 2016. gada 15. oktobris.

               (5)Komisija 2016. gada 16. novembrī secināja, ka Portugāle ir veikusi efektīvus pasākumus atbilstoši Padomes 2016. gada 8. augusta lēmumam saskaņā ar Līguma 126. panta 9. punktu.

               (6)Saskaņā ar 4. pantu Līgumiem pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz datus šīs procedūras īstenošanai. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009
                  6
                3. pantu divreiz gadā, proti, pirms 1. aprīļa un pirms 1. oktobra, jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji.

               (7)Padomei, pamatojoties uz paziņotajiem datiem, būtu jālemj par to, vai lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu ir atceļams. Turklāt lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu jāatceļ tikai tad, ja Komisijas prognozes liecina, ka prognožu periodā budžeta deficīts nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību 3 % no IKP
                  7
               .

               (8)Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu, pēc Portugāles 2017. gada aprīļa paziņojuma, kā arī pamatojoties uz 2017. gada Stabilitātes programmu un Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus.

               –Pēc tam, kad 2015. gadā tika sasniegti 4,4 % no IKP (3,1 % no IKP, atskaitot vienreizējos pasākumus), vispārējās valdības budžeta deficīts 2016. gadā tika samazināts līdz 2,0 % no IKP (2,3 % no IKP, atskaitot vienreizējos pasākumus). Salīdzinājumā ar budžeta mērķi 2016. gadam budžeta deficīta samazinājums 2016. gadā galvenokārt bija saistīts ar kārtējo izdevumu ierobežošanu (-0,9 % no IKP), jo īpaši attiecībā uz starppatēriņa izdevumiem, un kapitāla izdevumu nepietiekamu izpildi (-0,5 % no IKP), kas vairāk nekā atsvēra nepietiekamos ieņēmumus (1,1 % no IKP) gan attiecībā uz nodokļu ieņēmumiem, gan ar nodokļiem nesaistītiem ieņēmumiem.

               –Portugāles valdības 2017. gada 28. aprīlī iesniegtajā Stabilitātes programmā 2017.–2021. gadam paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2017. gadā samazināsies līdz 1,5 % no IKP un 2018. gadā sasniegs 1,0 % no IKP. Komisija 2017. gada pavasara prognozē paredz, ka deficīts 2017. gadā būs 1,8 % no IKP un 2018. gadā 1,9 % no IKP, tādējādi prognozes periodā paliekot zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības (3 % no IKP). Šajās prognozēs nav ietverta banku atbalsta pasākumu
                  8
                potenciālā deficītu palielinošā ietekme, kurai nevajadzētu apdraudēt ilgtspējīgu budžeta deficīta samazināšanu.

               –Strukturālā bilance, t. i., vispārējās valdības bilance, kurā veiktas korekcijas attiecībā uz ekonomikas ciklu un atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi, 2016. gadā uzlabojās par 0,3 % no IKP.

               –Saistībā ar parādu palielinošām atlikumu un plūsmu korekcijām valdības bruto parāda attiecība pret IKP palielinājās no 129,2 % 2015. gadā līdz 130,4 % 2016. gadā. Komisija 2017. gada pavasara prognozē paredz, ka saistībā ar primāro pārpalikumu parāda attiecība 2017. gadā samazināsies līdz 128,5 % un 2018. gadā līdz 126,2 %.

               (9)Saskaņā ar Līguma 126. panta 12. punktu Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta situāciju jāatceļ, ja Padome atzīst, ka pārmērīgs budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts.

               (10)Padome uzskata, ka pārmērīgais budžeta deficīts Portugālē ir novērsts un tāpēc Lēmums 2010/288/ES būtu jāatceļ.

               (11)No 2017. gada, t. i., gadu pēc pārmērīgā deficīta novēršanas, Portugālei tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai būtu jāvirzās uz sava vidējā termiņa mērķa sasniegšanu atbilstīgā tempā, tostarp ievērojot izdevumu kritēriju, un jāievēro parāda kritērijs saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 1.a punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               No vispārējā novērtējuma secināms, ka pārmērīgais budžeta deficīts Portugālē ir novērsts.

               2. pants

               Ar šo atceļ Lēmumu 2010/288/ES.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Lēmums 2010/288/ES (2009. gada 2. decembris) par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Portugālē (OV L 125, 21.5.2010., 44. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

                     (3)
                  Padomes Īstenošanas lēmums 2011/344/ES (2011. gada 17. maijs) par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Portugālei (OV L 159, 17.6.2011., 88. lpp.).

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 473/2013 (2013. gada 21. maijs) par kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu uzraudzībai un novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas dalībvalstīs (OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.).

                     (5)
                  Visi dokumenti saistībā ar pārmērīga deficīta novēršanas procedūrām ir atrodami šeit:

                     https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/stability-and-growth-pact/corrective-arm-excessive-deficit-procedure/excessive-deficit-procedures-overview_en

                     (6)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 479/2009 (2009. gada 25. maijs) par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.).

                     (7)
                  Saskaņā ar dokumentu “Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko Ekonomikas un finanšu komiteja pieņēma 2016. gada 5. jūlijā un kas pieejams šeit:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/legal_texts/index_en.htm

                  .

                     (8)
                  Komisijas Lēmums (2017. gada 10. marts) – SA.47178 – Portugāle – Caixa Geral de Depósitos, S.A. rekapitalizācija,

                     http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-556_en.htm


title: Ieteikums PADOMES LĒMUMS par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai�PASKAIDROJUMA RAKSTS Ieteikums PADOMES LĒMUMS par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai

text:
|

52011PC0183

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 7.4.2011COM(2011) 183 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai  PASKAIDROJUMA RAKSTSIEVADSTā kā globālās ekonomikas krīzes laikā ievērojami bija pieaugusi nevēlēšanās uzņemties risku, kas samazināja kapitāla ieplūdi, radīja spiedienu uz valūtas kursu un vēl ierobežotākas iespējas valdībai izmantot obligāciju tirgu aizņemšanās nolūkā, 2009. gada 6. martā Rumānijas varas iestādes lūdza ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību, kā arī vērsās pie Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) un Pasaules Bankas pēc papildu palīdzības. 2009. gada 9. martā Eiropas Komisija (Komisija) kopā ar Padomes prezidentvalsti paziņoja, ka ES ir gatava kopā ar SVF piedalīties saskaņotas finansējuma paketes nodrošināšanā, lai veicinātu Rumānijas maksājumu bilances ilgtspējīgumu. Tomēr tika uzsvērts, ka finansiālā palīdzība ir atkarīga no atbalsta politikas programmas īstenošanas. Šī programma priekšlīguma veidā tika nosūtīta EK un SVF 2009. gada 28. aprīlī, un tajā svarīgākais punkts bija privātā kapitāla ieplūdes krasā krituma seku mazināšana, vienlaikus īstenojot politikas pasākumus, lai novērstu ārējo un fiskālo nelīdzsvarotību un stiprinātu finanšu sektoru. Ņemot vērā uz šo programmu balstīto saskaņoto finansējuma paketi, Eiropas Banku koordinācijas iniciatīvas kontekstā deviņu lielāko ārvalstīm piederošo banku mātesuzņēmumi, kuri darbojas Rumānijā, apņēmās saglabāt savas vispārējā riska pozīcijas Rumānijā augstā līmenī. 2009. gada 6. maijā, kopā ar 2009. gada 4. maijā apstiprināto SVF rezerves vienošanos ( SBA ) SDR 11,4 miljardu apmērā un Pasaules Bankas, EIB un ERAB papildu palīdzību līdz EUR 2 miljardiem, Eiropas Savienības Padome nolēma piešķirt Rumānijai savstarpēju palīdzību — ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību līdz EUR 5 miljardiem[1]. 2009. gada 23. jūnijā tika noslēgts saprašanās memorands (SM) starp Eiropas Savienību un Rumāniju, norādot konkrētos politikas pasākumus, kas veicami programmas periodā un pirms tiek izmaksāta katra no piecām ES aizdevuma daļām.Laikposmā no 2009. gada oktobra līdz 2011. gada februārim Komisijas dienesti veica pārskata misijas, lai novērtētu progresu attiecībā uz nosacījumiem, kas saistīti ar ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību. Pamatojoties uz šo misiju konstatējumiem, Komisija secināja, ka nosacījumi ES aizdevuma izmaksai piecās daļās kopumā ir izpildīti. Starplaikā starp pirmo un piekto izmaksu SM tika pievienoti kopumā četri papildinājumi, kas atspoguļoja ekonomiskās vides pārmaiņu radīto ietekmi un papildu strukturālo reformu pasākumus.Pēc plašām diskusijām ar Komisijas dienestiem un SVF pārstāvjiem misijas laikā, kas notika Bukarestē no 2011. gada 25. janvāra līdz 8. februārim, 2011. gada 17. februārī Rumānijas varas iestādes lūdza ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību piesardzības pasākumu veidā ne vairāk kā EUR 1,4 miljardu apmērā, lai turpinātu atbalstīt valdības ekonomikas reformu programmu. Līdzīgi iepriekšējai palīdzībai jaunā palīdzība tiks sniegta kopā ar SVF SBA SDR 3,09 miljardu apmērā, ko Rumānija arī uzskatīs par piesardzības pasākumu, un Pasaules Bankas aizdevumiem. Tādējādi kopīgi sniegtā palīdzība piesardzības pasākumu veidā atbilstīgi novērsīs atlikušos nopietnos draudus Rumānijas maksājumu bilancei un riskus, kas saistīti ar Rumānijas un tās lielāko tirdzniecības partneru ES ekonomikas un finanšu stabilitāti.MAKROEKONOMISKāS NORISES UN PROGNOZESPēc IKP krituma par 7,1 % un turpmāka krituma vēl par 1,3 % 2010. gadā parādās vairāki pozitīvi signāli, kas liecina par noskaņojuma un aktivitātes uzlabošanos. Jaunākie apsekojuma dati apstiprina ekonomikas noskaņojuma uzlabošanās tendenci. 2010. gadā rūpnieciskā ražošana atguvās un sasniedza 5,5 %. Līdzīgi 2010. gada otrajā pusē jaunu rūpniecības pasūtījumu skaits vidēji palielinājās par aptuveni 25 % salīdzinājumā ar iepriekšējā gada attiecīgo periodu. Turpinājās pozitīva eksporta izaugsme (par 27,3 % 2010. gadā RON vērtības izteiksmē). Lai gan aktivitāte celtniecības nozarē 2010. gada decembrī ievērojami atjaunojās, mazumtirdzniecība joprojām izjūt PVN kāpuma un publiskā sektora algu samazinājuma sekas. Mērens algu kāpums (vidējā neto mēneša alga decembrī pieauga par 1,3 % salīdzinājumā ar iepriekšējā gada attiecīgo periodu) liecina par darba tirgus uzlabošanos un atbalstīs patēriņu. Lai gan 2011. gada janvārī reģistrētais bezdarbs turpināja sarukt, bezdarba līmenis varētu palielināties gada pirmajā pusē, atspoguļojot jaunā bezdarbnieku reģistrēšanās pienākuma radīto ietekmi.2011. gadā ekonomikā gaidāmas pozitīvas pārmaiņas, jo tiek prognozēts, ka reālais IKP pieaugs par 1,5 %. Pēc ievērojama krituma 2009. gadā un 2010. gadā uzņēmumu ieguldījumiem vajadzētu palielināties, jo pieaug ārējais pieprasījums un jaudas izmantošanas līmenis pārstrādes nozarē ir tuvu tās vēsturiski augstākajam 2008. gada līmenim. Gaidāms, ka spēcīgs eksports un rūpniecības pasūtījumu straujais kāpums iedrošinās uzņēmumus veikt investīcijas, pat ja riska starpību līmenis joprojām ir paaugstināts. Mājokļu celtniecības apjoms joprojām varētu būt neliels, jo kreditēšanas aktivitāte vēl aizvien ir zema un tiek prognozēta turpmāka mājokļu cenu stabilizācija. Pēc būtiska krituma 2009. gadā un 2010. gadā šogad gaidāma lēna mājsaimniecību patēriņa palielināšanās, ko veicinās algu augšupvērstā korekcija publiskajā sektorā (+ 15 % pēc samazinājuma par 25 % 2010. gada jūlijā) un rūpniecībā, kur ievērojami atjaunojusies aktivitāte. Spēcīgāku atgūšanos kavē turpinātā fiskālā samazināšana, lielā parāda apkalpošanas izmaksu un ienākumu attiecība un ierobežotais mājsaimniecību kreditēšanas pieaugums, ņemot vērā lielo ieņēmumus nenesošo aizdevumu īpatsvaru banku maza apjoma darījumu jomā. Tiek prognozēts, ka 2012. gadā reālās ekonomikas izaugsme būs apmēram 4 %. Sagaidāms, ka izaugsmes bāze pakāpeniski kļūs plašāka, iekšzemes pieprasījumam spēlējot izšķirošu lomu tautsaimniecības augšupejā. Privātā patēriņa izdevumi varētu pieaugt straujākā tempā, ņemot vērā mājsaimniecību bilanču uzlabošanos, ko veicina turpmāks algu un nodarbinātības kāpums.Inflācija sasniedza augstāko līmeni 2010. gada decembrī (8,0 % salīdzinājumā ar iepriekšējā gada attiecīgo periodu), ko izraisīja netiešo nodokļu ievērojamais kāpums. Tas būtiski pārsniedza Rumānijas Valsts bankas (RVB) 2010. gada nogalei noteikto inflācijas mērķi — 3,5 % ± 1 procentpunkts. 2010. gada pirmajā pusē augstu inflāciju noturēja galvenokārt tabakas akcīzes nodokļa pieaugums un augstākas degvielas cenas — gada vidējā inflācija bija 4,5 %, bet SPCI inflācija nemainīgo nodokļu izteiksmē noturējās tikai aptuveni 2 % līmenī. Trešajā ceturksnī inflācija palielinājās līdz 7,5 % saistībā ar PVN kāpumu un pārtikas cenu pieaugumu. 2011. gada otrajā pusē sagaidāms, ka, izzūdot netiešo nodokļu kāpuma izraisītajai ietekmei uz cenām, inflācija pakāpeniski atgriezīsies RVB mērķa diapazonā (3,0 % ± 1 procentpunkts).RVB ir turējusi galveno likmi stabilā līmenī kopš 2010. gada maija. Neraugoties uz to, pēdējos mēnešos starpbanku tirgus milzīgās likviditātes dēļ īstermiņa likmes bijušas daudz zemākas nekā RVB galvenā politikas likme. Neraugoties uz naudas tirgus likmju kritumu, privātajam sektoram piešķirto kredītu izaugsme joprojām ir nemainīgi zema, ko nosaka nelabvēlīgi cikliskie nosacījumi un stingrāki banku aizdevumu izsniegšanas standarti. Monetārā politika vēl aizvien saskaras ar sarežģītām problēmām. Inflācijas mērķu atkārtota pārsniegšana var apdraudēt uzticēšanos RVB, lai gan pēdējā laikā vērojamo cenu kāpumu RVB lielākoties nevarēja tieši kontrolēt. RVB piesardzīgā pieeja monetārās politikas atvieglojumiem 2010. gada otrajā pusē bija pamatota, jo augstā inflācija saistībā ar PVN palielināšanu varēja radīt pakārtotas sekas. Lai stabilizētu inflācijas gaidas, RVB turpinās īstenot aktīvu komunikācijas politiku.VALSTS FINANSES2010. gada budžeta deficīts bija 6,5 % no IKP naudas izteiksmē, tādējādi netika pārsniegts deficīta mērķis 6,8 % no IKP. 2010. gadā ieņēmumi pieauga par 7,2 %, atspoguļojot papildu ienākumus no PVN likmes palielināšanas līdz 24 %, kā arī no akcīzes nodokļiem un nenodokļu ieņēmumiem, kas pieauga par 28,2 %. Turpretī peļņas nodokļa ieņēmumi 2010. gadā samazinājās par 17,4 % krīzes novēloto seku rezultātā. Turklāt sociālās nodrošināšanas iemaksas un ienākuma nodoklis arī saruka par attiecīgi 4,5 % un 3,2 %. 2010. gadā nominālie izdevumi palielinājās par 4,2 %, ņemot vērā citu pārvedumu, sociālās palīdzības un preču un pakalpojumu pieaugumu. Pēdējo daļēji izskaidro kavēto maksājumu atmaksa veselības aprūpes nozarē RON 2 miljardu apmērā septembrī. Galvenie izdevumu samazinājumi bija kapitālizdevumos, kas 2010. gadā saruka par 11,7 %, kam sekoja personāla izdevumi, kuru kritums bija 8,6 %, un subsīdijas, kas bija par 6,7 % mazākas.Komisijas dienesti prognozē, ka Rumānija ir izpildījusi arī EKS deficīta mērķi 2010. gadam, bet tas jāapstiprina nākamajos mēnešos. Taču būtu jāņem vērā, ka vairāku valstij piederošu uzņēmumu pārklasificēšana un iedalīšana vispārējās valdības sektorā, ko 2010. gada septembrī un 2011. gada aprīlī veica Eurostat , palielinātu deficītu vismaz par 0,5 % no IKP, kamēr netiks novērsti attiecīgie valstij piederošo uzņēmumu deficīti. Atkarībā no budžeta snieguma 2011. gadā var būt nepieciešams koriģēt 2011. gada deficīta mērķi, lai ņemtu vērā šo norisi. Ņemot vērā minēto, var būt nepieciešama papildu rīcība, lai nodrošinātu, ka 2012. gadā deficīts nepārsniedz 3 % no IKP EKS izteiksmē atbilstīgi piemērojamajiem Padomes ieteikumiem pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros.Līdz 2010. gada beigām tika samazināti iekšzemes kavētie maksājumi, un varas iestādes apņēmās tos noturēt zemā līmenī visa 2011. gada laikā. 2010. gada beigās iekšzemes kavēto maksājumu (kas pārsniedz 90 dienas) apjoms bija RON 1,1 miljards (0,2 % no IKP), kas ir mazāk nekā RON 1,6 miljardi (0,3 % no IKP) 2009. gada beigās. Kavētie maksājumi galvenokārt ir pašvaldību līmenī (aptuveni 84 % no kopējiem kavētajiem maksājumiem 2010. gada beigās) un, mazākā apjomā, tie ir veselības aprūpes nozarē, tostarp slimnīcām. Lai gan pašvaldību kavētos maksājumus ir grūtāk kontrolēt, varētu palīdzēt jaunais likums par pašvaldību finansēm, kas stājās spēkā 2011. gada 1. janvārī. Pēc veselības aprūpes nozares kavēto maksājumu nomaksas RON 2 miljardu apmērā (0,4 % no IKP) 2010. gada septembrī veselības aprūpes nozares kavētie maksājumi ir samazinājušies, izņemot slimnīcu kavētos maksājumus.Turpmākas veselības aprūpes nozares reformas būs svarīgas, lai ilgtspējīgi novērstu kavētu maksājumu atkārtotu parādīšanos šajā jomā. Mērķis ir panākt efektīvu veselības aprūpes sistēmu, kas darbojas tās budžeta piešķīrumu ietvaros. Veiktie un veicamie pasākumi ietvers no ienākumiem atkarīgas līdzmaksājumu sistēmas ieviešanu, obligātas tādas līgumu slēgšanas ar visām slimnīcām atcelšanas, ko veic Veselības fonds, un valdības nodrošināto pabalstu paketes reformu, lai izslēgtu nebūtisku medicīnas pakalpojumu segumu. Pasaules Banka jau sniedz un turpinās sniegt tehnisku palīdzību šajos jautājumos. Turklāt Finanšu ministrija uzraudzīs slimnīcu budžetu kopsavilkuma rādītājus, lai nodrošinātu to atbilstību vispārējās valdības programmas izdevumiem. Pretējā gadījumā Finanšu ministrija kopā ar Veselības aizsardzības ministriju veiks pasākumus, lai novērstu kavētu maksājumu atkārtotu uzkrāšanos slimnīcu līmenī.Varas iestādes saglabā apņemšanos 2011. gadā panākt budžeta deficītu 4,4 % no IKP naudas izteiksmē (zem 5 % no IKP EKS izteiksmē). Tās ir pieņēmušas 2011. gada budžetu un pieņēmušas attiecīgo likumu, kā arī Vidējā termiņa budžeta stratēģiju 2011.–13. gadam. Runājot par ieņēmumu sadaļu, visi galvenie nodokļi paliks nemainīgi, lai nodrošinātu paredzamību. Runājot par izdevumu sadaļu, budžeta algu sadaļa tiks noturēta RON 39 miljardu apmērā, neskaitot sociālās nodrošināšanas iemaksas par militārpersonām (RON 1,6 miljardi), ko saskaņā ar jauno pensiju likumu valsts maksās, sākot ar šo gadu. Pēc publiskā sektora algu īslaicīga ārkārtas samazinājuma par 25 % 2010. gada vidū, lai ierobežotu budžeta deficīta tālāku palielināšanos, publiskajā sektorā algas ir palielinātas par 15 % salīdzinājumā ar to līmeni 2010. gada decembrī. Taču šo palielinājumu kompensēja 13. algas un atvaļinājuma piemaksas likvidēšana. Turklāt publiskajā sektorā strādājošo skaits tika samazināts vēl par 20000 salīdzinājumā ar to, kas bija nepieciešams, lai iekļautos kopējā algu budžetā. Citi 2011. gada budžetā paredzētie pasākumi ietver pensiju iesaldēšanas turpināšanu, publiskajā sektorā strādājošo skaita turpmākus samazinājumus, īstenojot politiku, ka tiek aizstāts tikai 1 no 7 aizgājušajiem darbiniekiem, un apkures subsīdiju likvidēšanu. Turklāt pensiju sistēmas reformai kopā ar vienoto algu likumu un veselības aprūpes nozares pārstrukturēšanu vajadzētu radīt ievērojamus ietaupījumus.Attiecībā uz 2012. gadu varas iestādes ir apņēmušās samazināt deficītu zem 3 % no IKP EKS izteiksmē, taču būs nepieciešami papildu pasākumi. Komisijas 2010. gada rudens ekonomikas prognozēs, kuru pamatā bija pieņēmums, ka nebūs politikas pārmaiņu, jau tika norādīts, ka nepieciešami papildu centieni 0,5 % no IKP apmērā. Taču var būt nepieciešami pat vēl būtiskāki pasākumi, ņemot vērā zaudējumus nesošo valstij piederošo uzņēmumu pārklasificēšanu un iedalīšanu vispārējās valdības sektorā, kas, iespējams, palielinās kopējos papildu korekcijas pasākumus līdz apmēram 1 % no IKP. Arī turpmāk būs jāturpina ierobežot izdevumus, tostarp algām un piemaksām.Ieteiktās programmas piesardzības pasākumu veidā mērķis būs arī budžeta vadības sistēmas turpmāka stiprināšana. Fiskālās atbildības likuma īstenošanai un Vidēja termiņa fiskālās stratēģijas pieņemšanai vajadzētu palīdzēt uzlabot budžeta plānošanas procesu. Turklāt centrālās valdības līmenī jānostiprina kapitālizdevumu ieplānošana budžetā. Lai gan Rumānijas valsts kapitālizdevumu budžeti mēdz būt apjomīgi (2011. gadā ir rezervēti 7,2 % no IKP), produkcijas izlaides apjoms, kas tos attaisnotu, ir ļoti mazs, kas liecina, ka kapitālizdevumi ir bijuši diezgan neefektīvi. Turklāt iepriekšējos gados ļoti daudzi investīciju projekti tika uzsākti, nenodrošinot to pabeigšanai nepieciešamos resursus. Tā rezultātā līdzekļi, kas šobrīd ir pieejami kapitālizdevumiem, ir trūcīgi iedalīti (pārāk) lielam skaitam nepabeigtu projektu. Premjerministram pakļauta darba grupa noteiks prioritāros investīciju projektus, kam būs pieejams finansējums nākamo 3–5 gadu laikā atbilstīgi aktualizētajai fiskālajai stratēģijai 2011.–2014. gadam. Turklāt investīciju projektu uzraudzība un novērtēšana centrālās valdības līmenī tiks uzlabota, stiprinot Valsts finanšu ministrijas valsts investīciju uzraudzības vienību un uzlabojot ministrijas pārvaldīto kapitālieguldījumu datubāzi. Var būt nepieciešama arī ES dalībvalstu tehniskā palīdzība. Valsts finanšu ministrija sagatavos ceturkšņa ziņojumus valdībai par kārtējo un plānoto investīciju projektu statusu, un valdība apspriedīs šo ziņojumu un veiks pasākumus, lai novērstu jebkādas iespējamās fiskālās novirzes vai citas problēmas, kas saistītas ar budžeta izpildi. Visbeidzot, kapitālizdevumi tiks pakāpeniski pārorientēti no tikai valsts finansētām investīcijām uz ES līdzfinansētām investīcijām, kas palīdzētu arī uzlabot ES fondu apguvi.FINANšU TIRGIRumānijas finanšu tirgu rādītāji kopš 2010. gada vidus ir pārliecinoši, lai gan situācija joprojām ir nestabila. Šķiet, ka joprojām pastāvošajiem satricinājumiem euro zonas perifērijas valstīs bijusi maza tiešā ietekme uz Rumānijas tirgiem. Finanšu spriedze mazinājās līdz ar globālā tirgus noskaņojuma uzlabošanos un — zināmā mērā — plānoto ES / SVF papildpasākumu programmu Rumānijai. Valūtas kurss bija stabils un pēdējos mēnešos bija tuvu RON 4,20–4,30/EUR. Pēc augstākā līmeņa sasniegšanas nedaudz virs 400 bāzes punktiem 2010. gada vidū kredītriska mijmaiņas darījumu starpības attiecībā uz valsts parāda vērtspapīriem kopš 2010. gada oktobra turas aptuveni 300 bāzes punktu līmenī (kas ir zemāk nekā Grieķijā, Īrijā, Portugālē un Ungārijā). Akciju tirgus indekss BET kopumā bija stabils 2010. gada ceturtajā ceturksnī, bet janvārī atsāka kāpumu. Viena gada valsts parādzīmju izsoļu ienesīgums 2011. gada janvārī un februārī ievērojami samazinājās un bija mazāks nekā 7 % gadā, kas liecina, ka budžeta refinansēšanas izmaksas bija zemākas nekā lielākajā 2010. gada daļā. Banku sektora rentabilitāte kritās, jo pasliktinājās aktīvu kvalitāte. Līdz 2010. gada beigām ieņēmumus nenesošie aizdevumi pieauga līdz 11,9 % salīdzinājumā ar 7,9 % 2009. gada beigās. Ņemot vērā aktīvu vērtības tendenci pasliktināties, banku nozares rentabilitāte samazinājās, līdz gada beigām nonākot pie tīrajiem zaudējumiem (t. i., pašu kapitāla atdeve bija negatīva (-1 %)). Taču bankas ir saglabājušas pietiekamas kapitāla rezerves, un kapitāla pietiekamības rādītājs sistēmā noturējās virs 14 %. Kaut gan kopš 2010. gada oktobra riska darījumu saistības sarukušas līdz 95 % no 2009. gada martā vērojamā standartlīmeņa, mātesbankas, kas iesaistītas Eiropas Banku koordinēšanas „Vīnes” iniciatīvā, ir saglabājušas savu riska pozīciju līmeni tuvu 2009. gada marta līmenim (98 % 2011. gada janvāra beigās).MAKSāJUMU BILANCE UN āRēJāS FINANSēšANAS PRASīBAS2010. gadā tekošā konta deficīts bija 4,2 % no IKP. Privātā kapitāla ieplūde pakāpeniski palielinājās. Tas ļāva ātrāk, nekā cerēts, uzkrāt ārvalstu valūtas rezerves, kuru līmenis šobrīd ir pietiekams (apmēram 130 % no īstermiņa parāda). Atbilstīgi makroekonomiskā bāzes scenārija pašreizējām prognozēm ārējā parāda ilgtspēja netiks apdraudēta programmas laikā.Negatīva satricinājuma gadījumā Rumānijai var būt nepieciešams papildu finansējums līdz EUR 5 miljardu apmērā. Šāda alternatīva nelabvēlīga scenārija gadījumā Rumānija nespēs pilnīgā segt savas ārējā finansējuma vajadzības ar pieejamā finansējuma līdzekļiem, lielākoties tāpēc, ka samazināsies ārējās tiešās investīcijas un būs zemākas atjaunotās likmes parāda amortizēšanai, īpaši no banku puses. Šajā alternatīvajā scenārijā atlikušās finansējuma vajadzības būs jāsedz, aktivizējot ES finansiālo palīdzību piesardzības pasākumu veidā (kopā ar SVF palīdzību). Alternatīvais scenārijs ir izstrādāts ciešā sadarbībā ar SVF darbiniekiem un pamato papildu finansējuma vajadzības aptuveni EUR 5 miljardu apmērā, kas jāsedz no starptautiskās finansiālās palīdzības.Lai gan ekonomikas krīze ir palīdzējusi novērst nelīdzsvarotību veidošanos tautsaimniecībā, tās joprojām pastāv. Tekošais konts ir sarucis no 11,4 % no IKP 2008. gadā līdz aptuveni 4,2 % 2010. gadā. Kreditēšanas izaugsme ir apstājusies, un būvniecības aktivitātes kritums mērāms ar divciparu skaitli pēdējos divos gados. Inflācija joprojām ir augsta. Taču ievērojamais algu kritums, īpaši publiskajā sektorā, un valūtas vērtības turpmāka samazināšanās 2010. gadā ir palīdzējuši Rumānijai iegūt konkurētspēju cenu ziņā. Varas iestāžu veiktie pasākumi veiksmīgi samazinājuši fiskālo deficītu, un tas ir zemāks nekā 2010. gadam noteiktais mērķis. Taču tekošā konta deficīts un valdības deficīts (dubultie deficīti) joprojām ir relatīvi liels. Turklāt ārvalstu aizņēmumu nepārtrauktais pieaugums var radīt risku. Tas nozīmē, ka vēl aizvien pastāv kaitīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības, kas nopietni apdraud Rumānijas maksājumu bilances ilgtspēju.ES ATBALSTS SASKAņā AR MAKSāJUMU BILANCES PALīDZīBAS MEHāNISMU Kā DAļA NO STARPTAUTISKā ATBALSTAŅemot vērā joprojām augsto risku, ka var rasties maksājumu bilances problēmas, un ar nosacījumu, ka Rumānijas varas iestādes ir cieši apņēmušās īstenot plašu fiskālo, finanšu un strukturālo korekciju programmu, Komisija, apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju (EFK), 2011. gada 3. martā ieteica Padomei pieņemt lēmumu turpināt piešķirt savstarpējo palīdzību, kas paredzēta Līguma (LESD) 143. pantā. Rumānijas valdībai jāīsteno sava ekonomikas programma, lai novērstu atlikušos nopietnos draudus maksājumu bilances ilgtspējai.Turklāt Komisija, pēc apspriešanās EFK, iesaka Padomei pieņemt lēmumu par ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu Rumānijai piesardzības pasākumu veidā līdz EUR 1,4 miljardu apmērā, lai atbalstītu Rumānijas maksājumu bilance ilgtspējību[2]. Ieteikto palīdzību piesardzības pasākumu veidā varēs aktivizēt līdz 2013. gada 31. martam.Vidēja termiņa finansiālā palīdzība Rumānijai piesardzības pasākumu veidā saskaņā ar maksājumu bilances palīdzības mehānismu dalībvalstīm šķiet piemērota pašreizējos apstākļos, kad kapitāla ieplūde joprojām ir samazināta un atlikušās fiskālās un ārējās nelīdzsvarotības ir paaugstinātas. Lai gan pašreizējos tirgus apstākļos Rumānija neplāno lūgt izmaksāt līdzekļus, ko piešķīris SVF vai ES, palīdzība piesardzības pasākumu veidā atvieglos fiskālā deficīta un ārējā deficīta turpmāku atbilstīgu pielāgošanu.Palīdzība nodrošinās ticamību valdības ekonomikas programmai, tostarp turpmākiem fiskāliem pielāgojumiem un finanšu tirgu reformas konsolidācijai, pievēršot pastiprinātu uzmanību produktu un darba tirgus reformām un plašākai ES struktūrfondu apguvei. Ekonomikas programmas īstenošana uzlabos Rumānijas izaugsmes potenciālu, kam vajadzētu pozitīvi ietekmēt Rumānijas valūtas RON ārējo vērtību un tādējādi samazināt varbūtējo negatīvas bilances ietekmi uzņēmumu un mājsaimniecību sektoros. Savukārt tautsaimniecības atgūšanās ilgtspējai būtu jāpieaug un banku sektora aktīvu kvalitātei būtu jāuzlabojas, kas atkal atbrīvotu resursus jauniem ieguldījumiem.Palīdzība piesardzības pasākumu veidā atspoguļo to, ka normālos tirgus apstākļos Rumānija var nosegt savas finansējuma vajadzības bez papildu oficiālas palīdzības, tāpēc uzskata, ka negatīvie riski, kas nopietni apdraud Rumānijas maksājumu bilances ilgtspēju līdz 2013. gada pirmajam ceturksnim, ir pietiekami nosegti ar paredzētajiem aizdevumiem piesardzības pasākumu veidā, kuru apjoms ir līdz EUR 5 miljardiem, jo ieteiktā ES palīdzība Rumānijai piesardzības pasākumu veidā līdz EUR 1,4 miljardiem tiks piešķirta kopā ar SVF atbalstu, piesardzības pasākumu veidā izmantojot SVF rezerves vienošanos ( SBA ), kuras apmērs ir SDR 3,09 miljardi (300 % no Rumānijas kvotas SVF, jeb aptuveni EUR 3,6 miljardi). Pasaules Banka turpinās piešķirt iepriekš norunāto atbalstu EUR 400 miljonu apmērā atbilstīgi savai attīstības aizdevumu programmai ( DPL3 ) un EUR 750 miljonu apmērā saskaņā ar finansējumu, kas tiek piešķirts saistībā ar darbības rezultātiem un paredzēts sociālajai palīdzībai un veselības aprūpes reformām.ES finansiālā palīdzība piesardzības pasākumu veidā tiek sniegta, lai atbalstītu Rumānijas varas iestāžu joprojām ciešo apņemšanos īstenot visaptverošu ekonomikas programmu. Šī programma tiks pilnībā atspoguļota atjauninātajā Rumānijas Konverģences programmā, kā arī Rumānijas Valsts reformu programmā (VRP). Konkrētie ekonomikas politikas nosacījumi, kas saistīti ar ES aizdevuma daļu izmaksu, tiks noteikti SM, ko noslēgs Komisija un Rumānijas varas iestādes, un šo nosacījumu galvenie elementi ir šādi:A: Fiskālā konsolidācijaFiskālā konsolidācija joprojām ir reformu programmas būtisks elements, kas paredz fiskālā deficīta samazināšanu līdz 4,4 % no IKP 2011. gadā naudas izteiksmē (mazāk par 5 % no IKP EKS izteiksmē) un deficītu, kas 2012. gadā EKS izteiksmē nepārsniedz 3 % no IKP, tādējādi novēršot pārmērīgo budžeta deficītu. Turklāt programma palielinās centienus samazināt valdības kavētos maksājumus gan centrālās valdības, gan pašvaldību līmenī. Jāpilnveido to valstij piederošo uzņēmumu finanšu pārskatu sniegšanas sistēma, kuri ir klasificēti vai varētu tikt klasificēti vispārējās valdības sektorā, lai reizi mēnesī varētu uzraudzīt to finansiālo situāciju, tostarp kavēto maksājumu apjomu, un pakāpeniski samazināt kavētos maksājumus. Valsts sektora algas 2011. gadā saglabāsies RON 39 miljardu apmērā (neskaitot RON 1574 miljonus, kas ir sociālās nodrošināšanas iemaksas par militārpersonām un izriet no jaunā pensiju likuma piemērošanas), un tām būs jāpiemēro attiecīgie limiti, kas noteikti Vidējā termiņa fiskālajā stratēģijā 2012.–2014. gadam.B: Fiskālā pārvaldība un strukturālās fiskālās reformasFiskālā pārvaldība ļoti daudz iegūs no tehniskās palīdzības, ko SVF un Pasaules Banka turpina sniegt valsts finanšu vadības un kontroles jomā. Tā ietver arī darbinieku apmācību un centrālās valdības budžeta un izdevumu vadības visas IT infrastruktūras pārveidi. Ekonomikas programma paredz nepieciešamību pilnveidot valsts ieguldījumu prioritāšu noteikšanu un uzlabot valsts ieguldījumu projektu plānošanu, uzraudzību un novērtēšanu. Ekonomikas programmā ir ietverti vairāki šim nolūkam paredzēti pasākumi, tostarp projektu datubāzes izveide, kapitālieguldījumu plānošanas un uzraudzības spējas palielināšana attiecīgi Premjerministra birojā un Finanšu ministrijā. Veselības ministrijai pakļautos slimnīcu budžetus cieši uzraudzīs Finanšu ministrija, lai nepieļautu kavētu maksājumu atkārtotu uzkrāšanos. Rumānijas varas iestādes turpinās katru gadu pārskatīt un aktualizēt parāda pārvaldības stratēģiju, t. i., atbilstīgi šai programmai līdz 2011. gada decembra beigām un 2012. gada decembra beigām.C: Finanšu sektora regulējums un uzraudzībaFinanšu sektorā varas iestādes nodrošinās, ka parāda un pašu kapitāla mijmaiņas darījumu piesardzīgais traktējums nepasliktinās kredītiestāžu finansiālo situāciju. Lai sagatavotos IFRS ieviešanai 2012. gadā, varas iestādes izstrādās priekšlikumus par piesardzīgiem filtriem, lai saglabātu piesardzīgu pieeju uzkrājumu veidošanai bezcerīgiem parādiem, maksātspējai un rezervēm. Kredītu disciplīnas saglabāšana un parādnieku bezrūpīgas rīcības riska nepieļaušana ievērojami veicinās finanšu stabilitātes stiprināšanu. Tādējādi valdības turpinās atturēties no tādu likumdošanas iniciatīvu pieņemšanas (piemēram, personu maksātnespējas likums) un tādu parādu piedziņas likuma noteikumu sekmēšanas, kas apdraudētu kredītu disciplīnu. Turklāt varas iestādes veiks nepieciešamos grozījumus, lai sasaistītu likuma par apdrošināšanas sabiedrību bankrotu normas ar vispārējo maksātnespējas likumu un likumu par apdrošināšanas darbību un apdrošināšanas uzraudzību.D: Monetārā politikaMonetārā politika joprojām būs orientēta uz cenu stabilitāti un Rumānijas Valsts bankas inflācijas mērķu sasniegšanu (3,0 % ± 1 procentpunkti 2011. gada beigās un 2012. gada beigās).E: Strukturālās reformasRumānijas valdības ekonomikas programma pievērš īpašu uzmanību produktu un darba tirgus reformai, lai uzlabotu šo tirgu darbību un tādējādi padarītu Rumānijas tautsaimniecību izturīgāku pret ārējiem satricinājumiem un stiprinātu tās ilgtermiņa izaugsmes potenciālu. Šajā programmā paredzētās strukturālās reformas tiks iekļautas nākamajā Rumānijas Valsts reformu programmā un palīdzēs Rumānijai sasniegt savus valsts mērķus, kas noteikti izaugsmes stratēģijā „ Eiropa 2020” .Runājot par enerģētikas sektoru, programma paredz cenu noteikšanas un elektrības un gāzes tirdzniecības noteikumu atcelšanu ar mērķi palielināt piekļuvi tirgum un transportēšanas jaudai un palīdzēt izveidot pilnībā funkcionējošu, integrētu un savstarpēji saistītu elektrības un gāzes iekšējo tirgu, kā 2011. gada 4. februārī norādījusi Eiropadome. Programma paredz tāda spēcīga un neatkarīga enerģētikas regulatora izveidi, kas varētu pildīt savus uzdevumus un pienākumus, kas noteikti trešajā enerģētikas tiesību aktu kopumā. Komisija tiks informēta par akmeņogļu nozares pārstrukturēšanas plānu. Programmā ietverta vispusīga dzelzceļa nozares reforma, kuras mērķis ir palielināt pasažieru pārvadājumu pakalpojumu sniegšanas un dzelzceļa infrastruktūras plānošanas efektivitāti, vienlaikus padarot šo nozari pievilcīgāku pārvadājumiem, kas nav pasažieru pārvadājumi (kravām). Šo reformu veicinās spēcīgs un neatkarīgs dzelzceļa nozares regulators.Jāpārskata Rumānijas publiskā un privātā sektora partnerības tiesiskais regulējums, lai nodrošinātu pilnu atbilstību ES publiskā iepirkuma direktīvām. Turklāt jāpabeidz publiskā iepirkuma vides pārskatīšana. Programma paredz Pakalpojumu direktīvā minētā funkcionāla vienota kontaktpunkta izveidi, lai palīdzētu uzņēmumiem veikt visas administratīvās procedūras, kas saistītas ar uzņēmējdarbības veikšanu Rumānijā vai pārrobežu pakalpojumu sniegšanu, un novērsīs šķēršļus maza apjoma darījumu veikšanas vietu izveidei.Programma turpina iesākto darba tirgus reformu, grozot Darba kodeksu, ko paredzēts pieņemt 2011. gadā, un racionalizējot algu noteikšanas institūcijas. Darba tirgus neelastība risināma, plašāk izmantojot darba līgumus uz noteiktu termiņu, samazinot dāsnās kompensācijas par virsstundu darbu un pagarinot pārbaudes laiku pastāvīgo līgumu gadījumā. Rumānijas valdība centīsies vienoties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām par to, kā racionalizēt algu noteikšanu privātajā sektorā. Visbeidzot, politikas programmā ietverti pasākumi, lai palielinātu stimulus piedāvāt darbu, vienlaikus mazinot nedeklarētu darbu. Reformām jāatbilst ES direktīvām un darba pamatstandartiem un pienācīgi jāņem vērā nepieciešamība pēc integrētas pieejas elastdrošībai.Varas iestādes veiks pasākumus, lai stiprinātu valstij piederošo uzņēmumu korporatīvo pārvaldību, tostarp finanšu sektorā.Runājot par ļoti nepieciešamo ES fondu apguves palielināšanu, programma paredz ieviest Valdības rīcības plānu, ko šobrīd Rumānijas varas iestādes precizē, reaģējot uz Komisijas priekšsēdētāja 2010. gada 13. decembra vēstuli. Programma nosaka konkrētus mērķus apstiprināto izdevumu kumulatīvajam kopējam līmenim līdz 2012. gada beigām, tostarp garantiju, ka ikgadējos budžetos ir paredzēti pietiekami valsts līdzekļi līdzfinansējumam, lai izvairītos no situācijas, ka Rumānija pazaudē ievērojamu daļu struktūrfondu, kas ir pieejami tās ekonomikas attīstībai.IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējās palīdzības piešķiršanu RumānijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un jo īpaši tā 143. pantu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu, kuru tā iesniegusi pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,tā kā:1.  Rumānija kopš 2009. gada ir īstenojusi būtisku reformu programmu. Ir panākts, ka publiskā sektora finanses ir atgriezušās uz ilgtspējīgākas attīstības ceļa, un valdības piekļuve tirgū pieejamajam finansējumam ir ievērojami uzlabojusies. Tā kā turpinās fiskālās korekcijas un Rumānijas valsts valūtas (RON) maiņas kurss attiecībā pret galveno tirdzniecības partneru valūtām ir stabilizējies un ārvalstīm piederošu banku mātesuzņēmumi ir saglabājuši investīcijas Rumānijā, banku sektorā ir saglabājusies stabilitāte un laba kapitalizācija, un Rumānijas ārējā deficīta pieaugums ir apturēts.2.  Ir jāturpina fiskālā konsolidācija, lai vēl vairāk stabilizētu parāda attiecību pret IKP un lai nodrošinātu publiskā sektora finanšu ilglaicīgu stabilitāti iedzīvotāju straujas novecošanas apstākļos. Rumānijas situāciju raksturo augšupejoša ienesīguma līkne, bet pagaidām budžeta deficīta finansēšana, kā arī to parādu refinansēšana, kuriem tuvojas atmaksāšanas termiņš, joprojām ir dārga, un Rumānija pārsvarā turpina izmantot parāda instrumentus ar īsiem termiņiem. Lai gan banku sektora stabilitāte ir saglabāta, sistēmā slogu var turpināt radīt tādu aktīvu pieaugums, kuru vērtība ir samazinājusies.3.  Ņemot vērā iepriekš minēto, ir ļoti būtiski, lai Rumānijas iestādes turpinātu īstenot saprātīgu un ticamu makroekonomikas politiku, lai nepieļautu lielas spriedzes atjaunošanos finanšu tirgos. Ekonomikas programmas stūrakmens vēl joprojām ir fiskālā deficīta samazināšana atbilstoši Padomes ietikumiem Rumānijai, kas pieņemti saskaņā ar pārmērīga deficīta novēršanas procedūru. Lai zemāks budžeta deficīts kļūtu ilgtspējīgs, Rumānijai jāturpina publiskā sektora finanšu pārvaldes un vadības vides reforma.4.  Padome regulāri pārskata Rumānijas īstenoto ekonomikas politiku, proti, kad tiek sagatavoti ikgadējie pārskati par Rumānijas atjaunināto konverģences programmu un valsts reformu programmas īstenošanu un kārtējais pārskats par Rumānijas veikumu, kas ietverts konverģences ziņojumā.5.  Lai gan ekonomikas programmas pamatscenārijā kopējās bruto finansējuma vajadzības līdz 2013. gada pirmajam ceturksnim ir pilnībā izpildītas, un valdība turpina konsolidēt savu piekļuvi tirgū pieejamajam finansējumam, nepabeigto reformu darba kārtība un ievērojamie riski saistībā ar pamat scenāriju pamato Rumānijas lūgumu par finansiālo palīdzību piesardzības pasākumu veidā, turpinot finansiālo palīdzību, kas piešķirta ar Padomes Lēmumu 2009/458/EK[3].6.  Rumānijas iestādes ir lūgušas finansiālo palīdzību no ES un citām starptautiskām finanšu institūcijām, lai stiprinātu maksājumu bilances stabilitāti un lai nodrošinātu, starptautisko valūtu rezervju saglabāšanu piesardzīgā līmenī pat tad, ja rodas negatīvi pavērsieni ekonomikas attīstībā.7.  Rumāniju joprojām nopietni apdraud grūtības saistībā ar tās maksājumu bilanci, un šāds apdraudējums joprojām attaisno Eiropas Savienības savstarpējās palīdzības piešķiršanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1 . pantsEiropas Savienība turpina sniegt Rumānijai savstarpējo palīdzību, tādējādi turpinot piešķirt palīdzību, kas paredzēta Padomes 2009. gada 6. maija Lēmumā 2009/458/EK.2 . pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā izsludināšanas dienā.4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē, [datums].Padomes vārdā —priekšsēdētājsPĀRSKATS PAR IETEKMI UZ BUDŽETU(sk. iekšējo noteikumu 16. pantu)POLITIKAS JOMA: SADAĻA 01 — EKONOMIKA UN FINANSESDARBĪBA: FINANŠU DARĪJUMI UN INSTRUMENTI1. PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: ATTIECĪGĀ BUDŽETA POZĪCIJA UN SADAĻAIeteikums Padomes lēmumam par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai saistībā ar Ierosinājumu Padomes lēmumam par ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu Rumānijai piesardzības pasākumu veidā.01 04 01 01 Eiropas Savienības garantija ES aizdevumiem, kas paredzēti maksājumu bilances atbalstam.2. JURIDISKAIS PAMATSLESD 143. pants, LESD 352. pants, Padomes Regula Nr. 332/2002.3. FINANŠU GADA VISPĀRĒJIE RĀDĪTĀJI (EURO)Šis postenis ir Eiropas Savienības nodrošinātu garantiju struktūra. Tas ļauj Komisijai apkalpot parādus (pamatsummu, procentus un citus izdevumus) parādnieku (šajā gadījumā Rumānijas) saistību nepildīšanas gadījumā.Budžeta pozīcija („p.m.”), kas atspoguļo budžeta garantiju, tiks izmantots vienīgi tad, ja garantija faktiski tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek pieprasīta.3.a – Kārtējais gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) |Pārvedumi |Papildu apropriācija |Apropriācijas kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.b – Pārnestās summasNeattiecasSA |Pārnestās summas |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.c – Nākamais finanšu gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) | p.m. |Pārvedumi |Papildu apropriācija |Apropriācijas kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa | p.m. |4. DARBĪBAS APRAKSTSIerosinātā ES vidēja termiņa finansiālā palīdzība piesardzības pasākumu veidā Rumānijai, ja tā tiks aktivizēta, ir ES aizdevums līdz EUR 1,4 miljardu apmērā (ko finansēs no ES aizņēmumiem starptautiskajos kapitāla tirgos). To sniegs starptautisko finansēšanas pasākumu kontekstā, konkrētāk ar SVF aizdevumu SDR 3,09 miljardu apmērā (aptuveni EUR 3,6 miljardi) kontekstā, ko papildina rezerves vienošanās mehānisms. Pasaules Banka ir apņēmusies piešķirt pavisam EUR 1,15 miljardus, no kuriem EUR 400 miljoni jau ir piešķirti atbilstīgi iepriekšējiem starptautiskajiem finansēšanas pasākumiem. ES vidēja termiņa finansiālā palīdzība Rumānijai piesardzības pasākumu veidā ir paredzēta, lai novērstu joprojām augstos riskus, kas saistīti ar Rumānijas maksājumu bilances stabilitāti, kura ir bijusi nopietni apdraudēta kopš 2009. gada. Palīdzība piesardzības pasākumu veidā turpinās atbalstīt arī valdības ekonomikas programmu, kuras nolūks cita starpā ir konsolidēt investoru atjaunojušos uzticību un mazināt varbūtību, ka finanšu tirgos atkal būs vērojama spriedzes saasināšanās. Sagaidāms, ka jaunpiešķirtā palīdzība piesardzības pasākumu veidā veicinās finanšu stabilitāti arī aiz saņēmējvalsts robežām, ņemot vērā nozīmīgos starptautiskos (tostarp starpbanku) sakarus. Šādi atbalstītais valdības ekonomikas pasākumu kopums ietver turpmāku deficīta samazināšanu 2011.–2013. gadā, kas mazinātu vajadzību pēc valdības finansējuma. Visbeidzot, šī palīdzība — kuru, apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pārvalda Komisija — ir veids, kā nodrošināt, lai ES saglabātu savu aktīvo līdzdalību Rumānijas ekonomikas politikas pilnveidē un lai šī politika atbilstu gan Rumānijas saistībām ES, gan Padomes ieteikumiem, jo īpaši attiecībā uz Valsts reformu programmas un Konverģences programmas izpildi.ES aizņēmumus, kas piesaistīti kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm, lai piešķirtu aizdevumu Rumānijai, ja Rumānija to lūdz un Komisija un EFK dod pozitīvu novērtējumu šādam lūgumam, sedz ES garantija. Aizdevums ir iegūts kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm. Aizdevumu, kurus varētu piešķirt Rumānijai, pamatsumma būs līdz EUR 1,4 miljardu apmērā.ES sniegtās garantijas struktūra dos iespēju Komisijai apkalpot šo parādu, ja Rumānija nepildīs savas saistības.Lai izpildītu savas saistības, Komisija pagaidu kārtā šo parādu var apkalpot, izmantojot savus skaidras naudas līdzekļus. Šādā gadījumā jāpiemēro Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2007/436/EK, Euratom, par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu, 12. pants (OV L 130, 31.5.2000., 1. lpp.).5. PIEŅEMTĀ APRĒĶINU METODENeattiecas.6. MAKSĀJUMU GRAFIKS (EURO)Neattiecas.Pozīcija | Apropriācijas | Maksājumi |N gads | n+1 gads | n+2 gads | n+3 gads | Turpmākie finanšu gadi |N gads |n+1 gads |N gads |n+1 gads |Kopā |[1] Padomes 2009. gada 6. maija Lēmums par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Rumānijai (2009/458/EK) (OV L 1150, 13.6.2009.) un Padomes 2009. gada 6. maija Lēmums par Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu Rumānijai (2009/459/EK) (OV L 150, 13.6.2011, 8. lpp.). 2010. gada 16. februārī Padome grozīja šo lēmumu, lai ņemtu vērā ietekmi uz programmas mērķiem, ko bija radījusi lejupslīde, kas bija lielāka, nekā gaidīts (2010/183/ES) (OV L 83, 30.3.2010, 19. lpp.).[2] Ieteiktā palīdzība tiks sniegta saskaņā ar ES mehānismu dalībvalstīm, kas vēl nav ieviesušas euro, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002.[3] OV L 150, 13.6.2009., 6. lpp.


Avis juridique important

|

52004PC0548

Ieteikums Padomes lēmums par sarunu uzsāksanu attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras Firstisti  /* COM/2004/0548 galīgā redakcija - CNB 2004/0184 */

Ieteikums PADOMES LĒMUMS par sarunu uzsāksanu attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras Firstisti(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. VISPĀRĒJĀ DAĻAPadome 2004. gada 11. maijā pieņēma Lēmumu Nr. 548/04 par nostāju, kas Kopienai jāpieņem attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras Firstisti. Minētā lēmuma 8. pants paredz sarunas attiecībā uz nolīgumu par monetārajiem jautājumiem uzsākt tūlīt pēc tam, kad Padome pēc Komisijas ieteikuma būs piekritusi tam, ka ir izpildīti nosacījumi, kas vajadzīgi sādu sarunu uzsāksanai. Šie nosacījumi it īpasi ietver provizorisko parafēsanu, ko abas puses veic attiecībā uz nolīgumu par tādu ienākumu apliksanu ar nodokļiem, kas gūti no ietaupījumiem, kā arī Andoras apņemsanos noslēgt sādu nolīgumu līdz Kopienas noteiktajai dienai.2. NEPIECIEŠAMO NOSACĪJUMU IZPILDĪŠANAKomisija uzskata, ka patlaban nosacījumi ir izpildīti. Pirmkārt, 2004. gada 1. jūlijā Briselē tika parafēts nolīgums, ar ko paredz pasākumus, kas līdzvērtīgi pasākumiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48//EK par tādu ienākumu apliksanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par ietaupījumiem. Otrkārt, Andoras Firstiste ir rakstiski paziņojusi Komisijai (Andoras Firstistes vēstnieces Meritxell Mateu 2004. gada 1. jūlija verbālnota Kopienai), ka tā līdz 2005. gada 30. aprīlim paredz ratificēt so nolīgumu. Tāpēc Komisija iesaka Padomei pieņemt Lēmumu, ar ko atļauj uzsākt sarunas par monetārajiem jautājumiem ar Andoru.3. KOMISIJAS IETEIKUMS SARUNU UZSĀKŠANAIKomisijas ieteikums ir izstrādāts, pamatojoties uz 8. pantu Padomes Lēmumā Nr. 548/04 par nostāju, kas Kopienai jāieņem attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras Firstisti. Procedūra tam, lai Padome pieņemtu so ieteikumu, ir izklāstīta Līguma 111. panta 3. punktā, kas uzskatāms par juridisko pamatu monetārajiem nolīgumiem starp Kopienu un tresām valstīm. Minētais pants paredz [ieteikuma] pieņemsanu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc apspriesanās ar ECB. Ievērojot Līguma 122. panta 5. punktu, balsot drīkst tikai eirozonai piederosās dalībvalstis, kamēr kvalificēts balsu vairākums ir divas tresdaļas balsu, kas noteiktas saskaņā ar Līguma 205. panta 2. punktu.Padomes lēmumprojekts nosaka, ka nepieciesamie nosacījumi, lai uzsāktu sarunas ar Andoru attiecībā uz nolīgumu par monetārajiem jautājumiem, ir izpildīti. Šā lēmuma pieņemsana Padomē ļauj uzsākt sarunas.Ja Andora līdz nolemtajai dienai nav ratificējusi nolīgumu par tādu ienākumu apliksanu ar nodokļiem, kas gūti no ietaupījumiem, tad sarunas par monetāro nolīgumu aptur līdz brīdim, kad tāds būs noslēgts, kā noteikts Padomes 2004. gada 11. maija Lēmuma Nr. 548/04 8. pantā.2004/0184 (CNB)Ieteikums PADOMES LĒMUMS par sarunu uzsāksanu attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras FirstistiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2004. gada 11. maija Lēmumu (EK) Nr. 548/04 par nostāju, kas Kopienai jāpieņem attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras Firstisti  [1], un jo īpasi tā 8. pantu,[1]   OV L 244, 16.7.2004. (47.-49. lpp.).ņemot vērā Komisijas ieteikumu, [2][2]  OV C [...] [...], [... ]ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu, [3][3]  OV C [...] [...], [...]tā kā:(1) Sarunas attiecībā uz nolīgumu par monetārajiem jautājumiem ar Andoras Firstisti (se turpmāk - ,Andora") jāuzsāk, ja ir izpildīti nepieciesamie nosacījumi. Šie nosacījumi ietver provizorisko parafēsanu, ko abas puses veic attiecībā uz nolīgumu par tādu ienākumu apliksanu ar nodokļiem, kas gūti no ietaupījumiem, kā arī Andoras apņemsanos ratificēt sādu nolīgumu līdz dienai, par kuru ir panākta vienosanās ar Kopienu.(2) Andora un Komisija 2004. gada 1. jūlijā ir parafējusas nolīgumu, ar ko paredz pasākumus, kas līdzvērtīgi pasākumiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48//EK par tādu ienākumu apliksanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi no ietaupījumiem.(3) Pamatojoties uz Andoras vēstnieces 2004. gada 1. jūlija verbālnotu Kopienai, Andora ir apņēmusies līdz 2005. gada 30. aprīlim ratificēt sādu nolīgumu. Šī diena ir pieņemama Kopienai.(4) Ja Andora līdz noteiktajai dienai neratificē nolīgumu par tādu ienākumu apliksanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par ietaupījumiem, tad sarunas par monetāro nolīgumu jāatliek līdz sādai ratifikācijai,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Vienīgais pantsNosacījumi, kas vajadzīgi sarunu uzsāksanai ar Andoras Firstisti attiecībā uz nolīgumu par monetārajiem jautājumiem, kā noteikts 8. pantā Padomes Lēmumam (EK) Nr. 548/04 par nostāju, kas Kopienai jāpieņem attiecībā uz nolīgumu par monetārajām attiecībām ar Andoras Firstisti, ir izpildīti.Komisija informē Andoras Firstisti par to, ka Kopiena ir gatava noslēgt nolīgumu par monetārajiem jautājumiem, un ierosina uzsākt sarunas par sādu nolīgumu.Briselē,Padomes vārdā --priekssēdētājs


title: Ieteikums PADOMES LĒMUMS par kārtību sarunām par monetāru nolīgumu ar Francijas Republiku, kas rīkojas Francijas Senbertelemī aizjūras kopienas vārdā

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---                  EIROPAS KOMISIJA
                                                Briselē, 2.3.2011
                                                SEC(2011) 249 galīgā redakcija
                                      Ieteikums
                               PADOMES LĒMUMS
                                     (2.3.2011)
   par kārtību sarunām par monetāru nolīgumu ar Francijas Republiku, kas rīkojas
                   Francijas Senbertelemī aizjūras kopienas vārdā
LV                                                                               LV
 ---pagebreak---                                   PASKAIDROJUMA RAKSTS
   • Senbertelemī sala, kas šobrīd ir viens no ES attālākajiem reģioniem, ir paudusi vēlmi
     mainīt juridisko statusu, lai kļūtu par aizjūras teritoriju, uz ko attiecas Līguma par Eiropas
     Savienības darbību ceturtā daļa. Francijas prezidents 2010. gada 30. jūnija vēstulē
     Eiropadomei ir lūdzis pieņemt lēmumu par šādām izmaiņām, kas tika apstiprinātas tās
     2010. gada 29. oktobra sanāksmē, lai stātos spēkā no 2012. gada 1. janvāra.
   • Francijas iestādes ir paudušas vēlmi Senbertelemī saglabāt euro, lai gan sala turpmāk vairs
     nebūs Eiropas Savienības teritorijas daļa. Euro kā oficiālās valūtas izmantošana ārpus ES
     ar tās piekrišanu nav bezprecedenta gadījums: pamatojoties uz Līguma 219. panta
     3. punktu, ES ir noslēgusi monetāros nolīgumus ar Monako Firstisti, Sanmarīno Republiku
     un Vatikāna Pilsētvalsti un gatavojas noslēgt ceturto nolīgumu ar Andoras Firstisti. Euro ir
     oficiālā valūta divās Francijas aizjūras zemēs un teritorijās: Senpjērā un Mikelonā, kā arī
     Majotā.
   • Minētajos nolīgumos atzīta euro oficiāla izmantošana un nodrošināts, ka ekonomikas un
     monetārās savienības sekmīgai darbībai vajadzīgie tiesību akti ir piemērojami attiecīgajā
     valstī. Parasti tiek aptvertas galvenokārt tādas jomas kā monetārie, banku un finanšu
     tiesību akti un dažādi dokumenti, kas saistīti ar krāpšanas, viltošanas un nelikumīgi iegūtu
     līdzekļu legalizācijas novēršanu.
   • Neviena no iepriekš minētajām jomām neietilpst Senbertelemī aizjūras kopienas
     kompetencē. Lai gan ES tiesību akti, kuru transponēšanas pasākumi Francijai jāveic,
     tādējādi vēl aizvien būs piemērojami Senbertelemī, tomēr ir vajadzīgs ad hoc risinājums,
     kas garantē attiecīgo šobrīd spēkā esošo un nākotnē pieņemto tiesību aktu un juridisko
     instrumentu, kam ir tieša ietekme, piemēram, regulu un ECB lēmumu, nepārtrauktu
     piemērojamību šajā aizjūras kopienā.
   • Tāpēc Komisija jāpilnvaro šādā nolūkā noslēgt monetāru nolīgumu starp Eiropas
     Savienību un Francijas Republiku, kas rīkojas Senbertelemī aizjūras kopienas vārdā.
     Sarunās par nolīgumu jāiesaista ECB.
LV                                                 2                                                LV
 ---pagebreak---                                               Ieteikums
                                        PADOMES LĒMUMS
                                             (2.3.2011)
       par kārtību sarunām par monetāru nolīgumu ar Francijas Republiku, kas rīkojas
                          Francijas Senbertelemī aizjūras kopienas vārdā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 219. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu1,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu2,
   tā kā:
   (1)    No euro ieviešanas dienas monetārie un valūtas kursa jautājumi ir Savienības
          kompetencē.
   (2)    Padomei ir jānosaka kārtība attiecībā uz tādu nolīgumu apspriešanu un noslēgšanu, kas
          skar monetārā vai ārvalstu valūtas kursa režīma jautājumus.
   (3)    Eiropadomes 2010. gada 29. oktobra lēmumā3, ar ko groza statusu, kas Senbertelemī
          salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību, paredzēts, ka no 2012. gada 1. janvāra
          Senbertelemī sala vairs nav viens no Savienības attālākajiem reģioniem un iegūst
          aizjūras zemes vai teritorijas statusu, kas minēts Līguma par Eiropas Savienības
          darbību (LESD) ceturtajā daļā.
   (4)    Francijas Republika ir uzņēmusies noslēgt nolīgumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu
          Savienības interešu aizsardzību, kad notiks šīs izmaiņas.
   (5)    Francija ir paziņojusi ES iestādēm par nodomu saglabāt euro kā Senbertelemī vienīgo
          valūtu.
   (6)    Tāpēc, lai nodrošinātu attiecīgo ES tiesību aktu nepārtrauktu piemērojamību
          Senbertelemī, ir jārisina sarunas par monetāru nolīgumu starp Eiropas Savienību un
          Francijas Republiku, kas rīkojas Francijas Senbertelemī aizjūras kopienas vārdā,
   1
          OV C […], […], […]. lpp.
   2
          OV C […], […], […]. lpp.
   3
          OV L 325, 9.12.2010., 4. lpp.
LV                                                 3                                             LV
 ---pagebreak---    IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                1. pants
   Eiropas Savienība sarunās par monetāru nolīgumu ar Francijas Republiku, kas rīkojas
   Francijas Senbertelemī aizjūras kopienas vārdā, tiecas apspriest šādus aspektus.
   a) Francijas Republika ir pilnvarota saglabāt euro kā Senbertelemī vienīgo valūtu un piešķirt
   euro banknotēm un monētām likumīga maksāšanas līdzekļa statusu Senbertelemī teritorijā.
   b) Senbertelemī salas teritorijā turpina piemērot ES tiesību aktus šādās jomās: monetāros,
   banku un finanšu tiesību aktus (tostarp par attiecīgo iestāžu uzraudzību), noteikumus par
   pasākumiem, kas vajadzīgi euro izmantošanai, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
   novēršanai, krāpšanas un skaidras naudas un bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļu
   viltošanas novēršanai, noteikumus par medaļām un žetoniem un par statistikas pārskatu
   prasībām.
   c) Šādu attiecīgo ES tiesību aktu nepārtrauktu piemērojamību nodrošina:
   — ar Francijas veiktiem transponēšanas pasākumiem (attiecas uz ES direktīvām) un ar tiešu
   izpildi (attiecas uz ES tiesību aktiem, kam ir tieša ietekme),
   — vai ar attiecīgu Francijas tiesību aktu izmaiņām, lai nodrošinātu ES tiesību aktu pilnīgu un
   tūlītēju piemērojamību Senbertelemī b) apakšpunktā minētajās jomās.
                                                2. pants
   Komisija risina sarunas ar Francijas Republiku, kas rīkojas Francijas Senbertelemī aizjūras
   kopienas vārdā. ECB pilnībā iesaistās sarunās un vienojas par jautājumiem, kas ietilpst tās
   kompetences jomā.
                                                3. pants
   Padome pēc Komisijas priekšlikuma pieņem lēmumu, ar ko pilnvaro parakstīt un noslēgt
   nolīgumu.
   Šis lēmums ir adresēts Komisijai un ECB.
   Briselē, 2.3.2011
   Padomes vārdā —
   priekšsēdētājs
LV                                                  4                                             LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Brisel?, 13.5.2015
            COM(2015) 242 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Lēmumu 2013/319/ES par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Maltā

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atceļ Lēmumu 2013/319/ES par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Maltā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 12. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Padomes Lēmumu 2013/319/ES (2013. gada 21. jūnijs)
                  1
               , pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, tika noteikts, ka Maltā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Padome norādīja, ka vispārējās valdības budžeta deficīts Maltā 2012. gadā bija sasniedzis 3,3 % no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību 3 % no IKP, savukārt vispārējās valdības bruto parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību 60 % no IKP, un Malta pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas 2012. gadā
                  2
                nav guvusi pietiekamu progresu parāda samazināšanas robežvērtības ievērošanā atbilstoši pārejas perioda prasībām
                  3
               .

               (2)Saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu un 3. panta 4. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu
                  4
               , Padome 2013. gada 21. jūnijā, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma Maltai adresētu ieteikumu novērst pārmērīgo valsts budžeta deficītu, vēlākais, līdz 2014. gadam. Ieteikums tika publiskots.

               (3)Saskaņā ar 4. pantu Līgumiem pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz datus šīs procedūras īstenošanai. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar 3. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 479/2009 (2009. gada 25. maijs) par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji
                  5
               .

               (4)Ņemot vērā paziņotos datus, Padomei būtu jālemj par to, vai lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu ir atceļams. Turklāt lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu jāatceļ tikai tad, ja i) Komisijas prognozes liecinātu, ka prognožu laikposmā budžeta deficīts nepārsniegs robežlīmeni – 3 % no IKP
                  6
               ; un ii) parāda attiecība atbilst prasībām par parāda robežvērtību nākotnē.

               (5)Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu, pēc Maltas 2015. gada aprīļa paziņojuma, kā arī pamatojoties uz 2015. gada stabilitātes programmu un Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus.

               –Pēc 3,6 % no IKP sasniegšanas 2012. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts 2013. gadā tika samazināts līdz 2,6 % no IKP, un 2014. gadā sasniedza 2,1 % no IKP. Deficīta samazinājums 2014. gadā galvenokārt bija saistīts ar ciklisko apstākļu uzlabošanos un budžeta pasākumiem, kas izraisīja ievērojamu pašreizējo ieņēmumu pieaugumu (par 2,5 % no IKP) un kas vairāk nekā kompensē kārtējo izdevumu palielinājumu (par 0,8 % no IKP), kā arī ar neto kapitāla izdevumu pieaugumu (par 0,1 % no IKP), ko izskaidro augstāks ES līdzekļu apgūšanas līmenis.

               –Maltas valdības 2015. gada 30. aprīlī iesniegtajā Stabilitātes programmā (2015–2018) paredzēts, ka deficīts 2015. gadā samazināsies līdz 1,6 % no IKP un pēc tam 2016. gadā sasniegs 1,1 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas 2015. gada pavasara prognozi deficīts 2015. gadā būs 1,8 % no IKP, un 2016. gadā tas būs 1,5 % no IKP. Tādējādi ir gaidāms, ka prognožu periodā budžeta deficīts saglabāsies zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % no IKP.

               –Strukturālā bilance, t.i., vispārējās valdības bilance, kurā veiktas korekcijas attiecībā uz ekonomikas ciklu un atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi, laikposmā ko 2013. gada līdz 2014. gadam uzlabojās par 1,3 % no IKP.

               –Parādu palielinošas atlikumu un plūsmu pagaidu korekcijas dēļ parāda attiecība pret IKP 2013. gadā pieauga līdz 69,2 % no IKP, salīdzinot ar 67,4 % no IKP 2012. gadā. Pēc tam tā samazinājās līdz 68,0 % no IKP 2014. gadā. Tiek prognozēts, ka valdības bruto parāds turpinās samazināties līdz 65,4 % no IKP 2016. gadā arī labvēlīga makroekonomiskā scenārija dēļ. Turklāt 2014. gadā ir nodrošināta atbilstība noteikumam par parāda apmēru nākotnē.

               (6)Sākot no 2015. gada, kas ir gads pēc pārmērīgā deficīta novēršanas, Maltai tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai būtu jāvirzās uz vidējā termiņa mērķu sasniegšanu atbilstošā tempā, tai skaitā ievērojot izdevumu robežvērtību, un jāievēro parāda kritērijs saskaņā ar Regulas (EK) Nr.1467/97 2. panta 1.a punktu. Šajā kontekstā, šķiet, pastāv risks nelielai novirzei no prasītās korekcijas 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa mērķi gan 2015., gan 2016. gadā. Paredzams, ka 2015. gadā strukturālās bilances uzlabojums būs par 0,1 % no IKP mazāks nekā prasīts. Kaut arī 2016. gadā plānotā korekcija ir saskaņā ar prasību, pastāv nelielas novirzes risks 2015. un 2016. gadā kopā. Tādēļ ir nepieciešami turpmāki pasākumi 2015. un 2016. gadā.

               (7)Saskaņā ar LESD 126. panta 12. punktu Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu jāatceļ, ja Padome atzīst, ka pārmērīgs budžeta deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts.

               (8)Padome uzskata, ka pārmērīgais deficīts Maltā ir novērsts, un tāpēc Lēmums 2013/319/ES būtu jāatceļ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               No vispārēja novērtējuma izriet, ka pārmērīgs budžeta deficīts Maltā ir novērsts.

               2. pants

               Ar šo atceļ Lēmumu 2013/319/ES.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Maltas Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 173, 26.6.2013., 52. lpp.

                     (2)
                  Vispārējās valdības budžeta deficīts un parāds 2012. gadam vēlāk tika pārskatīts, attiecīgi nosakot pašreizējos 3,6 % no IKP un 67,4 % no IKP.

                     (3)
                  Pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras atcelšanas 2012. gada decembrī saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu Maltai, sākot no 2012. gada, bija noteikts trīs gadu pārejas periods, lai panāktu parāda samazināšanas robežvērtības izpildi. Pārejas perioda prasības ir noteiktas Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 1.a punkta otrajā daļā un sīkāk izklāstītas 2012. gada 3. septembra “Specifikācijās par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēs par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu” (skatīt:
                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf). Minimālā 2012. gadā vajadzīgā lineārā strukturālā korekcija (MLSA) bija 0.4 procentpunkti no IKP, bet strukturālais deficīts 2012. gadā pasliktinājās par ½ procentpunktu no IKP.

                     (4)
                  OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.

                     (5)
                  OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.

                     (6)
                  Saskaņā ar Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu.