               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2022
            COM(2022) 619 final

            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Latvijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2022. gada stabilitātes programmu
            {SWD(2022) 619 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Latvijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2022. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241
                  2
               , ar ko tika izveidots Atveseļošanas un noturības mehānisms, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošina finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmē ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, līdztekus stiprinot dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Vidējā termiņā un ilgtermiņā tas palīdz arī stiprināt publisko finanšu ilgtspēju un sekmēt izaugsmi un darbvietu radīšanu. Saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 11. panta 2. punktu 2022. gada [xx]. jūnijā tika atjaunināta katrai dalībvalstij paredzētā maksimālā finanšu iemaksa no Atveseļošanas un noturības mehānisma.

               (2)Komisija 2021. gada 24. novembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2022. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Pētījumā bija pienācīgi ņemta vērā Portu 2021. gada maija sociālajā samitā atkārtoti nostiprinātā kopīgā apņemšanās turpināt īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija izsludināja 2017. gada 17. novembrī. Eiropadome 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījuma prioritātes apstiprināja 2022. gada 25. martā. Komisija 2021. gada 24. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Latvija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām būs jāizstrādā padziļinātais pārskats
                  3
               . Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu attiecībā uz Padomes ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku, kuru Padome pieņēma 2022. gada 5. aprīlī, kā arī priekšlikumu attiecībā uz 2022. gada vienoto nodarbinātības ziņojumu, kurā analizēta nodarbinātības pamatnostādņu un Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana un kuru Padome pieņēma 2022. gada 14. martā.

               (3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva
                  4
               , pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai.

               (4)Ievērojot strauji mainīgo ekonomisko un ģeopolitisko situāciju, 2022. gada Eiropas pusgadā atsāksies ekonomikas un nodarbinātības politikas vispusīga koordinācija, kura līdztekus tiks pielāgota, ņemot vērā ar Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu saistītās prasības, kā skaidrots 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumā. Lai īstenotu Eiropas pusgada politikas prioritātes, ir svarīgi īstenot pieņemtos atveseļošanas un noturības plānus, jo ar šiem plāniem paredzēts īstenot visus 2019. un 2020. gada Eiropas pusgada ciklos sniegtos konkrētām valstīm adresētos ieteikumus vai to būtisku daļu. Papildus konkrētām valstīm adresētajiem ieteikumiem, kas pieņemti līdz mainītā atveseļošanas un noturības plāna iesniegšanas dienai, šo plānu pārskatīšanā, atjaunināšanā vai grozīšanā saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 14., 18. un 21. pantu joprojām vienlīdz aktuāli ir arī 2019. un 2020. gadā konkrētām valstīm adresētie ieteikumi.

               (5)Vispārējā izņēmuma klauzula darbojas kopš 2020. gada marta
                  5
               . Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā
                  6
                pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). Paaugstināta nenoteiktība un spēcīgi lejupvērsti riski, kas skar ekonomikas perspektīvu saistībā ar karu Eiropā, nepieredzēts enerģijas cenu kāpums un ieilguši piegādes ķēdes darbības traucējumi rada apstākļus, kuru dēļ ir attaisnojami Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas darbību pagarināt arī attiecībā uz 2023. gadu.

               (6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada stabilitātes programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), neierēķinot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu neatmaksājamā atbalsta (dotācijām) finansētos izdevumus, attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi
                  7
               . Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem
                  8
                primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

               (7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju
                  9
               . Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

               (8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

               (9)Latvija savu atveseļošanas un noturības plānu saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 18. panta 1. punktu iesniedza Komisijai 2021. gada 30. aprīlī. Komisija atbilstoši Regulas (ES) 2021/241 19. pantam novērtēja atveseļošanas un noturības plāna atbilstību, efektivitāti, lietderīgumu un saskanīgumu, ņemot vērā minētās regulas V pielikumā sniegtās novērtēšanas vadlīnijas. Padome 2021. gada 13. jūlijā pieņēma lēmumu par Latvijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu
                  10
               . Maksājuma daļas tiek darītas pieejamas ar nosacījumu, ka Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 24. panta 5. punktu ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Latvija ir apmierinoši izpildījusi attiecīgos atskaites punktus un mērķrādītājus, kas bija noteikti Padomes īstenošanas lēmumā. Apmierinoša izpilde nozīmē arī to, ka nav bijis regresa attiecībā uz iepriekšējo atskaites punktu un mērķrādītāju sasniegšanu.

               (10)Latvija savu 2022. gada valsts reformu programmu iesniedza 2022. gada 22. aprīlī un 2022. gada stabilitātes programmu – 2022. gada 26. aprīlī, tādējādi ievērojot Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteikto termiņu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās novērtētas vienlaikus. Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 27. pantā, 2022. gada valsts reformu programma atspoguļo arī Latvijas pienākumu divreiz gadā ziņot par panākto progresu atveseļošanas un noturības plāna īstenošanā.

               (11)Komisija 2022. gada ziņojumu par Latviju publicēja 2022. gada 23. maijā
                  11
               . Tajā novērtēts, kā Latvija ir īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā, un uz atveseļošanas un noturības rezultātu pārskata pamata bija aplūkots, kā Latvija īsteno atveseļošanas un noturības plānu. Balstoties uz šo analīzi, ziņojumā par valsti bija norādīti trūkumi attiecībā uz tādu problēmjautājumu risināšanu, kuri nav ietverti vai ir tikai daļēji ietverti atveseļošanas un noturības plānā, kā arī jauni un nupat iezīmējušies problēmjautājumi, tai skaitā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tajā bija arī novērtēts Latvijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

               (12)2022. gada 23. maijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā bija aplūkots Latvijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts. Ievērojot 2022. gada 2. marta paziņojumu, Komisija 2022. gada pavasarī neierosināja sākt jaunas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras, bet 2022. gada rudenī tā no jauna novērtēs, vai būtu jāierosina šo procedūru sākšana.

               (13)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Latvijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Latvijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Latvijas vispārējās valdības budžeta deficīts pieauga no 4,5 % no IKP 2020. gadā līdz 7,3 % no IKP 2021. gadā. Latvijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 2,8 % no IKP 2020. gadā līdz 5,2 % 2021. gadā. Latvijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi vai bija atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tomēr daži no diskrecionārajiem pasākumiem, kurus valdība bija noteikusi 2020.–2021. gada periodā, nebija pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, galvenokārt šādi: sociālā nodrošinājuma iemaksu likmes samazināšana, ar iedzīvotāju ienākuma nodokli neapliekamā minimuma palielināšana, medicīnas darbinieku un skolotāju algu palielināšana, kā arī sociālo pabalstu minimuma palielināšana. Pēc Eurostat validētajiem datiem, vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 44,8 % no IKP.

               (14)2022. gada stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2022. gadu ir reālistisks, bet par turpmāko periodu – piesardzīgs. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 2,1 % un 2023. gadā – par 2,5 %. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts līdzīgs reālā IKP pieaugums 2022. gadā (2,0 %), bet nedaudz lielāks pieaugums 2023. gadā (2,9 %), kas galvenokārt skaidrojams ar pozitīvāku privātā patēriņa un eksporta perspektīvu. Valdība savā 2022. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts samazināsies līdz 6,5 % no IKP 2022. gadā un līdz 2,8 % 2023. gadā. Lielais budžeta deficīts 2022. gadā galvenokārt atspoguļo 2022. gada budžetā iekļautos pasākumus, konkrēti, ar ienākuma nodokli neapliekamā minimuma palielināšanu, apjomīgu investīciju paketi un algu palielinājumu veselības aprūpes, iekšlietu un izglītības nozares darbiniekiem. Turklāt, neraugoties uz to, ka atbalsts ekonomikai Covid-19 dēļ 2022. gadā būs daudz mazāks nekā 2021. gadā, augstais budžeta deficīta līmenis saglabāsies arī tāpēc, ka valdība sniedz plašu atbalstu mājsaimniecībām un uzņēmumiem ar mērķi mazināt enerģijas pieauguma sekas, kā arī tāpēc, ka prognozēts lēnāks nodokļu ieņēmumu pieaugums sakarā ar Krievijas iebrukuma Ukrainā negatīvo ietekmi uz ekonomiku. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā pieaugs līdz 45,7 %, bet 2023. gadā samazināsies līdz 45,2 %. Pamatojoties uz prognozes termiņa datumā zināmajiem politikas pasākumiem, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts, ka valdības budžeta deficīts 2022. un 2023. gadā būs attiecīgi 7,2 % un 3 % no IKP.  Šie skaitļi ir lielāki nekā 2022. gada stabilitātes programmā prognozētais budžeta deficīts, galvenokārt tāpēc, ka Komisijas prognozē ir iekļauti papildu politikas pasākumi, proti, valsts energoapgādes drošības rezervju izveide saskaņā ar nesenajiem Enerģētikas likuma grozījumiem (lēstā fiskālā ietekme 2022. gadā – 0,6 % no IKP). Par šo rezervju izveidi stabilitātes programmas sagatavošanas laikā vēl nebija zināms, bet kopš tā laika par to ir ticami paziņots. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē plānota augstāka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP nekā stabilitātes programmas prognozē: 47 % 2022. gadā un 46,5 % 2023. gadā. Šīs atšķirības ir skaidrojamas ar lielāku prognozēto deficītu un mazāku prognozēto nominālo IKP.

               Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, potenciālās izlaides vidēja termiņa pieauguma aplēse ir 2,3 % (10 gadu vidējais rādītājs). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var palielināt Latvijas potenciālo izaugsmi.

               (15)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla lielāko daļu pasākumu, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, – tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 5,2 % no IKP 2021. gadā līdz 0,8 % 2022. gadā. Valdības budžeta deficītu ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuri Komisijas 2022. gada pavasara prognozē lēsti 0,9 % apmērā no IKP 2022. gadā, bet kurus 2023. gadā paredzēts izbeigt
                  12
               . Šie pasākumi galvenokārt paredz mājsaimniecībām un uzņēmējiem piemērot enerģijas cenu griestus, valstij pilnībā segt atsevišķus elektroenerģijas tarifa apakškomponentus, kā arī atbalstīt konkrētas sociālās grupas un trūcīgākās mājsaimniecības. Par šiem pasākumiem tika paziņots, ka tiem ir pagaidu raksturs. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Daži no šiem pasākumiem nav mērķorientēti, jo īpaši vispārējie enerģijas cenu griesti. Valdības budžeta deficītu ietekmē arī izmaksas, kuras saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas un kuras Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,3 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,5 % apmērā no IKP 2023. gadā
                  13
               , kā arī lielākas izmaksas aizsardzības izdevumiem, kuru pieaugums paredzēts 0,1 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,3 % apmērā no IKP 2023. gadā.

               (16)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Latvijai
                  14
                2022. gadā saglabāt atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas. Padome ieteica Latvijai arī iegrožot valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugumu. Tā arī ieteica Latvijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā, un vienlaikus veicināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

               (17)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Latvijas 2022. gada stabilitātes programmā iekļauto informāciju, 2022. gada fiskālā nostāja, kas prognozēta –3,3 % apmērā no IKP, būs atbalstoša, kā bija ieteikusi Padome
                  15
               . Latvija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,8 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP
                  16
               . Tādējādi Latvija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 1,5 procentpunktiem no IKP. Šī ievērojamā ekspansīvā ietekme ietver papildu ietekmi (0,8 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,3 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas. Kopumā ņemot, Latvija ir paredzējusi 2022. gadā iegrožot valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugumu: valsts finansēto kārtējo izdevumu ievērojamo ekspansīvo ietekmi 2022. gadā galvenokārt rada pasākumi, kas paredzēti enerģijas cenu pieauguma ekonomiskās un sociālās ietekmes novēršanai, kā arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

               (18)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta +3,2 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies
                  17
               . Ir paredzēts, ka Latvija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,9 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2022. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,8 procentpunktiem no IKP
                  18
               . Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 2,7 procentpunktiem no IKP. Tas ietver ietekmi (0,9 % apmērā no IKP), ko radīs ar enerģijas cenu pieaugumu saistīto pasākumu izbeigšana, un papildu izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

               (19)2022. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts pakāpeniski samazināsies, sasniedzot 2,3 % no IKP 2024. gadā un 1,7 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts saglabāsies zem 3 % no IKP visā programmas aptvertajā laikā. Šajās prognozēs pieņemts, ka atbalsta programmas tiks izbeigtas un nodokļu ieņēmumi krietni pieaugs. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2025. gadam samazināsies, proti, 2024. gadā saruks līdz 44,5 % un 2025. gadā – līdz 43,4 %. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet zemi.

               (20)Latvijas nodokļu ieņēmumu īpatsvars attiecībā pret IKP ir ievērojami mazāks par ES vidējo rādītāju un tādējādi ierobežo publisko pakalpojumu finansēšanu. Latvija Eiropas Savienībā ir pēdējā vietā iekasēto uzņēmumu ienākuma nodokļu īpatsvara ziņā (2020. gadā tas bija 0,7 % no IKP), un ieņēmumi no īpašuma nodokļiem ir 1,0 % no IKP, kamēr ES vidējais rādītājs ir 2,3 % no IKP. Turklāt, lai gan nodokļu ķīlis vidusmēra atalgojuma saņēmējiem ir tuvu ES vidējam rādītājam, darbaspēka nosacītā nodokļu likme ir viena no zemākajām ES, kas norāda uz ievērojamu potenciālu palielināt ieņēmumus no darbaspēka nodokļiem, uzlabojot iekasēšanu un palielinot progresivitāti. Latvijas publiskie izdevumi veselības aprūpei un sociālajai aizsardzībai ir īpaši mazi salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju un tādējādi kavē savlaicīgu un vienlīdzīgu piekļuvi veselības aprūpei un pienācīgai sociālajai palīdzībai. Tā rezultātā Latvijā ir viens no lielākajiem ienākumu nevienlīdzības rādītājiem, vismazākā sociālo pārvedumu ietekme uz nabadzības samazināšanos un sliktākie rezultāti veselības jomā ES. Neraugoties uz nesenajiem palielinājumiem, minimālais ienākums, minimālās pensijas un invaliditātes pabalsti ir zem nabadzības sliekšņa. Neaizsargāto grupu sociālo iekļaušanu turklāt kavē sociālās palīdzības un pakalpojumu ierobežotā pieejamība un kvalitāte. Ilgtermiņa aprūpes sistēma ir nepietiekami attīstīta – mājas aprūpes un kopienā balstītu pakalpojumu piedāvājums ir ierobežots. Sociālo mājokļu ir maz, un tajos bieži nav nodrošināti pienācīgi dzīves apstākļi. Turklāt sociālā palīdzība dažādās pašvaldībās atšķiras un bieži nav pietiekami mērķorientēta. Augstākiem īpašuma un kapitāla nodokļiem un progresīvākiem ienākuma nodokļiem ir lielākais nodokļu ieņēmumu palielināšanas potenciāls, jo šie avoti joprojām ir nepietiekami izmantoti salīdzinājumā ar ES vidējiem rādītājiem. Turklāt būtu jāturpina darbs pie ēnu ekonomikas samazināšanas papildus atveseļošanas un noturības plānā jau ieplānotajiem pasākumiem.

               (21)Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 19. panta 3. punkta b) apakšpunktā un V pielikuma 2.2. kritērijā, atveseļošanas un noturības plānā ir ietverts plašs savstarpēji pastiprinošu reformu un investīciju kopums, ko paredzēts īstenot līdz 2026. gadam. Tās palīdzēs atrisināt visas ekonomiskās un sociālās problēmas vai ievērojamu to ekonomisko un sociālo problēmu daļu, kuras Padome bija minējusi Latvijai 2019. un 2020. gada Eiropas pusgadā adresētajos ieteikumos, kā arī attiecīgā gadījumā Latvijai līdz plāna pieņemšanai adresētajos ieteikumos. Konkrēti, Latvijas plānā ir iekļauti pasākumi, kas dažādā mērā ļauj risināt visus sešus vispārīgos problēmjautājumus, kuri ir fiskālā sistēma, cilvēkkapitāls, publiskā pārvalde, produktivitāte, digitālā pārkārtošanās un zaļā pārkārtošanās. Plānā ir paredzētas reformas attiecībā uz augstākās izglītības iestāžu pārvaldību un finansēšanu, visaptverošas cilvēkresursu stratēģijas īstenošanu veselības aprūpes jomā un minimālo ienākumu pabalstu indeksācijas ieviešanu. Apjomīgas investīcijas paredzētas Rīgas metropoles areāla transporta sistēmas zaļināšanai, iegādājoties tīrus sabiedriskos transportlīdzekļus, un privāto un publisko ēku un uzņēmumu energorenovācijai. Ievērojamas investīcijas ir plānotas arī reģionālās attīstības veicināšanai: skolu, industriālo parku un cenas ziņā pieejamu mājokļu būvniecībai un slimnīcu modernizācijai. Sagaidāms, ka šie pasākumi noturīgi palielinās ekonomikas izaugsmes potenciālu.

               (22)Paredzams, ka Latvijas atveseļošanas un noturības plāna īstenošana sekmēs turpmāku progresu zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā. Klimata mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi Latvijā atbilst 37,6 % no plāna kopējā piešķīruma, savukārt digitālo mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi – 21 % no plāna kopējā piešķīruma. Atveseļošanas un noturības plāna pilnīga īstenošana atbilstoši attiecīgajiem atskaites punktiem un mērķrādītājiem palīdzēs Latvijai ātri atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām, vienlaikus stiprinot noturību. Lai nodrošinātu atveseļošanas un noturības plāna, kā arī citu, ārpus plāna tvēruma esošu ekonomikas un nodarbinātības politiku sekmīgu īstenošanu un rezultātā panāktu plašu līdzatbildību par politiku programmu kopumā, joprojām ir svarīgi sistemātiski iesaistīt sociālos partnerus un citas attiecīgās ieinteresētās personas.

               (23)Latvija vēl nav oficiāli iesniegusi partnerības nolīgumu un pārējos kohēzijas politikas plānošanas dokumentus
                  19
               . Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Latvijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.

               (24)Papildus ekonomiskajiem un sociālajiem problēmjautājumiem, kuru risināšana paredzēta atveseļošanas un noturības plānā, Latvijā ir vairāki papildu problēmjautājumi, tai skaitā problēmas ar banku kredītu pieejamību. Kredītplūsma uz privāto sektoru iepriekšējās desmitgades lielāko daļu bija negatīva. 2016. gadā tā kļuva pozitīva, taču kreditēšanas pieauguma temps joprojām bija lēnāks nekā IKP pieauguma temps. Privātā sektora parāds 2020. gadā bija 66,5 % apmērā no IKP salīdzinājumā ar 78,3 % no IKP piecus gadus iepriekš. Maziem un vidējiem uzņēmumiem ir bijis īpaši grūti saņemt kredītu, daļēji tāpēc, ka tiem ir lielāks kredītrisks, taču līdztekus tiem ir arī jāsedz salīdzinoši augstas kredīta izmaksas un jāizpilda apgrūtinošas formalitātes. Turklāt nodrošinājumam piedāvāto aktīvu zemās likviditātes dēļ ir sevišķi grūti saņemt kredītu ārpus Rīgas reģiona. Tas ir būtisks šķērslis gan hipotekārajai kreditēšanai, gan aizdevumiem uzņēmumiem. Bez tam ar lētāku ilgāka termiņa kredītproduktu palīdzību varētu uzlabot finansējuma pieejamību patēriņa preču zaļajām tehnoloģijām. Politikas centieni ir galvenokārt bijuši vērsti uz to, lai kreditēšanu atbalstītu, apvienojot to ar publiskajām dotācijām. Tomēr tās nozīmē ievērojamas izmaksas no valsts budžeta, tāpēc tas nav ilgtspējīgs veids, kā stimulēt kreditēšanu. Lai mazinātu kredītu piedāvājuma šķēršļus, nepieciešams vispārēji uzlabot pārredzamību un uzticēšanos uzņēmējdarbības vidē, tai skaitā mazināt ēnu ekonomiku. Turklāt būtu iespējams palielināt aizdevumu atgūšanas rādītājus, ko veicinātu efektīvāka tiesiskā sistēma un kas samazinātu banku izmaksas par ieņēmumus nenesošiem aizdevumiem. Mērķorientētas aizdevumu un garantiju shēmas varētu palīdzēt samazināt banku likviditātes riskus, ko rada nodrošinājuma pieņemšana salīdzinoši nelikvīdos tirgos. Publiskās aizdevumu shēmas attiecībā uz stratēģiski nozīmīgām investīcijām, piemēram, zaļajā pārkārtošanā un reģionālajā attīstībā, varētu palielināt faktisko konkurenci banku tirgū vai apmierināt trūkstošo tirgus piedāvājumu situācijās, kad banku finansējums ir pārāk dārgs vai nav pieejams. Turklāt publiskās garantiju un aizdevumu shēmas ir izmaksu ziņā daudz efektīvāks privāto aizņēmumu atbalstīšanas veids nekā dotāciju shēmas. Papildus šķēršļiem banku finansējuma jomā arī Latvijas alternatīvo finansējuma avotu tirgus ir nepietiekami attīstīts un potenciāli varētu uzlabot uzņēmumu piekļuvi finansējumam.

               (25)Pamatojoties uz ES valstu vai to valdību vadītāju pilnvarojumu, kas formulēts Versaļas deklarācijā, ir sagatavots REPowerEU plāns, kura mērķis ir pēc iespējas drīz izbeigt Eiropas Savienības atkarību no fosilo degvielu importa no Krievijas. Tālab dialogā ar dalībvalstīm tiek apzināti piemērotākie projekti, investīcijas un reformas valstu, reģionālā un ES līmenī. Šo pasākumu mērķis ir samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām un pārorientēt fosilo degvielu importu prom no Krievijas.

               (26)Saskaņā ar 2020. gada datiem naftas produkti (33,8 %) un dabasgāze (21,6 %) veido aptuveni pusi no Latvijas energoresursu struktūras, bet atlikušo daļu veido galvenokārt atjaunīgā enerģija (44,1 %). Krievija nodrošināja visu Latvijas importēto dabasgāzi (tādējādi atkarība no Krievijas gāzes importa bija lielāka nekā ES vidējais rādītājs, kas ir 44 %), un tā bija nozīmīgs (20 %) Latvijas importēto naftas produktu avots (atkarība no Krievijas naftas importa bija līdzīga ES vidējam rādītājam, kas ir 26 %)
                  20
               .  Latvijas atkarību no Krievijas gāzes piegādēm ievērojami mazina tās gāzes savienojums ar Lietuvu, kas Latvijai nodrošina piekļuvi Klaipēdas sašķidrinātās dabasgāzes terminālim. Latvija turklāt ir savienota arī ar Igauniju un Somiju, tādējādi šīs četras valstis veido vienu dabasgāzes tirgu. Gāzes krātuve, kas atrodas Latvijā, ļauj izlīdzināt sezonālo piedāvājuma un pieprasījuma neatbilstību un nodrošina drošības rezervju glabāšanu Baltijas tirgum. Tiek ieteikts investīcijas jaunā gāzes infrastruktūrā un tīklos pēc iespējas veikt tā, lai nodrošinātu atbilstību nākotnes prasībām, sekmējot ilgtspēju ilgtermiņā, ko nākotnē nodrošinātu pārprofilēšana uz ilgtspējīgām degvielām. Tomēr politikas prioritātēm joprojām vajadzētu būt pašlaik notiekošās sinhronizācijas ar ES kontinentālo elektrotīklu pabeigšanai, pietiekamas jaudas nodrošināšanai starpsavienojumiem ar kaimiņu dalībvalstīm un kopīgu atjaunīgo energoresursu projektu īstenošanai. Papildus gāzes infrastruktūras uzlabojumiem, kas vērsti uz alternatīvu piegādes avotu nodrošināšanu, Latvijai, mazinot energoatkarību no Krievijas, būs jāpaātrina atjaunīgo energoresursu apguve un jāpalielina energoefektivitāte, īpaši ēku un transporta nozarē. Latvijas atveseļošanas un noturības plānā ir iekļauti pasākumi, kuru mērķis ir veicināt privātās investīcijas sauszemes vēja enerģijā. To īstenošana agrāk, nekā plānots, par ko nesen paziņoja valdība, varētu veicināt investīciju paātrināšanu sauszemes vēja enerģijā. Tomēr, lai palielinātu atjaunīgo energoresursu īpatsvaru, Latvijai būtu arī jāapgūst iespējas atkrastes vēja enerģijas jomā. Būtu iespējams pastiprināt energoefektivitātes pasākumus, tai skaitā pamatīgo renovāciju, jo īpaši attiecībā uz ēkām, transportu un rūpniecību. Ar mērķi dažādot energoresursu struktūru Latvija apsver iespēju sadarbībā ar kaimiņu dalībvalstīm investēt kodolenerģijā. Lai Latvija atbilstu “Gatavi mērķrādītājam 55 %” mērķiem, būs vēl vairāk jāpalielina ieceru vērienīgums siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai un atjaunīgo energoresursu un energoefektivitātes rādītāju paaugstināšanai.

               (27)Paātrināta pārkārtošanās uz klimatneitralitāti un atteikšanās no fosilajām degvielām vairākās nozarēs radīs ievērojamas pārstrukturēšanas izmaksas, taču, lai mazinātu pārkārtošanās sociālekonomisko ietekmi vissmagāk skartajos reģionos, Latvija var kohēzijas politikas ietvaros izmantot Taisnīgas pārkārtošanās mehānismu. Turklāt, lai uzlabotu nodarbinātības iespējas un stiprinātu sociālo kohēziju, Latvija var izmantot Eiropas Sociālo fondu Plus.

               (28)Padome ir izskatījusi 2022. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas veikto novērtējumu, un tās atzinums
                  21
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (29)Ņemot vērā ciešās savstarpējās saiknes starp eurozonas dalībvalstu tautsaimniecībām un to kolektīvo devumu ekonomiskās un monetārās savienības darbībā, Padome eurozonas dalībvalstīm ieteica rīkoties, tai skaitā izmantojot atveseļošanas un noturības plānus, lai īstenotu ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku. Attiecībā uz Latviju tas ir jo īpaši atspoguļots 1., 2. un 3. ieteikumā.

               AR ŠO IESAKA Latvijai 2022. un 2023. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka 2023. gadā valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugums atbilst kopumā neitrālai politikas nostājai, ņemot vērā to, ka turpinās pagaidu un mērķorientēta atbalsta sniegšana pret energocenu kāpumu visneaizsargātākajām mājsaimniecībām un uzņēmumiem, kā arī personām, kas bēg no Ukrainas. Būt gatavai kārtējos izdevumus pielāgot mainīgajai situācijai. Palielināt publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, tostarp izmantojot ANM, REPowerEU un citus ES fondus. Laikposmā pēc 2023. gada īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli. Lai mazinātu nevienlīdzību, paplašināt cita starpā īpašuma un kapitāla aplikšanu ar nodokļiem un stiprināt veselības aprūpes un sociālās aizsardzības adekvātumu.

               2.Turpināt atveseļošanas un noturības plāna īstenošanu, ievērojot Padomes 2021. gada 13. jūlija īstenošanas lēmumā iekļautos atskaites punktus un mērķrādītājus. Iesniegt 2021.–2027. gada kohēzijas politikas plānošanas dokumentus, lai būtu iespējams noslēgt sarunas ar Komisiju un pēc tam sākt to īstenošanu.

               3.Uzlabot finansējuma pieejamību mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, izmantojot publiskās aizdevumu un garantiju shēmas, kas vērstas uz stratēģiski nozīmīgu investīciju atvieglošanu, jo īpaši zaļās pārkārtošanās un reģionālās attīstības jomā.

               4.Samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām un diversificēt fosilo degvielu importu, paātrinot atjaunīgo energoresursu apguvi, nodrošinot pietiekamas starpsavienojumu jaudas, diversificējot enerģijas piegādes un piegāžu maršrutus un ar vērienīgu energoefektivitātes pasākumu palīdzību samazinot kopējo enerģijas patēriņu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu (OV L 71, 4.3.2022., 1. lpp.).

                     (5)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta
                     vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (COM(2020) 123 final, Briselē, 20.3.2020.).

                     (6)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi” (COM(2021) 105 final, Briselē, 3.3.2021.).

                     (7)

                        Aplēses par fiskālo nostāju un tās komponentiem šajā ieteikumā ir Komisijas aplēses, kas balstītas uz pieņēmumiem, kuri ir Komisijas 2022. gada pavasara prognozes pamatā. Komisijas vidēja termiņa potenciālās izaugsmes aplēsēs nav iekļauta to reformu pozitīvā ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt potenciālo izaugsmi.

                     (8)

                        Nefinansē no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem.

                     (9)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Fiskālās politikas norādes 2023. gadam” (COM(2022) 85 final, Briselē, 2.3.2022.).

                     (10)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (2021. gada 13. jūlijs) par Latvijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu (2021/0164 (NLE)).

                     (11)

                        SWD(2022) 619 final.

                     (12)

                        Šie skaitļi atspoguļo kopš 2021. gada rudens veikto pasākumu gada budžeta izmaksu līmeni, ietverot kārtējos ieņēmumus un izdevumus, kā arī – attiecīgā gadījumā – kapitālizdevumu pasākumus.

                     (13)

                        Tiek pieņemts, ka kopējais no Ukrainas uz ES pārvietoto personu skaits līdz 2022. gada beigām pakāpeniski sasniegs 6 miljonus, un viņu ģeogrāfiskais sadalījums tiek lēsts, pamatojoties uz esošās diasporas lielumu, uzņemošās dalībvalsts iedzīvotāju skaita relatīvo apmēru un no Ukrainas pārvietoto personu faktisko sadalījumu visā ES, kāds tas bija 2022. gada martā. Budžeta izmaksas uz vienu personu aplēstas, balstoties uz Komisijas Kopīgā pētniecības centra mikrosimulācijas modeli Euromod, ņemot vērā gan naudas pārvedumus, uz kuriem šie cilvēki var būt tiesīgi, gan pabalstus natūrā, piemēram, izglītību un veselības aprūpi.

                     (14)

                        Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2021. gada stabilitātes programmu (OV C 304, 29.7.2021., 63. lpp.).

                     (15)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (16)

                        Prognozēts, ka citi valsts finansētie kapitālizdevumi radīs ekspansīvu ietekmi 0,7 procentpunktu apmērā no IKP, kas atbilst Komisijas prognozē iekļautajai fiskālajai ietekmei, kura izriet no energoapgādes drošības rezervju izveides saskaņā ar nesenajiem Enerģētikas likuma grozījumiem.

                     (17)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (18)

                        Prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,6 procentpunktiem no IKP, bāzes efekta dēļ, proti, tāpēc, ka Komisijas 2022. gada prognozē ir ietverta fiskālā ietekme, kas izriet no energoapgādes drošības rezervju izveides, savukārt 2023. gadā šāds pasākums nav paredzēts.

                     (19)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 (2021. gada 24. jūnijs), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu un Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai (OV L 231, 30.6.2021., 159. lpp.).

                     (20)

                        Eurostat (2020), Krievijas importa īpatsvars kopējā dabasgāzes un jēlnaftas importa apjomā. Aprēķinot ES27 vidējo rādītāju, izmantotais kopējais imports ir imports no valstīm ārpus ES27. Attiecībā uz Latviju kopējais imports ietver arī ES iekšējo tirdzniecību. Jēlnafta neietver rafinētus naftas produktus.

                     (21)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2022
            COM(2022) 601 final

            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Austrijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2022. gada stabilitātes programmu
            {SWD(2022) 601 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Austrijas 2022. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2022. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241
                  2
               , ar ko tika izveidots Atveseļošanas un noturības mehānisms, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošina finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmē ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, līdztekus stiprinot dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Vidējā termiņā un ilgtermiņā tas palīdz arī stiprināt publisko finanšu ilgtspēju un sekmēt izaugsmi un darbvietu radīšanu. Saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 11. panta 2. punktu 2022. gada [XX.] jūnijā tika atjaunināta katrai dalībvalstij paredzētā maksimālā finanšu iemaksa no Atveseļošanas un noturības mehānisma.

               (2)Komisija 2021. gada 24. novembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2022. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Pētījumā bija pienācīgi ņemta vērā Portu 2021. gada maija sociālajā samitā atkārtoti nostiprinātā kopīgā apņemšanās turpināt īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija izsludināja 2017. gada 17. novembrī. Eiropadome 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījuma prioritātes apstiprināja 2022. gada 25. martā. Komisija 2021. gada 24. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Austrija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām būs jāizstrādā padziļinātais pārskats
                  3
               . Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu attiecībā uz Padomes ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku, kuru Padome pieņēma 2022. gada 5. aprīlī, kā arī priekšlikumu attiecībā uz 2022. gada vienoto nodarbinātības ziņojumu, kurā analizēta nodarbinātības pamatnostādņu un Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana un kuru Padome pieņēma 2022. gada 14. martā.

               (3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas, bēgļu pieplūdums no Ukrainas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva
                  4
               , pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai. Austrijai ir darīts pieejams ārkārtas atbalsts, izmantojot kohēzijas rīcību bēgļu atbalstam Eiropā (CARE) un papildu priekšfinansējumu no Atveseļošanas palīdzības kohēzijai un Eiropas teritorijām (REACT-EU), lai steidzami apmierinātu ar uzņemšanu un integrāciju saistītās vajadzības cilvēkiem, kuri bēg no Ukrainas.

               (4)Ievērojot strauji mainīgo ekonomisko un ģeopolitisko situāciju, 2022. gada Eiropas pusgadā atsāksies ekonomikas un nodarbinātības politikas vispusīga koordinācija, kura līdztekus tiks pielāgota, ņemot vērā ar Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu saistītās prasības, kā skaidrots 2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījumā. Lai īstenotu Eiropas pusgada politikas prioritātes, ir svarīgi īstenot pieņemtos atveseļošanas un noturības plānus, jo ar šiem plāniem paredzēts īstenot visus 2019. un 2020. gada Eiropas pusgada ciklos sniegtos konkrētām valstīm adresētos ieteikumus vai to būtisku daļu. Papildus konkrētām valstīm adresētajiem ieteikumiem, kas pieņemti līdz mainītā atveseļošanas un noturības plāna iesniegšanas dienai, šo plānu pārskatīšanā, atjaunināšanā vai grozīšanā saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 14., 18. un 21. pantu joprojām vienlīdz aktuāli ir arī 2019. un 2020. gadā konkrētām valstīm adresētie ieteikumi.

               (5)Vispārējā izņēmuma klauzula darbojas kopš 2020. gada marta
                  5
               . Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā
                  6
                izklāstīja viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis ES vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās).

               (6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada stabilitātes programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), neierēķinot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu neatmaksājamā atbalsta (dotācijām) finansētos izdevumus, attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi
                  7
               . Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem
                  8
                primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

               (7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju
                  9
               . Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

               (8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

               (9)Austrija savu nacionālo atveseļošanas un noturības plānu saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 18. panta 1. punktu iesniedza Komisijai 2021. gada 30. aprīlī. Komisija atbilstoši Regulas (ES) 2021/241 19. pantam novērtēja atveseļošanas un noturības plāna atbilstību, efektivitāti, lietderīgumu un saskanīgumu, ņemot vērā minētās regulas V pielikumā sniegtās novērtēšanas vadlīnijas. Padome 2021. gada 13. jūlijā pieņēma lēmumu par Austrijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu
                  10
               . Maksājuma daļas tiek darītas pieejamas ar nosacījumu, ka Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 24. panta 5. punktu ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Austrija ir apmierinoši izpildījusi attiecīgos atskaites punktus un mērķrādītājus, kas bija noteikti Padomes īstenošanas lēmumā. Apmierinoša izpilde nozīmē arī to, ka nav bijis regresa attiecībā uz iepriekšējo atskaites punktu un mērķrādītāju sasniegšanu.

               (10)Austrija savu 2022. gada valsts reformu programmu un 2022. gada stabilitātes programmu iesniedza 2022. gada 27. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus. Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 27. pantā, 2022. gada valsts reformu programma atspoguļo arī Austrijas pienākumu divreiz gadā ziņot par panākto progresu atveseļošanas un noturības plāna īstenošanā.

               (11)Komisija 2022. gada ziņojumu par Austriju publicēja 2022. gada 23. maijā
                  11
               . Tajā novērtēts, kā Austrija ir īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā, un uz atveseļošanas un noturības rezultātu pārskata pamata bija aplūkots, kā Austrija īsteno atveseļošanas un noturības plānu. Balstoties uz šo analīzi, ziņojumā par valsti bija norādīti trūkumi attiecībā uz tādu problēmjautājumu risināšanu, kuri nav ietverti vai ir tikai daļēji ietverti atveseļošanas un noturības plānā, kā arī jauni un nupat iezīmējušies problēmjautājumi, tai skaitā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tajā bija arī novērtēts Austrijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

               (12)Austrija 2022. gada 27. aprīlī iesniedza savu 2022. gada stabilitātes programmu, tādējādi ievērojot Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteikto termiņu.

               (13)2022. gada 23. maijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā bija aplūkots Austrijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts. Ievērojot 2022. gada 2. marta paziņojumu, Komisija 2022. gada pavasarī neierosināja sākt jaunas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras, bet 2022. gada rudenī tā no jauna novērtēs iespējamo pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru sākšanu.

               (14)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Austrijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Austrijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem 2021. gadā Austrijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 8,0 % no IKP 2020. gadā līdz 5,9 % no IKP 2021. gadā. Austrijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 4,8 % no IKP 2020. gadā līdz 4,3 % 2021. gadā. Austrijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi pārsvarā ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā daži no diskrecionārajiem pasākumiem, ko valdība pieņēma laikposmā no 2020. līdz 2021. gadam, nebija ne pagaidu, ne arī saskaņoti ar kompensējošiem pasākumiem; minētie pasākumi galvenokārt ietvēra nodokļu ievērojamu atvieglojumu, ko mājsaimniecībām un uzņēmumiem nodrošināja ar tā dēvēto ekosociālo nodokļu reformu. Pēc Eurostat validētajiem datiem, vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 82,8 % no IKP.

               (15)2022. gada stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir reālistisks. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 3,9 % un 2023. gadā – par 2,0 %. Salīdzinājumam – Komisijas 2022. gada pavasara prognozē norādīts, ka reālā IKP pieaugums 2022. gadā būs 3,9 % un 2023. gadā – 1,9 %. Valdība savā 2022. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts samazināsies līdz 3,1 % no IKP 2022. gadā un līdz 1,5 % 2023. gadā. Samazinājums 2022. gadā galvenokārt atspoguļo spēcīgu ekonomiskās aktivitātes izaugsmi un lielākās ārkārtas pasākumu daļas atcelšanu. Ja nebūtu citu pasākumu, piemēram, saistībā ar paaugstinātām enerģijas cenām, deficīts būtu vēl vairāk samazinājies. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 80,0 % un 2023. gadā kritīsies līdz 77,1 %. Pamatojoties uz prognozes termiņa datumā zināmajiem politikas pasākumiem, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts, ka valdības budžeta deficīts 2022. un 2023. gadā būs attiecīgi 3,1 % un 1,5 % no IKP. Tas atbilst 2022. gada stabilitātes programmā prognozētajam deficītam. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē plānota līdzīga vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP: 80,0 % 2022. gadā un 77,5 % 2023. gadā.

               Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, potenciālās izlaides vidēja termiņa pieauguma aplēse ir 1,2 % (10 gadu vidējais rādītājs). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var palielināt Austrijas potenciālo izaugsmi.

               (16)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla lielāko daļu pasākumu, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, – tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 4,3 % no IKP 2021. gadā līdz 1,1 % 2022. gadā. Valdības budžeta deficītu ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuri Komisijas 2022. gada pavasara prognozē lēsti 0,4 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,2 % apmērā no IKP 2023. gadā
                  12
               . Šie pasākumi galvenokārt ietver sociālos pārvedumus trūcīgākām mājsaimniecībām, netiešo nodokļu samazināšanu enerģijas patēriņam un pagaidu atvieglojumu pasākumus svārstsatiksmes dalībniekiem saistībā ar iedzīvotāju ienākuma nodokli. Par šiem pasākumiem tika paziņots, ka tiem ir pagaidu raksturs. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Valdības budžeta deficītu ietekmē arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas; šīs izmaksas Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,3 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,4 % apmērā no IKP 2023. gadā
                  13
               .

               (17)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Austrijai
                  14
                2022. gadā saglabāt atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas. Tā arī ieteica Austrijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā, un vienlaikus veicināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

               (18)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Austrijas 2022. gada stabilitātes programmā iekļauto informāciju, 2022. gadā fiskālā nostāja, kas prognozēta -1,2 % apmērā no IKP, būs atbalstoša, kā bija ieteikusi Padome
                  15
               . Austrija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti 2022. gadā palielināsies par 0,1 IKP procentpunktu salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP
                  16
               . Tādējādi Austrija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,5 procentpunktiem no IKP. Šī ietekme ietver papildu ietekmi (0,4 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,3 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

               (19)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta 0,4 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies
                  17
               . Tiek paredzēts, ka Austrija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti saglabāsies stabila salīdzinājumā ar 2022. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP
                  18
               . Vienlaikus tiek prognozēts, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā būs kopumā neitrāla ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,0 procentpunktiem no IKP. Tas ietver ietekmi (0,2 % apmērā no IKP), ko radīs ar enerģijas cenu pieaugumu saistīto pasākumu izbeigšana, un papildu izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

               (20)2022. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts pakāpeniski samazināsies, sasniedzot 0,7 % no IKP 2024. gadā un 0,3 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts saglabāsies zem 3 % no IKP no 2023. gada līdz programmas aptvertā laikposma beigām. Šajās prognozēs pieņemts, ka šajā laikposmā samazināsies publiskie izdevumi (no 50,4 % no IKP 2023. gadā līdz 49,6 % 2024. gadā un 49,4 % 2025. gadā). Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2025. gadam samazināsies, proti, 2024. gadā saruks līdz 74,5 % un 2025. gadā kritīsies līdz 72,1 %. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet vidēji.

               (21)Vidējā termiņā un ilgtermiņā Austrija saskaras ar vidējiem fiskālās stabilitātes riskiem, ko galvenokārt rada iedzīvotāju novecošanas izraisītais budžeta spiediens. Paredzams, ka nākamo 50 gadu laikā vecāka gadagājuma pieaugušo īpatsvars, kuri ir atkarīgi no darbspējīgā vecuma iedzīvotājiem, palielināsies no diviem pensionāriem līdz aptuveni trim pensionāriem uz vienu darba ņēmēju. Kopumā saskaņā ar Darba grupas novecošanas jautājumos ziņojumā par novecošanu iekļauto riska scenāriju paredzams, ka valsts izdevumi ilgtermiņa aprūpei nākamajos astoņos gados pieaugs par līdz pat 30 %. Paredzams, ka papildus demogrāfiskajām norisēm ilgtermiņa aprūpes izmaksas palielinās arī vajadzība pēc intensīvākas aprūpes vecuma izraisītu slimību dēļ. Tika paziņots par visaptverošu ilgtermiņa aprūpes sistēmas reformu, bet tā vēl nav pabeigta. Līdz šim īpaša darba grupa ir apkopojusi galvenos sabiedriskās apspriešanas rezultātus. Saskaņā ar darba grupas ziņojumu viena no reformas prioritātēm būs izveidot koordinētu sistēmas kontroli. Tas ietver skaidru atbildības sadalījumu starp pārvaldes līmeņiem un pārredzamību attiecībā uz līdzekļu izcelsmi un izlietojumu.

               (22)Austrijas fiskālajam federālismam ir raksturīga būtiska neatbilstība starp izdevumu un ieņēmumu palielināšanas pienākumiem vietējā un reģionālajā līmenī. Tā vietā, lai paļautos uz nodokļu autonomiju, vietējā un reģionālā līmeņa budžetiem tiek izmantota sarežģīta nodokļu dalīšanas un starpvaldību pārvedumu sistēma. Tas mazina gan fiskālo pārredzamību, gan politisko pārskatatbildību un rada maz stimulu publisko izdevumu efektivitātes nodrošināšanai. Tā kā reforma joprojām ir nepieciešama, tai būtu jāpievēršas sarunās par nākamo Starpvaldību fiskālo attiecību likumu, kuras, paredzams, sāksies 2022. gada decembrī. Papildus valsts fiskālās sistēmas reformai publisko izdevumu efektivitāti un lietderību var uzlabot izdevumu pārskatu labāka izmantošana, jo tie palīdz pārbaudīt finanšu piešķīrumu atbilstību politiskajām prioritātēm.

               (23)Austrijas nodokļu sistēmā joprojām ir iespējas uzlabot taisnīgumu un izaugsmi veicinošu pieeju. Nodokļu sistēmu raksturo liels slogs darbaspēkam, ko rada algu nodokļi un sociālā nodrošinājuma iemaksas: sociālā nodrošinājuma iemaksas veic gan darba ņēmēji, gan darba devēji. Tas kavē darbvietu radīšanu. Tajā pašā laikā augstās nodokļu robežlikmes attur cilvēkus no strādāšanas, jo īpaši ienākumu sadales skalas apakšdaļā un attiecībā uz otrajiem pelnītājiem ģimenē. Nesen pieņemtā ekosociālā nodokļu reforma ir solis pareizajā virzienā, un CO2 cenas ieviešana ETS neaptvertajos sektoros, ir svarīgs projekts Austrijas atveseļošanas un noturības plānā. Tomēr joprojām pastāv strukturālas problēmas. Ir iespējams vēl vairāk samazināt ar algām nesaistītās darbaspēka izmaksas, lai veicinātu darbvietu radīšanu un darbaspēka piedāvājumu, jo īpaši zemu atalgotiem darba ņēmējiem. Izaugsmei labvēlīgāku nodokļu labāka izmantošana varētu palīdzēt radīt vajadzīgās budžeta iespējas un uzlabot nodokļu sistēmas taisnīgumu.

               (24)Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 19. panta 3. punkta b) apakšpunktā un V pielikuma 2.2. kritērijā, atveseļošanas un noturības plānā ir ietverts plašs savstarpēji pastiprinošu reformu un investīciju kopums, ko paredzēts īstenot līdz 2026. gadam. Tās palīdzēs atrisināt visas ekonomiskās un sociālās problēmas vai ievērojamu to ekonomisko un sociālo problēmu daļu, kuras Padome bija minējusi Austrijai 2019. un 2020. gada Eiropas pusgadā adresētajos ieteikumos, kā arī attiecīgā gadījumā Austrijai līdz plāna pieņemšanai adresētajos ieteikumos. Jo īpaši plānā paredzētie pasākumi palīdz īstenot būtisku konkrētām valstīm adresēto ieteikumu daļu, kas pēdējos gados konstatēti Eiropas pusgada kontekstā. Plānotās izmaiņas nodokļu sistēmā palīdzēs samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, vienlaikus veicinot nodokļu novirzīšanu no darbaspēka un ņemot vērā ekoloģiskos un sociālos aspektus. Kvalitatīvas agrīnās bērnu aprūpes iestāžu uzlabota pieejamība var veicināt sieviešu līdzdalību darba tirgū. Daļēji tiek risināta arī sen identificētā problēma, kas saistīta ar vīriešu un sieviešu pensiju atšķirību. Zaļo pārkārtošanos veicinās investīcijas i) energoefektivitātē, ii) atjaunīgajos energoresursos, iii) rūpniecības dekarbonizācijā, iv) bioloģiskajā daudzveidībā un v) aprites ekonomikā, ko papildinās saistītās reformas, tostarp atjaunīgo energoresursu atbalsta satvara pārskatīšana un pakāpeniska atteikšanās no naftas apkures sistēmām. Plāns arī palīdzēs būtiski uzlabot uzņēmumu digitālās spējas. Administratīvais slogs uzņēmumiem tiks samazināts, izmantojot digitālus “vienotus piekļuves” punktus.

               (25)Paredzams, ka Austrijas atveseļošanas un noturības plāna īstenošana sekmēs turpmāku progresu zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā. Klimata mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi Austrijā atbilst 58,7 % no plāna kopējā finanšu piešķīruma, savukārt digitālo mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi – 52,8 % no plāna kopējā finanšu piešķīruma. Atveseļošanas un noturības plāna pilnīga īstenošana atbilstoši attiecīgajiem atskaites punktiem un mērķrādītājiem palīdzēs Austrijai ātri atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām, vienlaikus stiprinot noturību. Lai nodrošinātu atveseļošanas un noturības plāna, kā arī citu, ārpus plāna tvēruma esošu ekonomikas un nodarbinātības politiku sekmīgu īstenošanu un rezultātā panāktu plašu līdzatbildību par politiku programmu kopumā, joprojām ir svarīgi sistemātiski iesaistīt sociālos partnerus un citas attiecīgās ieinteresētās personas.

               (26)Komisija 2022. gada 2. maijā apstiprināja Austrijas partnerības nolīgumu. Austrija 2021. gada 21. oktobrī iesniedza savus Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Taisnīgas pārkārtošanās fonda (TPF) plānošanas dokumentus
                  19
               , kurus Komisijas dienesti kopā ar apsvērumiem iesniedza 2022. gada 4. janvārī. Austrija vēl nav iesniegusi Eiropas Sociālā fonda Plus programmu. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Austrijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.

               (27)Papildus ekonomiskajiem un sociālajiem problēmjautājumiem, kuru risināšana paredzēta atveseļošanas un noturības plānā, Austrijā ir vairāki papildu problēmjautājumi, kas saistīti ar darba tirgu. Austrijas spēcīgā sociālās aizsardzības sistēma un plaši politikas pasākumi ir ierobežojuši Covid-19 pandēmijas sociālo ietekmi. Austrijai ir labi rezultāti lielākajā daļā Eiropas sociālo tiesību pīlāra dimensiju, taču joprojām pastāv dažas problēmas. Šīs problēmas jo īpaši attiecas uz to, ka netiek pietiekami izmantots sieviešu, mazkvalificētu darba ņēmēju, vecāka gadagājuma darba ņēmēju un migrantu izcelsmes personu potenciāls. Tas ir īpaši problemātiski, ņemot vērā kvalificēta darbaspēka trūkumu. Šo grupu nepietiekami izmantotā potenciāla atraisīšana varētu mazināt spiedienu uz Austrijas darba tirgu.

               (28)Lai gan sieviešu nodarbinātības līmenis krietni pārsniedz ES vidējo rādītāju, Austrija ieņem otro vietu ES attiecībā uz sieviešu nepilnas slodzes nodarbinātību. 2021. gadā 49,9 % Austrijas sieviešu strādāja nepilnu darba laiku, salīdzinot ar ES vidējo rādītāju – 28,3 %. Pastāv ievērojamas iespējas stiprināt sieviešu pilna laika līdzdalību darba tirgū. Ierobežots cenas ziņā pieejamas un kvalitatīvas bērnu aprūpes piedāvājums apgrūtina māšu aktīvāku līdzdalību darba tirgū. Tikai 21,1 % bērnu vecumā līdz 3 gadiem ir formālā bērnu aprūpē, kas ir viens no zemākajiem rādītājiem ES un tālu no ES Barselonas mērķa, proti, 33 % bērnu vecumā līdz 3 gadiem oficiālajā bērnu aprūpē. Lielais nepilnas slodzes darba īpatsvars un pārāk lielais sieviešu īpatsvars zemu atalgotās nozarēs ir galvenie faktori, kas veicina vīriešu un sieviešu darba samaksas lielo atšķirību Austrijā un salīdzinoši lielo atšķirību sieviešu un vīriešu pensijās. Pandēmija ir vēl vairāk pastiprinājusi šo ar dzimumu saistīto nevienlīdzību, jo ievērojama daļa sieviešu apvieno darba un aprūpes pienākumus. Kvalitatīvas bērnu aprūpes piedāvājuma palielināšana, paaugstinot kvalitātes standartus, piedāvājot ilgāku darba laiku bērnu aprūpei un novēršot šķēršļus darba laika palielināšanai (piemēram, uzlabojot nodokļu atvieglojumus), ir būtiska, lai nodrošinātu sieviešu darba tirgus potenciāla labāku izmantošanu.

               (29)Darba tirgū varētu labāk integrēt vairākas nelabvēlīgā situācijā esošas grupas, jo īpaši mazkvalificētus un vecāka gadagājuma darba ņēmējus, kā arī migrantu izcelsmes darba ņēmējus. Gandrīz puse ilgstošo bezdarbnieku Austrijā ir pabeiguši ne vairāk kā pamatskolas (Pflichtschule) izglītību. Migrantu izcelsmes cilvēku līdzdalība darba tirgū joprojām ir zema, un nodarbinātības līmenis 2020. gadā šo cilvēku vidū bija par 12,7 procentpunktiem zemāks nekā attiecīgajā valstī dzimušo iedzīvotāju nodarbinātības līmenis. Tas ir īpaši problemātiski, jo bērnu izglītības rezultāti, darba iespējas un nākotnes ienākumu līmenis Austrijā ir īpaši cieši saistīts ar viņu vecāku attiecīgajiem rezultātiem un ienākumu līmeni. Austrijas atveseļošanas un noturības plāna “pārkvalificēšanas un prasmju pilnveides veicināšanas” pasākumi risinās šīs problēmas, atbalstot mazkvalificētu darba ņēmēju un ilgtermiņa bezdarbnieku apmācību. Tajā pašā laikā plānotie pasākumi pilnībā nerisina līdzdalības problēmu migrantu izcelsmes cilvēku un mazkvalificētu darba ņēmēju vidū. Turklāt šo grupu izglītības rezultāti ir jāuzlabo daudz agrāk. Joprojām ir vajadzīgas papildu pārkvalifikācijas un mūžizglītības iespējas visu vecumu darba ņēmējiem.

               (30)Pieaugošais kvalificētu darbinieku trūkums (Fachkräftemangel) kļūst par arvien lielāku problēmu uzņēmumiem, kuri paļaujas uz augsti kvalificētiem profesionāļiem, piemēram, informācijas tehnoloģiju (IT) ekspertiem. Kvalificēta darbaspēka trūkuma iemesli ir dažādi, un pandēmija tos ir saasinājusi. Iespēju paplašināšana augsti kvalificētu talantu piesaistīšanai no ārvalstīm amatiem, kurus nevar aizpildīt Austrijas vai ES darbaspēks, varētu mazināt šo trūkumu. Pašlaik ieviestās procedūras rada ievērojamu administratīvo slogu uzņēmumiem, kuri vēlas pieņemt darbā darba ņēmējus no valstīm ārpus ES, un tāpēc ir grūti piesaistīt nepieciešamos ārvalstu talantus. Tas kavē ražīguma pieaugumu, jo īpaši pakalpojumu un vēl jo vairāk IT nozarē. Nesenā Austrijas paātrinātās shēmas reforma attiecībā uz kvalificētu darbaspēku no trešām valstīm (Rot-Weiß-Rot-Karte) nav izrādījusies efektīva vispārējā uzdevuma risināšanā. Tādēļ varētu veikt turpmākus pasākumus, lai uzņēmumi varētu labāk pieņemt darbā kvalificētu darbaspēku no ārvalstīm. Tas ietver procedūru paātrināšanu un pielāgošanu uzņēmumu individuālajām vajadzībām.

               (31)Pamatojoties uz ES valstu vai to valdību vadītāju pilnvarojumu, kas formulēts Versaļas deklarācijā, ir sagatavots REPowerEU plāns, kura mērķis ir pēc iespējas drīz izbeigt Eiropas Savienības atkarību no fosilo degvielu importa no Krievijas. Tālab dialogā ar dalībvalstīm tiek apzināti piemērotākie projekti, investīcijas un reformas valstu, reģionālā un ES līmenī. Šo pasākumu mērķis ir samazināt vispārējo atkarību no fosilajām degvielām un pārorientēt fosilo degvielu importu prom no Krievijas.

               (32)Ģeopolitiskās norises, ko izraisīja Krievijas iebrukums Ukrainā, ir apdraudējušas Austrijas energoapgādes drošību. Austrija ir ļoti atkarīga no gāzes importa no Krievijas. Austrija 2020. gadā importēja aptuveni 80 % no tās kopējā gāzes importa no Krievijas salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju – 44 %. Gāze veido arī ievērojamu daļu no Austrijas enerģijas pieprasījuma (22,7 %, kas ir nedaudz mazāk par ES vidējo rādītāju – 24,4 %), galvenokārt rūpnieciskajam patēriņam un apkurei. Tomēr Austrija ir mazāk atkarīga no Krievijas naftas (10 % no tās jēlnaftas tiek importēta no Krievijas, kas ir ievērojami zem ES vidējā rādītāja – 26 %)
                  20
               . Lai mazinātu atkarību no Krievijas gāzes, būs svarīgi dažādot energoapgādi un palielināt elastīgumu un reversās plūsmas jaudu, lai nodrošinātu jau tā plašo savienojamību ar citām dalībvalstīm. Tomēr tiek ieteikts investīcijas jaunā gāzes infrastruktūrā un tīklos pēc iespējas veikt tā, lai nodrošinātu atbilstību nākotnes prasībām, sekmējot ilgtspēju ilgtermiņā, ko nākotnē nodrošinātu pārprofilēšana uz ilgtspējīgām degvielām. Atkarības no Krievijas gāzes samazināšana ietver arī ieguldījumus atjaunīgo gāzu (piemēram, atjaunīgā ūdeņraža un ilgtspējīga biometāna) ražošanā, tādējādi ļaujot aizstāt dabasgāzi, jo īpaši nozarēs un reģionos, kas ir visneaizsargātākie pret piegādes traucējumiem. Turklāt  joprojām netiek pietiekami izmantoti papildu atjaunīgie energoresursi, piemēram, ģeotermālā enerģija, un to lietošanu varētu izpētīt vairāk.

               (33)2020. gadā atjaunīgo energoresursu īpatsvars Austrijas enerģijas galapatēriņā bija 37 %, kas pārsniedz tam pašam gadam noteikto mērķi: 34 %. Atveseļošanas un noturības plānā iekļautā 2021. gada atjaunīgo energoresursu atbalsta reforma ir radījusi nepieciešamo satvaru, lai palielinātu atjaunīgo energoresursu enerģijas īpatsvaru elektroenerģijas patēriņā. Reforma ļaus līdz 2030. gadam katru gadu saražot 27 TWh elektroenerģijas no atjaunīgajiem energoresursiem un tādējādi palīdzēs sasniegt 100 % mērķi līdz 2030. gadam (no pašreizējā 81 % 2020. gadā). Tomēr ieguldījumus atjaunīgajos energoresursos kavē ilgstošā telpiskā plānošana un atļauju piešķiršanas procedūras, kas daļēji ir saistītas arī ar sarežģīto pilnvaru sadalījumu starp federālo un reģionālo pārvaldes līmeni un personāla problēmām pārvaldē. Lai pielāgotos plānotajai atjaunīgo energoresursu enerģijas ražošanas paplašināšanai, Austrija varētu apsvērt iespēju ievērojami palielināt investīcijas tīkla infrastruktūrā (piemēram, uzglabāšanā, sadalē un pārvadē) un nodrošināt šīs infrastruktūras savlaicīgu ierīkošanu. Paaugstinot energoefektivitātes mērķu vērienīgumu būvniecības un rūpniecības nozarēs, samazināsies atkarība no fosilās degvielas. Austrijas ilgtermiņa renovācijas stratēģijā ir noteikti skaidri starpposma mērķi 2050. gadam, un tās mērķis ir panākt ēku fonda dekarbonizāciju 80 % apmērā. Tās atveseļošanas un noturības plāns paātrinās pakāpenisku atteikšanos nofosilās degvielas katliem ēku sektorā un aizstās tos ar atjaunīgo energoresursu siltumapgādes tehnoloģijām vai centralizēto siltumapgādi. Tomēr Austrijas 2030. gada energoefektivitātes mērķi ir zemi, un valsts varētu paātrināt investīcijas ēku pamatīgā renovācijā, fosilās degvielas aizstāšanu ar siltumapgādi no atjaunīgajiem energoresursiem un labāku enerģijas patēriņa pārvaldību, izmantojot komunālo pakalpojumu digitalizāciju (piemēram, viedos skaitītājus un termostatus). Tajā pašā laikā turpmāki centieni dekarbonizēt rūpniecības procesus, tostarp izmantojot atjaunīgas gāzes, palīdzētu samazināt gāzes pieprasījumu un pasargāt uzņēmumus no cenu svārstībām. Lai Austrija atbilstu “Gatavi mērķrādītājam 55 %” mērķiem, būs vēl vairāk jāpalielina ieceru vērienīgums siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai un atjaunojamo energoresursu enerģijas un energoefektivitātes rādītāju paaugstināšanai.

               (34)Paātrināta pārkārtošanās uz klimatneitralitāti un atteikšanās no fosilajām degvielām vairākās nozarēs radīs ievērojamas pārstrukturēšanas izmaksas, taču, lai mazinātu pārkārtošanās sociālekonomisko ietekmi vissmagāk skartajos reģionos, Austrija var kohēzijas politikas ietvaros izmantot Taisnīgas pārkārtošanās mehānismu. Turklāt, lai uzlabotu nodarbinātības iespējas un stiprinātu sociālo kohēziju, Austrija var izmantot Eiropas Sociālo fondu Plus.

               (35)Padome ir izskatījusi 2022. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas veikto novērtējumu, un tās atzinums
                  21
                ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (36)Ņemot vērā ciešās savstarpējās saiknes starp eurozonas dalībvalstu tautsaimniecībām un to kolektīvo devumu ekonomiskās un monetārās savienības darbībā, Padome eurozonas dalībvalstīm ieteica rīkoties, tai skaitā izmantojot atveseļošanas un noturības plānus, lai īstenotu ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku. Attiecībā uz Austriju tas ir jo īpaši atspoguļots 1., 2. un 3. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Austrijai 2022. un 2023. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka 2023. gadā valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugums atbilst kopumā neitrālai politikas nostājai, ņemot vērā to, ka turpinās pagaidu un mērķorientēta atbalsta sniegšana pret energocenu kāpumu visneaizsargātākajām mājsaimniecībām un uzņēmumiem, kā arī personām, kas bēg no Ukrainas. Būt gatavai kārtējos izdevumus pielāgot mainīgajai situācijai. Palielināt publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, tostarp izmantojot ANM, RePowerEU un citus ES fondus. Laikposmā pēc 2023. gada īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli. Nodrošināt ilgtermiņa aprūpes sistēmas atbilstību un fiskālo ilgtspēju. Vienkāršot un racionalizēt fiskālās attiecības un kompetences starp valdības līmeņiem un saskaņot atbildību par finansējumu un tēriņiem. Uzlabot nodokļu struktūru, lai atbalstītu iekļaujošu un ilgtspējīgu izaugsmi.

               2.Turpināt atveseļošanas un noturības plāna īstenošanu, ievērojot Padomes 2021. gada 13. jūlija īstenošanas lēmumā iekļautos atskaites punktus un mērķrādītājus. Drīz pabeigt sarunas ar Komisiju par 2021.–2027. gada kohēzijas politikas plānošanas dokumentiem, lai sāktu to īstenošanu.

               3.Palielināt sieviešu līdzdalību darba tirgū, tostarp uzlabojot kvalitatīvus bērnu aprūpes pakalpojumus, un uzlabot darba tirgus rezultātus nelabvēlīgā situācijā esošām grupām.

               4.Samazināt vispārējo atkarību no fosilās degvielas un dažādot fosilās degvielas importu, paātrinot atjaunīgo energoresursu enerģijas un nepieciešamās infrastruktūras ieviešanu, jo īpaši vienkāršojot plānošanu un vēl vairāk racionalizējot atļauju izsniegšanas procedūras, un uzlabojot energoefektivitāti, jo īpaši rūpniecības un būvniecības nozarēs, un dažādojot energoapgādi, kā arī palielinot starpsavienojumu elastību un reversās plūsmas jaudu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu (OV L 71, 4.3.2022., 1. lpp.).

                     (5)

                        Komisijas paziņojums Padomei par Stabilitātes un izaugsmes pakta
                     vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu (COM(2020) 123 final, Briselē, 20.3.2020.).

                     (6)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi” (COM(2021) 105 final, Briselē, 3.3.2021.).

                     (7)

                        Aplēses par fiskālo nostāju un tās komponentiem šajā ieteikumā ir Komisijas aplēses, kas balstītas uz pieņēmumiem, kuri ir Komisijas 2022. gada pavasara prognozes pamatā. Komisijas vidēja termiņa potenciālās izaugsmes aplēsēs nav iekļauta to reformu pozitīvā ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var paātrināt potenciālo izaugsmi.

                     (8)

                        Nefinansē no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem.

                     (9)

                        Komisijas paziņojums Padomei “Fiskālās politikas norādes 2023. gadam” (COM(2022) 85 final, Briselē, 2.3.2022.).

                     (10)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (2021. gada 6. jūlijs) par Austrijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu (ST 10159/2021).

                     (11)

                        SWD(2022) 601 final.

                     (12)

                        Šie skaitļi atspoguļo kopš 2021. gada rudens veikto pasākumu gada budžeta izmaksu līmeni, ietverot kārtējos ieņēmumus un izdevumus, kā arī – attiecīgā gadījumā – kapitālizdevumu pasākumus.

                     (13)

                        Tiek pieņemts, ka kopējais no Ukrainas uz ES pārvietoto personu skaits līdz 2022. gada beigām pakāpeniski sasniegs 6 miljonus, un viņu ģeogrāfiskais sadalījums tiek lēsts, pamatojoties uz esošās diasporas lielumu, uzņemošās dalībvalsts iedzīvotāju skaita relatīvo apmēru un no Ukrainas pārvietoto personu faktisko sadalījumu visā ES, kāds tas bija 2022. gada martā. Budžeta izmaksas uz vienu personu aplēstas, balstoties uz Komisijas Kopīgā pētniecības centra mikrosimulācijas modeli Euromod, ņemot vērā gan naudas pārvedumus, uz kuriem šie cilvēki var būt tiesīgi, gan pabalstus natūrā, piemēram, izglītību un veselības aprūpi.

                     (14)

                        Padomes Ieteikums (2021. gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2021. gada stabilitātes programmu (OV C 304, 29.7.2021., 93. lpp.).

                     (15)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (16)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP. Tas galvenokārt ir saistīts ar gāzes stratēģiskas rezerves izveidi, kā noteikts arī stabilitātes programmā.

                     (17)

                        Negatīvs (pozitīvs) rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums (samazinājums) pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu (bremzējošu) fiskālo politiku.

                     (18)

                        Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

                     (19)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 (2021. gada 24. jūnijs), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu un Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai (OV L 231, 23.11.2021., 159. lpp.).

                     (20)

                        Eurostat (2020), Krievijas importa īpatsvars kopējā dabasgāzes un jēlnaftas importa apjomā. ES-27 vidējais rādītājs ir balstīts uz importu ārpus ES-27.

                     (21)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.