Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0229

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Ungārijas atjaunināto konverģences programmu 2004.– 2008. gadam  /* SEC/2005/0229 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 16.2.2005SEC(2005) 229 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Ungārijas atjaunināto konverģences programmu 2004.– 2008. gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Regula (EK) Nr. 1466/77 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] nosaka, ka neiesaistītajām dalībvalstīm, tas ir, tām dalībvalstīm, kuras nav pieņēmušas vienoto valūtu, ir jāiesniedz Padomei un Komisijai konverģences programmas. Saskaņā ar minētās regulas 9. pantu Padomei ir jāizvērtē visas konverģences programmas, balstoties uz novērtējumiem, kurus sagatavojusi Komisija un komiteja, kas izveidota saskaņā ar Līguma 114. pantu (Ekonomikas un finanšu komiteja). Balstoties uz Komisijas ieteikumu un pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padomei pēc programmas izvērtēšanas ir jāsniedz atzinums. Saskaņā ar minēto regulu dalībvalstīm ik gadu ir jāiesniedz savu konverģences programmu atjauninātās versijas, kuras arī Padome var izvērtēt saskaņā ar šīm pašām procedūrām.Dalībvalstis, kas pievienojās ES 2004. gada 1. maijā, nav ieviesušas vienoto valūtu, taču tām ir noteiktā laikā jāizpilda konverģences kritēriji, ieskaitot valsts finansiālā stāvokļa ilgtspējību, lai tās varētu ieviest eiro. Ņemot vērā 2004. gadā fiksēto vispārējo valsts budžeta deficītu 5.9%[2] no IKP, Padome nolēma, ka Ungārijai 5. jūlijā bija pārāk liels budžeta deficīts un ieteica novērst šo pārmērīgo budžeta deficītu vēlākais līdz 2008. gadam saskaņā ar 2004. gada maijā pieņemto konverģences programmu. Jo īpaši Ungārijai tika ieteikts „efektīvi darboties attiecībā uz pasākumiem, kas paredzēti, lai izpildītu mērķi par 2005. gada budžeta deficīta samazināšanu” un „aktīvi ieviest pasākumus, kas paredzēti 2004. gada maijā pieņemtajā konverģences programmā, jo īpaši vajadzības gadījumā būt gatavai ieviest papildu pasākumus ar nolūku izpildīt mērķi vispārējā valsts budžeta deficīta samazināšanai 2004. gadā”. Noskaidrojot, ka Ungārijas valdība laikā no 2004. gada jūlija līdz novembrim ir veikusi dažus pasākumus, Komisija uzskatīja, ka tie ir nepietiekami, lai novērstu ievērojamu novirzi no 2004. gada un 2005. gada mērķiem un kopumā raugoties no ilggadējās sakārtošanas līdz 2008. gadam. Līdz ar to tā 2004. gada 22. decembrī saskaņā ar 104. panta 8. punktu pieņēma ieteikumu Padomes lēmumam, ka, izpildot Padomes 2004. gada 5. jūlija ieteikumus, nav veikta aktīva darbība. Padome pieņēma šādu lēmumu 2005. gada 18. janvārī.Pirmā Ungārijas konverģences programma par laika periodu no 2004. līdz 2008. gadam tika iesniegta 2004. gada 13. maijā un Padome to izvērtēja 2004. gada 5. jūlijā. Tās atjauninātā versija tika iesniegta 2004. gada 1. decembrī. Komisijas dienesti ir veikuši šīs atjauninātās versijas tehnisko novērtēšanu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada rudenī sagatavoto ekonomikas prognožu rezultātus un ievērojot rīcības kodeksu[3], kopīgi pieņemto metodoloģiju prognozējamā kopprodukta novērtēšanai, 2003.–2005. gada vispārīgajās ekonomikas politikas pamatnostādnēs iekļautos ieteikumus, kā arī principus, kas noteikti Komisijas 2002. gada 27. novembra paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politikas koordinēšanas stiprināšanu[4]. Šā novērtējuma rezultātā radušies šādi secinājumi:-  Ungārijas konverģences programmas atjauninātā versija tika iesniegta 2004. gada 1. decembrī un tā aptvēra laika periodu no 2004. līdz 2008. gadam. Visumā tā atbilst prasībām attiecībā uz datiem, kas noteiktas „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Lai gan tajā ir iekļauti visi obligāti prasītie dati, primārā bilance nav aprēķināta atbilstoši vispārpieņemtajai definīcijai. Trūkst arī dažu papildu datu, kā, piemēram, ilgtermiņa veselības aprūpes izmaksas.-  Atjauninātajā versijā sniegtais makroekonomiskais scenārijs ir diezgan labvēlīgs. Tajā paredzēta saimnieciskās darbības turpmāka atveseļošanās ar pakāpenisku IKP reālo pieaugumu no 3,9% 2004. gadā līdz 4,6% 2008. gadā. Laika periodam no 2005. līdz 2006. gadam atjauninātajā versijā sniegtās prognozes ir nedaudz augstākās nekā Komisijas dienestu 2004. gada rudenī sniegtās prognozes, paredzot IKP reālo pieaugumu 4,0% 2005. gadā un 4,2% 2006. gadā salīdzinājumā ar 3,7% un 3,8%. Tāpat Komisija nav sniegusi prognozes citiem gadiem, taču atjauninātajā versijā dotās pieauguma prognozes pārējiem gadiem arī šķiet optimistiskas. Saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem, kas izmanto kopīgi pieņemto metodoloģiju programmas rādītājiem, reālais IKP pieaugums laika periodā no 2007. līdz 2008. gadam būtu augstāks par iespējamo pieaugumu. Attiecīgā kopprodukta atšķirība samazinās vidēji no nedaudz vairāk līdz nedaudz mazāk par –1% laika periodā no 2004. līdz 2006. gadam. 2007. un 2008. gadam tas krasi nokrīt gandrīz līdz nullei.-  Paredzēts, ka atjaunotais deflācijas process, kas tika uzsākts 2004. gada otrajā pusgadā, turpināsies visas programmas laikā un līdz 2008. gadam inflācija samazināsies līdz 3%. Procentu likmes prognozes programmā šķiet diezgan labvēlīgas. To sasniegšanai būs nepieciešami apstākļi ar daudz lielāku uzticību, kam raksturīga ievērojami zemāka inflācija par pašreizējo, labākas budžeta un esošo kontu bilances, kā arī atgūta tirgus dalībnieku uzticība euro ieviešanas stratēģijai. Atjauninātajā versijā saglabājas mērķis ieviest euro 2010. gadā.-  Eiropas Statistikas biroja 2004. gada 23. septembra lēmums pieļauj pagaidu pārklasifikāciju līdz 2007. gada martam valsts finansēto pensiju fondu budžeta iesniegšanai vispārējā valsts budžeta ietvaros. Ungārijas varas iestādes nolēma izmantot šo iespēju un iesniedza vispārējā valsts budžeta rādītājus, izņemot valsts finansējuma slogu, ko radījusi 1998. gada pensiju reforma. Salīdzinājumā ar 2004. gada maija programmu šī pārklasifikācija samazina ikgadējos deficīta rādītājus par 0,8–1% laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam. Lai salīdzinātu ar iepriekšējo programmu un Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozēm, kā arī pieņemot, ka 2008. gada galamērķa sasniegšanai šī pārklasifikācija neko nedos, novērtējumā ir izmantoti rādītāji gan ar šādu pensijas reformas radītu slogu, gan bez tā.-  Atjauninātajā versijā tiek prognozēts šāds vispārējā valsts budžeta deficīts: 4,5% no IKP 2004. gadā, 3,8% 2005. gadā, 3,1% 2006. gadā, 2,4% 2007. gadā un 1,8% no IKP 2008. gadā. (Iekļaujot pensijas reformas radīto slogu, prognozētā vispārējā valsts budžeta deficīta virzība būtu 5,3%, 4,7%, 4,1%, 3,4% un 2,8% no IKP laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam, līdz ar to tas saglabā plānoto pārmērīgā deficīta samazināšanas datumu.) Ņemot vērā ievērojamo novirzi no 2004. gada mērķa par 4,6% no IKP, ieskaitot pensijas reformas slogu, kas iekļauta maijā pieņemtajā konverģences programmā, atjauninātajā versijā novērtētais kopprodukts 4,5% no IKP (5,3% no IKP, ieskaitot pensijas reformas radīto slogu), kas ir saskaņā ar pārskatīto mērķi, maina 2004. gada maijā pieņemtajā programmā noteikto noregulēšanas gaitu par daudz lineārāku konsolidācijas tendenci līdz programmas perioda beigām. Pēc novērtētās konsolidācijas 0,9 procentu punktu apmērā no IKP 2004. gadā, tā tagad paredz ikgadējo noregulēšanu par apmēram 0,6–0,7 procentu punktiem atlikušajos gados sākotnēji plānotās ikgadējās noregulēšanas 0,5 procenta punkta vietā. Atjauninātajā versijā ir saglabāta konsolidācijas stratēģija, kas balstās uz izdevumu attiecības samazināšanu (no 44,8% no IKP 2004. gadā uz 43,4% 2008. gadā), kuru paredzēts atbalstīt ar strukturālām reformām, un daudz mērenāku ieņēmumu attiecības samazināšanos. Visizteiktākais izmaksu samazinājums notiktu 2005. gadā. Taču tas galvenokārt balstās uz 0,5 procentu punktu samazinājumu procentu maksājumu slogam un izdevumu samazinājumu par 1,7 procentu punktiem valsts ieguldījumiem. Šo lielo valsts ieguldījumu samazinājumu 2005. gadā daļēji kompensēs lielākas investīcijas nākamajos gados, kas radīs samazinājumu par 0,6 procentu punktiem valsts ieguldījumu attiecībā laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam. Samazinājumu valsts ieguldījumos kompensētu paaugstināts atbalsts PP projektiem. Primārais deficīts pēc uzlabojuma par 1,2 procentu punktiem 2004. gadā rādītu ikgadējo samazinājumu 0,3–0,4 procentu punktu apmērā pārējo gadu laikā, tā ka, ieskaitot pensiju reformas slogu, tiktu sasniegts neliels pārsniegums 2008. gadā, kad Eiropas Statistikas biroja noteiktais pārejas periods līdz šīs budžeta pozīcijas pārskatu iesniegšanai 2007. gada martā būtu jau beidzies.-  Programmā aprakstīto noregulēšanas gaitu un jo īpaši jauno deficīta mērķi 2005. gadam 3,8% no IKP (4,7% no IKP ieskaitot, pensiju reformas slogu) var uzskatīt par pieņemamu, lai samazinātu pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2008. gadam ar nosacījumu, ka šo procesu atbalsta ar pietiekamiem pasākumiem. Taču galamērķis 2,8%[5] no IKP dod tikai nelielu drošības rezervi, kuru var vēl vairāk samazināt pārmaiņas sākuma pozīcijā, jo vēl joprojām ir dažas neskaidrības saistībā ar 2004. gada budžeta izpildi.[6] Turklāt, budžeta izpilde laika posmā no 2005. līdz 2008. gadam var izrādīties vēl sliktāka nekā prognozēts. (i) Tas, ka makroekonomiskais scenārijs ir pārāk labvēlīgs, norāda, ka ieņēmumi var izrādīties zemāki un izmaksas augstākas nekā plānots. Kā ierosina Komisijas dienestu 2004. gada rudenī veiktās prognozes (kas prognozē 5,2% no IKP 2005. gadam un 4,7% no IKP 2006. gadam, ieskaitot pensijas reformas slogu, vai 4,3% un 3,7% no IKP bez šī sloga), budžeta deficīta samazināšanas mērķu sasniegšana 2005. un 2006. gadā šķiet pakļauta zināmiem riskiem. 2005. gada prognozēs ir ņemts vērā, ka valsts ir izveidojusi “ārkārtas situācijas” rezervi 0,5% no IKP pret iespējamiem nepareizi izvirzītiem mērķiem 2005. gadam. Lai gan šādas rezerves esība ir vēlama, tai piešķirtā summa šķiet nepietiekama, ņemot vērā riskus, kas saistīti ar 2005. gada budžetu. Turklāt pastāv bažas, ka šīs rezerves varētu tikt izmantotas pārāk ātri jau gada sākumā, samazinot stimulu precīzi realizēt 2005. gada budžetu. Ja netiks sasniegti 2005. un 2006. gada mērķi, 2007. un 2008. gadā būs jāveic vēl lielāka noregulēšana. (ii) Iespējamie PVN likmju samazinājumi esošo nodokļu reformu ietvaros varētu palielināt risku attiecībā uz ieņēmumiem, pat ja tos kompensē ar citu likmju pieaugumu; līdz ar to tā ieviešanas laiks būtu rūpīgi jāapsver un tam būtu jābūt atkarīgam no pilnīgas deficīta samazināšanas mērķu izpildes. (iii) Tādu plānoto reformas pasākumu ieviešana, kuri rada pamatu nākotnes izmaksu samazināšanai, vēl nav garantēta. Turklāt vairums 2005. gada budžetā ietvertie izmaksu samazināšanas pasākumi netiek atbalstīti ar vispusīgām reformām. (iv) Atjauninātajā versijā tie sniegtie pieņēmumi par procentu likmēm, kuri ir atkarīgi no turpmākās uzticības atgūšanas, var nerealizēties turpmākajos gados, ja ir tik labvēlīgi laika termiņi. (v) Šķita arī, ka PVN atmaksu, kas tiek veikta no 2004. gada saimnieciskās darbības, nevar pilnībā laicīgi izmaksāt, lai izvairītos no 2005. gada budžeta (kam pamatā ir uzkrājumi) apgrūtināšanas, taču varas institūcijas ir veikušas nepieciešamos pasākumus, lai paātrinātu šo atmaksu tā, lai tas neatstātu iespaidu uz 2005. gada budžetu. No otras puses, šī pastiprinātā kontrole PVN atmaksai, kas sākās 2004. gada beigās, varētu palīdzēt samazināt plānoto PVN ieņēmumu deficītu, kas tiek uzskatīts par pozitīvu risku.-  Ņemot vērā šo novērtējumu, pastāv risks, ka budžeta izpilde varētu būt sliktāka, nekā prognozēts atjauninātajā versijā. Bez tam, lai gan programmā iezīmēta visai pieņemama noregulēšanas gaita, šķiet, ka programmā izklāstītie pasākumi neatbilst šai gaitai un līdz ar to nevar nodrošināt deficīta samazināšanu (ieskaitot pensiju reformas slogu) zem 3% no IKP līdz 2008. gadam. Lai atbalstītu šādu noregulēšanas gaitu, jāveic papildu pasākumi. Jo īpaši svarīgi šķiet izpildīt jauno 2005. gada mērķi, kurš, ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, ietvertu nosacījumu, ka jāveic papildu pasākumi vismaz 0,5 procentu punkta sasniegšanai.-  Plānots, ka parāda attiecība, kura pieauga līdz 57,3% no IKP 2004. gadā (59,9% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu), pakāpeniski atkal samazināsies, sākot ar 2005. gadu, pateicoties nepārtrauktam vispārējā valsts budžeta deficīta samazinājumam un procentu sloga samazinājumam uz parāda uzkrājumu. Paredzēts, ka tas nokritīsies zem 50% no IKP 2008. gadā (vai sasniegs nedaudz virs 53% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu). Plānots, ka šo samazinājumu atbalstīs pārmaiņas parādu vadības stratēģija, kas ļaus ietaupīt uz procentu izmaksām. Ar parāda attiecību saistītie riski atbilst tiem, kas saistīti ar deficīta prognozēm.-  2004. gada maija konverģences programmā ir izklāstītas strukturālās reformas (jo īpaši valsts pārvaldes, izglītības un veselības aprūpes jomās), lai atbalstītu izmaksu kontroli, kas ir pamatā tās stratēģijai. 2005. gada budžetā ir iekļauti vairāki pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot darbības efektivitāti centrālajā valsts sektorā. Tomēr tie neatbilst maija programmas ambiciozajiem plāniem. Lai gan atjauninātajā versijā ir diezgan sīki izklāstīti specifiski plānotie reformas ieviešanas soļi, tā neapraksta sagaidāmos rezultātus, kā arī to ieviešanas stadiju. Tas ļauj secināt, ka visaptverošākas reformas veselības un izglītības jomās patiešām tiks atliktas uz laiku pēc 2006. gada vēlēšanām, kā to jau norādījusi valdība.-  Šķiet, ka Ungārijai pastāv zināms risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, ņemot vērā prognozētās budžeta izmaksas saistībā ar sabiedrības novecošanos. Daļēji riski ir saistīti ar neskaidrību attiecībā uz ilgtermiņa budžeta tendencēm, jo trūkst informācijas par veselības aprūpes izmaksu prognozēm. Reformētā pensiju sistēma, ieskaitot fondētās pensiju sistēmas ieviešanu, ļauj konsekventi ierobežot novecošanās ietekmi uz budžetu un samazināt valsts budžeta ilgtspējības riskus. Tomēr obligāti jāievieš citas reformas, jo īpaši veselības aprūpes jomā, kā arī noteikti jāievieš plānotā budžeta konsolidācija vidējā termiņā.-  Atjauninātajā versijā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valsts ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Tika ieteikts samazināt vispārējā valsts budžeta deficītu „ticamā un ilgtspējīgā veidā, veicot daudzgadēju plānošanu saskaņā ar lēmumiem, kurus Padome pieņem, veicot budžeta uzraudzību.” Tomēr Ungārija nav izpildījusi Padomes 2004. gada 5. jūlija 104. panta 7. punkta ieteikumus saskaņā ar pārmērīga deficīta procedūru, kā to Padome nolēma 2005. gada 18. janvārī, pamatojoties uz Līguma 104. panta 8. punktu. Atjauninātajā versijā saglabājas daudzgadēju plāns pārmērīga deficīta samazināšanai līdz 2008. gadam, lai gan pastāv risks, ka budžeta izpilde būs sliktāka nekā prognozēts.-  Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un saskaņā ar Padomes ieteikumiem, kas izteikti saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Ungārijai būtu (i) jāveic pasākumi vidējā termiņā, lai samazinātu deficītu (ieskaitot pensiju reformas slogu) zem 3% no IKP līdz 2008. gadam ticamā un ilgtspējīgā veidā, jo īpaši ieviešot papildu pasākumus, lai izpildītu jauno noregulēšanas gaitu, ieskaitot jauno deficīta mērķi 3,8% no IKP (4,7% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu) 2005. gadā un izmantojot ikvienu iespēju fiskālās noregulēšanas paātrināšanai; (ii) jāpanāk, lai visu nodokļu samazinājumu laika termiņi un ieviešana būtu atkarīga no to deficīta mērķu izpildes, kas noteikti 2004. gada decembrī iesniegtajā konverģences programmas atjauninātajā versijā; (iii) jāvirza paredzētās reformas valsts pārvaldes, veselības un izglītības sistēmu jomā ar mērķi arī uzlabot valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā.Balstoties uz šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto ieteikumu attiecībā uz Padomes atzinumu par Ungārijas atjaunināto konverģences programmu un tās iesniegšanu Padomei.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Ungārijas atjaunināto konverģences programmu 2004.– 2008. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[7], un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.1.  Padome [2005. gada 8. martā] izvērtēja Ungārijas atjaunināto konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2004. gada līdz 2008. gadam. Programma visumā atbilst tām prasībām attiecībā uz datiem, kas noteiktas „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Lai gan tajā ir iekļauti visi obligāti prasītie dati, primārā bilance nav aprēķināta atbilstoši vispārpieņemtajai definīcijai. Trūkst arī dažu papildu datu, kā, piemēram, ilgtermiņa veselības aprūpes izmaksas. Līdz ar to Ungārijai tiek lūgts veikt attiecīgās korekcijas, lai būtu ievērotas rīcības kodeksa prasības.2.  Atjauninātās versijas pamatā esošajā makroekonomikas scenārijā tiek lēsts, ka reālais IKP pakāpeniski pieaugs no 3,9% 2004. gadā līdz 4,6% līdz programmas perioda beigām. Balstoties uz pašreiz pieejamo informāciju, šķiet, ka šis scenārijs atspoguļo diezgan ticamus pieņēmumus attiecībā uz izaugsmi. Gan prognozētais pieaugums 2005. un 2006. gadā, gan prognozētā pieauguma attīstība vidējā termiņā šķiet pārāk augsta. Atjauninātajā versijā iekļautās inflācijas prognozes šķiet samērā ticamas.3.  2004. gada 5. jūlijā Padome nolēma, ka Ungārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts un ieteica veikt pasākumus tā samazināšanai līdz 2008. gadam. Atjauninātajā versijā tiek prognozēta šāda budžeta deficīta gaita: 4,5% no IKP 2004. gadā, 3,8% 2005. gadā, 3,1% 2006. gadā, 2,4 2007. gadā un 1,8% no IKP 2008. gadā. Šie skaitļi atspoguļo Eiropas Statistikas biroja 2004. gada 23. septembra lēmumu, kas pieļauj pagaidu pārklasifikāciju valsts finansēto pensiju fondu budžeta iesniegšanai vispārējā valsts budžeta ietvaros līdz 2007. gada martam. Ungārijas varas iestādes nolēma izmantot šo iespēju un iesniedza vispārējā valsts budžeta rādītājus, izņemot valsts finansējuma slogu, ko radījusi 1998. gada pensiju reforma. Saskaņā ar šiem rādītājiem vispārējā valsts budžeta deficīta virzība būtu 5,3%, 4,7%, 4,1%, 3,4% un 2,8 no IKP laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam; līdz ar to tas saglabā plānoto pārmērīgā deficīta samazināšanas datumu. Lai salīdzinātu ar maijā iesniegto konverģences programmu un Komisijas dienestu 2004. gada rudenī sagatavotajām prognozēm, šajā atzinumā tiek minēti ne tikai noregulētie rādītāji, bet arī rādītāji bez pensiju reformas sloga. Pēc novērtētās konsolidācijas 0,9 procentu punktu apmērā no IKP 2004. gadā, atjauninātā versija paredz ikgadējo noregulēšanu par apmēram 0,6–0,7 procentu punktiem atlikušajos gados. Atjauninātās versijas pamatā ir konsolidācijas stratēģija, kas balstās uz izdevumu attiecības samazināšanu, kuru paredzēts atbalstīt ar strukturālām reformām, un daudz mērenāku ieņēmumu attiecības samazināšanos. Visizteiktākais izmaksu samazinājums notiktu 2005. gadā, kas galvenokārt balstās uz 0,5 procentu punktu samazinājumu procentu maksājumu slogam un izdevumu samazinājumu par 1,7 procentu punktiem valsts ieguldījumiem. Samazinājumu valsts ieguldījumos kompensētu paaugstināts atbalsts PP projektiem. Sīkāka informācija par prognozētajiem laika termiņiem un pārējo gadu izmaksu samazināšanas pasākumu apjomu nav sniegta. Primārā deficīta noregulēšanas gaita būtu līdzība vispārējā valsts budžeta deficīta samazināšanas gaitai. Primārais deficīts tiktu pārvērsts par nelielu pārsniegumu 2008. gadā.4.  Programmā aprakstīto noregulēšanas gaitu un jo īpaši jauno deficīta mērķi 2005. gadam 3,8% no IKP (4,7% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu) un 2,8% no IKP 2008. gadā, ieskaitot pensiju reformas slogu, var uzskatīt par pieņemamu, lai samazinātu pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2008. gadam ar nosacījumu, ka šo procesu atbalsta ar pietiekamiem pasākumiem. Taču galamērķis 2,8% no IKP (ieskaitot pensiju reformas slogu) dod tikai nelielu drošības rezervi, kuru var vēl vairāk samazināt izmaiņas sākuma pozīcijā, jo vēl joprojām ir dažas neskaidrības saistībā ar 2004. gada budžeta izpildi[8]. Budžeta prognozes programmā šķiet pārāk labas: (i) Tas, ka makroekonomiskais scenārijs ir pārāk labvēlīgs, norāda, ka ieņēmumi var izrādīties zemāki un izmaksas augstākas nekā plānots. Kā ierosina Komisijas dienestu 2004. gada rudenī veiktās prognozes, budžeta deficīta samazināšanas mērķu sasniegšana 2005. un 2006. gadā šķiet pakļauta zināmiem riskiem. 2005. gada prognozēs ir ņemts vērā, ka valsts ir izveidojusi „ārkārtas situācijas” rezervi 0,5% no IKP pret iespējamiem nepareizi izvirzītiem mērķiem 2005. gadam. Lai gan šādas rezerves esība ir vēlama, tai piešķirtā summa šķiet nepietiekama, ņemot vērā riskus, kas saistīti ar 2005. gada budžetu. Turklāt pastāv bažas, ka šīs rezerves varētu tikt izmantotas pārāk ātri jau gada sākumā, samazinot stimulu precīzi realizēt 2005. gada budžetu. Ja netiks sasniegti 2005. un 2006. gada mērķi, 2007. un 2008. gadā būs jāveic vēl lielāka noregulēšana. (ii) Izdevumu samazināšana 2005. gadā un vēlāk ir pakļauta riskiem, par cik 2005. gada budžetā iekļautie reformas pasākumi var netikt pilnībā ieviesti, turklāt tie nav iekļauti visaptverošā reformas stratēģijā. (iii) Atjauninātajā versijā sniegtie pieņēmumi par labvēlīgu procentu likmi, kuri ir atkarīgi no turpmākās uzticības atgūšanas, arī norāda uz risku saistībā ar budžetu. (iv) Pastāv arī bažas par ieņēmumu un izdevumu mērķu ticamību, jo iepriekšējos gados uzstādītie mērķi lielā mērā netika izpildīti. Turklāt, iespējamie PVN likmju samazinājumi esošo nodokļu reformu ietvaros varētu palielināt risku attiecībā uz ieņēmumiem, pat ja tos kompensē ar citu likmju pieaugumu; tā ieviešanas laiks būtu rūpīgi jāapsver un tam būtu jābūt atkarīgam no pilnīgas deficīta samazināšanas mērķu izpildes. (v) Riska aspekts ir arī tas, ka PVN atmaksa saistībā ar 2004. gada saimniecisko darbību ir novēlota, taču varas institūcijas ir veikušas nepieciešamos pasākumus, lai paātrinātu šo atmaksu tā, lai tas neatstātu iespaidu uz 2005. gada budžetu. No otras puses, šī pastiprinātā kontrole PVN atmaksai, kas sākās 2004. gada beigās, varētu palīdzēt samazināt plānoto PVN ieņēmumu deficītu, kas tiek uzskatīts par pozitīvu risku.5.  Ņemot vērā šo novērtējumu, pastāv risks, ka budžeta izpilde varētu būt sliktāka, nekā prognozēts atjauninātajā versijā. Bez tam, lai gan programmā iezīmēta visai pieņemama noregulēšanas gaita un jo īpaši jaunais deficīta mērķis 2005. gadam 3,8% no IKP (4,7% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu), lai samazinātu pārmērīgo deficītu līdz 2008. gadam, šķiet, ka finansiālā pozīcija programmā ir nepietiekama, lai īstenotu šo gaitu un līdz ar to nevar nodrošināt deficīta samazināšanu zem 3% no IKP līdz 2008. gadam. Lai šī noregulēšanas gaita būtu ticama, jāveic papildu pasākumi. Jo īpaši svarīgi ir izpildīt jauno 2005. gada mērķi. Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, jāveic papildu pasākumi vismaz 0,5 procentu punkta sasniegšanai.6.  Parāda attiecība ir lēsta 57,3% apmērā no IKP 2004. gadā (tā sasniegtu 59,9% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu, tikai nedaudz zem Līgumā noteiktā 60% no IKP līmeņa). Programmā paredzēts, ka parāda attiecība samazināsies par apmēram 7 procentu punktiem visas programmas periodā. Ar parāda attiecību saistītie riski atbilst tiem, kas saistīti ar deficīta prognozēm.7.  Šķiet, ka Ungārijai pastāv zināms risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, ņemot vērā prognozētās budžeta izmaksas saistībā ar sabiedrības novecošanos. Daļēji riski ir saistīti ar neskaidrību attiecībā uz ilgtermiņa budžeta tendencēm, jo trūkst informācijas par veselības aprūpes izmaksu prognozēm. Programmā izklāstītā stratēģija galvenokārt balstīta uz budžeta konsolidāciju tuvākajos gados un papildu reformas pasākumiem, kas jāievieš nākotnē. Reformētā pensiju sistēma, ieskaitot fondētās pensiju sistēmas ieviešanu, ļauj konsekventi ierobežot novecošanās ietekmi uz budžetu un samazināt valsts budžeta ilgtspējības riskus. Tomēr obligāti jāievieš citas reformas, jo īpaši veselības aprūpes jomā, kā arī noteikti jāievieš plānotā budžeta konsolidācija vidējā termiņā.8.  Programmā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valsts ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Tika ieteikts samazināt vispārējā valsts budžeta deficītu „ticamā un ilgtspējīgā veidā, veicot daudzgadu plānošanu saskaņā ar lēmumiem, kurus Padome pieņem, veicot budžeta uzraudzību.” Tomēr Ungārija nav izpildījusi Padomes 2004. gada 5. jūlija 104. panta 7. punkta ieteikumus saskaņā ar pārmērīga deficīta procedūru, kā to Padome nolēma 2005. gada 18. janvārī, pamatojoties uz Līguma 104. panta 8. punktu. Atjauninātajā versijā saglabājas daudzgadu plāns pārmērīga deficīta samazināšanai līdz 2008. gadam, lai gan pastāv risks, ka budžeta izpilde būs sliktāka nekā prognozēts.* * *Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un saskaņā ar Padomes ieteikumiem, kas izteikti saskaņā ar 104. panta 7. punktu [2005. gada 8. martā], Padome atzīst, ka Ungārijai būtu:(i) jāveic pasākumi vidējā termiņā, lai samazinātu deficītu, ieskaitot pensiju reformas slogu, zem 3% no IKP līdz 2008. gadam ticamā un ilgtspējīgā veidā, jo īpaši ieviešot papildu pasākumus, lai izpildītu jauno noregulēšanas gaitu, ieskaitot jauno deficīta mērķi 3,8% no IKP (4,7% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu) 2005. gadā un 2,8% no IKP, ieskaitot pensiju reformas slogu, 2008. gadā, un izmantojot ikvienu iespēju fiskālās noregulēšanas paātrināšanai;(ii) jāpanāk, lai visu nodokļu samazinājumu laika termiņi un ieviešana būtu atkarīga no deficīta mērķu izpildes, kas noteikti 2004. gada decembrī iesniegtajā konverģences programmas atjauninātajā versijā;(iii) jāvirza paredzētās reformas valsts pārvaldes, veselības un izglītības sistēmu jomā ar mērķi arī uzlabot valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā.Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Faktiskais IKP (izmaiņas%) | KP XII 2004 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | 4,3 | 4,6 |KOM | 3,9 | 3,7 | 3,8 | n. . | n. p. |KP V 2004 | 3,3–3,5 | 3,5–4,0 | apm.4 | apm.3,5 | apm.3,0 |PCI inflācija (%) | KP XII 2004 | 6,8 | 4,5 | 4,0 | 3,5 | 3,0 |KOM | 6,9 | 4,6 | 4,2 | n. p. | n. p. |KP V 2004 | apm.6,5 | apm.4,5 | apm.4 | apm.3,5 | apm.3 |Valsts bilance (% no IKP) | KP XII 2004 noregulētā 1 | –4,5 | –3,8 | –3,1 | –2,4 | v1,8 |nenoregulētā | –5,3 | –4,7 | –4,1 | –3,4 | –2,8 |KOM | –5,5 | –5,2 | –4,7 | n. p. | n. p. |KP V 2004 | –4,6 | –4,1 | –3,6 | –3,1 | –2,7 |Primārā bilance (% no IKP) | KP XII 2004 noregulētā 1 nenoregulētā | –0,3 –1,1 | 0,0 –0,9 | 0,3 –0,7 | 0,7 –0,3 | 1,1 0,1 |KOM | –1,1 | –1,2 | –1,1 | n. p. | n. p. |KP V 2004 | –0,5 | –0,2 | 0,1 | 0,3 | 0,4 |Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP XII 2004 noregulētā 1 | 57,3 | 55,3 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |nenoregulētā | 59,9 | 58,6 | 56,8 | 54,9 | 53,2 |KOM | 59,7 | 59,5 | 58,9 | n. p. | n. p. |KP V 2004 | 59,4 | 57,9 | 56,8 | 55,6 | 53,7 |Piezīme: 1 Eiropas Statistikas biroja 2004. gada 23. septembra lēmums pieļauj pagaidu pārklasifikāciju valsts finansēto pensiju fondu budžetu iesniegšanai vispārējā valsts budžeta ietvaros līdz 2007. gada martam. Ungārijas varas iestādes nolēma izmantot šo iespēju un iesniedza budžeta deficīta rādītājus, atņemot no valsts budžeta deficīta valsts finansējuma slogu, ko radījusi 1998. gada pensiju reforma. Salīdzinājumā ar 2004. gada maija programmu šī pārklasifikācija samazina ikgadējos deficīta rādītājus par 0,8–1 procentu punktam laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam. Lai salīdzinātu ar iepriekšējo programmu un Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozēm, kā arī pieņemot, ka 2008. gada galamērķa sasniegšanai šī pārklasifikācija neko nedos, ir uzrādīti gan noregulētie, gan arī nenoregulētie rādītāji. Avoti: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 02.08.1997. Visi dokumenti, uz kuriem dotas atsauces šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Tas balstījās uz Komisijas 2004. gada pavasara ekonomikas prognozēm, kurās tika ņemti vērā Ungārijas 2004. gada martā sniegtie dati. 2004. gada septembra paziņojums mainīja vispārējā valsts budžeta deficīta pieaugumu no 5,9% no IKP uz 6,2% 2003. gadam.[3] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu, ko ECOFIN ir apstiprinājusi 10. 07. 2001.[4] KOM (2002) 668, 27. 11. 2002.[5] Šis rādītājs atkal ietver pensiju reformas slogu, jo šīs pozīcijas neiekļaušana ir iespējama tikai līdz 2007. marta budžeta iesniegšanai.[6] Atšķirība starp datiem, kas balstās uz skaidru naudu un uzkrājumiem, vēl joprojām nav zināma. Sakarā ar iemesliem, kas saistīti ar pievienošanos ES, jo īpaši izmaiņām PVN iekasēšanā importētajām precēm ES dalībvalstu starpā, tika pieņemts, ka šī atšķirība ir neparasti augsta 2004. gadā, svārstoties starp 1,2 –1,4 procentu punktiem. Tomēr pastāv norēķinu neskaidrības saistībā ar lauksaimniecības subsīdiju maksājumiem un 13. algas izmaksu valsts ierēdņiem. Līdz ar to atšķirība starp skaidras naudas un uzkrājumu norēķiniem var izrādīties zemāka, tādejādi palielinot ar uzkrājumiem saistīto deficītu 2004. gadā. Ja PVN atmaksa tiek paātrināta saskaņā ar Ungārijas varas institūciju norādēm, tā var palielināt (ar uzkrājumiem saistīto) 2004. gada deficītu par gandrīz 0,7 procentu punktiem.[7] OV L 209, 02. 08. 1997, 1. lpp. Šajā tekstā minētie dokumenti atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[8] Pastāv norēķinu neskaidrības saistībā ar lauksaimniecības subsīdiju maksājumiem un 13. algas izmaksu valsts ierēdņiem, kas varētu samazināt atšķirību starp ar skaidru naudu un uzkrājumiem saistīto deficītu, tādējādi palielinot ar uzkrājumiem saistīto deficītu 2004. gadā. Ja PVN atmaksa tiek paātrināta saskaņā ar Ungārijas varas institūciju norādēm, tā var palielināt 2004. gada deficītu par gandrīz 0,7 procentu punktiem.