Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0148

Ieteikums Padomes Atzinums saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punktu par atjaunināto Somijas stabilitātes programmu 2004. – 2008. gadam  /* SEC/2005/0148 galīgā redakcija */

	Briselē, 2.2.2005SEK(2005)148 galīgaisIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punktu par atjaunināto Somijas stabilitātes programmu 2004. – 2008. gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] nosaka, ka iesaistītajām dalībvalstīm, tas ir, tām dalībvalstīm, kas pieņēmušas vienoto valūtu, līdz 1999. gada 1. martam Padomei un Komisijai jāiesniedz stabilitātes programmas. Saskaņā ar šīs Regulas 5. pantu katra stabilitātes programma bija jāpārbauda Padomei, balstoties uz novērtējumiem, ko sagatavojusi Komisija un ar Līguma 114. pantu izveidotā komiteja (Ekonomikas un finanšu komiteja). Saņēmusi Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padome pēc programmas pārbaudīšanas sniedza atzinumu. Saskaņā ar šo Regulu dalībvalstīm ik gadu jāiesniedz savu stabilitātes programmu atjauninājumi, kurus Padome var izskatīt saskaņā ar tiem pašiem procedūru noteikumiem.Savu pirmo stabilitātes programmu, kas attiecās uz 1998. – 2002. gadu, Somija iesniedza 1998. gada 7. septembrī, un Padome to novērtēja 1998. gada 12. oktobrī. Ik pēc gada tika iesniegti atjauninājumi. Jaunāko stabilitātes programmas atjauninājumu Somija iesniedza 2004. gada 2. decembrī. Komisijas dienesti ir veikuši šā atjauninājuma tehnisko analīzi, ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomisko prognožu rezultātus un ņemot vērā rīcības kodeksu[2], kopīgi pieņemto metodiku potenciālā kopprodukta un cikliski koriģēto bilanču novērtēšanai, ieteikumus ekonomikas politikas vispārīgajās pamatnostādnēs 2003.–2005. gadam un Komisijas 2002. gada 27. novembra paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politikas koordinācijas stiprināšanu[3]. Šī analīze pamato šādu novērtējumu.-  Somijas valdība 2004. gada 2. decembrī apstiprināja atjauninātu stabilitātes programmu un to, tāpat kā iepriekšējos atjauninājumus, informēšanas nolūkā iesniedza parlamentam. Šis stabilitātes programmas atjauninājums attiecas uz laiku no 2004. gada līdz 2008. gadam. Programmā kopumā gan ievērots rīcības kodekss, taču pamatpieņēmumos trūkst dažu mainīgo lielumu.-  Programmā sniegtajā makroekonomiskajā scenārijā paredzēts, ka 2004. gadā ekonomika, pastāvot lielam iekšzemes pieprasījumam, pieaugs vairāk nekā par 3 %, bet 2005. gadā augšanas temps nedaudz atslābs – būs tikai 2,8 %. Šķiet, ka programmas perioda vidējā izaugsme – apmēram 2,5 % gadā – rēķināta piesardzīgi. Īstermiņa prognoze ir mazliet zemāka par Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozi, un arī vidēja termiņa aprēķini, kas balstīti uz programmā ierakstītajiem potenciālajiem rezultātiem, ir zemāki, nekā izaugsmes potenciālu vērtē Komisijas dienesti.-  Budžeta politikā valdības galvenais mērķis ir uzturēt valsts un pašvaldību finanses tuvu līdzsvaram. Sociālās nodrošināšanas fondos regulāri ir pārpalikums, un valsts kopējā bilancē katru gadu vajadzētu būt pārpalikumam gandrīz 2 % apjomā no IKP. Pirmsvēlēšanu perioda beigās 2007. gadā saskaņā ar šo politiku centrālās valdības finansēs nacionālo kontu izteiksmē šis līdzsvars jāatjauno. Lai būt vieglāk sasniegt šo mērķi, 2003. gada maijā valdība apstiprināja gada izdevumu griestus 2004. – 2007. gadam. Pamatojoties uz šiem ierobežojumiem, šā perioda laikā centrālās valdības kopējos izdevumus reālajā izteiksmē ir atļauts palielināt gandrīz par vienu procentu gadā. Tā kā lielākā izdevumu pieauguma daļa ir novirzīta uz 2004. gadu, pirmsvēlēšanu perioda vēlākajā daļā manevriem griestu robežās paliek mazāk vietas. Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, aplēsēs par valsts budžeta pārpalikumu 2004. – 2007. gadā tikpat kā nekas nav mainīts.-  Lai gan Somija ir apņēmusies uzturēt labvēlīgu publiskā sektora budžeta atlikumu, iespējams, ka budžeta rezultāti būs sliktāki nekā rēķināts, jo, atjauninājumā atspoguļojot budžeta pamattendences, tikai daļēji ierēķināts nodokļu samazinājums par 1,7 miljardiem EUR, t.i., 1,2 % no IKP, kas papildina 2004. gada novembra beigās uz divarpus gadiem noslēgto visaptverošo vienošanos par algām. Nav ziņots, ka 2005.–2007. gadā būtu plānots samazināt izdevumus, tāpēc, ja vien netiks veikti kādi ieņēmumu palielināšanas pasākumi, centrālās valdības budžeta deficīts no 2005. līdz 2007. gadam būs augstāks, nekā programmā minēts, līdz ar to mazāks būs valdības kopējo finanšu pārpalikums. Valdība lēš, ka 2007. gadā pakete „vienošanās par algām plus nodokļu pazemināšana” valsts kopējās bilances pārpalikumu būs samazinājusi par 0,3 procentu punktiem – apmēram līdz 1,9 % no IKP. Tomēr valdība cer, ka šī pakete, paaugstinot izaugsmes potenciālu un paplašinot jaunu darba vietu radīšanu, pastiprinās ekonomikas dinamiskumu un šādi vairos ieņēmumu palielināšanas iespējas. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, ar programmas nostādni attiecībā uz budžetu pietiek, lai 2004.–2008. gadā saglabātu Stabilitātes un izaugsmes paktā ierakstīto vidēja termiņa mērķi – līdzsvaram tuvu stāvokli. Tas arī dod pietiekamu drošības rezervi, lai normālās makroekonomiskās svārstības 2004. – 2008. gadā nepārsniegtu budžeta deficīta slieksni 3 % no IKP.-  Prognozēts, ka valsts kopējā parāda attiecība saglabāsies krietni zem 60 % no IKP un visā programmas periodā tieksies uz leju. Pašreizējā programmā plānots, ka parāda attiecība, kas 2004. gadā pēc aplēsēm bijusi 44,6 % no IKP, 2008. gadā būs nokritusies apmēram līdz 41 %. Salīdzinot ar iepriekšējo programmas atjauninājumu, pašreizējā programmā lēsts, ka, sākot ar 2005. gadu, valsts parāda attiecība pret IKP būs izteikti zemāka, jo nominālais IKP pieaugums būs augstāks, centrālās valdības aizņēmumu līmenis zemāks, procentu maksājumi zemāki un nodokļu ieņēmumi augstāki. Iepriekšējā programmā bija lēsts, ka 2004.–2007. gadā parāda attiecība pret IKP būs zem 45 % un paliks gandrīz stabila, nevis kā pašreiz, kad pēc aplēsēm tā krītas gandrīz par trim procentu punktiem gadā.-  Programmā analizēta valdības izstrādātā strukturālo reformu programma, kas galvenokārt vērsta uz to, lai pensiju reforma, kas stāsies spēkā 2005. gadā, palielinātu publiskā sektora finanšu stabilitāti. Aplēses liecina, ka šī reforma, kas turpina vairākus iepriekšējus pasākumus, pensionēšanās vecumu palielinās par trim gadiem – līdz 62 – 63 gadiem. Programmā galvenajos vilcienos ieskicēti arī turpmākie pasākumi, kam jāsamazina noturīgi augstais strukturālais bezdarba līmenis. Sagaidāms, ka 2004. gada novembra beigās parakstītais koplīgums par algām kopā ar nodokļu samazināšanu veicinās ekonomikas dinamiskumu un pastiprinās jaunu darba vietu rašanos. Var pat gaidīt, ka valdības veiktie un izvirzītie pasākumi paaugstinās potenciālo izaugsmi un turpmāk nostiprinās valsts finanšu stabilitāti.-  Šķiet, ka, par spīti iespaidīgajām budžeta izmaksām, ko, pēc aplēsēm, rada iedzīvotāju vidējā vecuma palielināšanās, no valsts finanšu ilgtermiņa stabilitātes viedokļa Somija ir labvēlīgā stāvoklī. Programmā ieskicētā stratēģija ir daudzpusīga, to veido turpmāka parādu konsolidācija un strukturālās reformas, piemēram, turpmākie pensiju reformas soļi un pasākumi ar mērķi paaugstināt pensionēšanās vecumu. Veiktajām un plānotajām strukturālajām reformām būtu labvēlīgi jāietekmē valsts finanses.-  Kopumā ņemot, atjauninājumā izklāstītā ekonomikas politika kopumā saskan ar katras valsts specifikai pieskaņotajām ekonomikas politikas vispārīgajām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Īpaši jāmin, ka pirmajā savas darbības gadā – proti, 2004. gadā – labi šķiet darbojušies 2003. gadā uz vairākiem gadiem ieviestie izdevumu ierobežojumi, jo faktiskie budžeta izdevumi bija zem noteiktajiem griestiem; arī 2005. gada budžetā izdevumi plānoti griestu robežās. Paredzams, ka uzticība izdevumu reglamentācijai saglabāsies, jo to diktē politiskas saistības.Balstoties uz šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto ieteikumu Padomes atzinumam par atjaunināto Somijas stabilitātes programmu un nosūta to Padomei.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punktu par atjaunināto Somijas stabilitātes programmu 2004.–2008. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu,[4] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.1.  Padome [2005. gada 17. februārī] pārbaudīja atjaunināto Somijas stabilitātes programmu laika periodam no 2004. līdz 2008. gadam. Programmā kopumā ievērotas prasības, kas d atiem izvirzītas pārstrādātajā „rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Pamatpieņēmumos trūkst dažu mainīgo lielumu. Šai sakarā Padome Somiju aicina panākt, lai programmā būtu pilnīgi ievērotas datiem izvirzītās prasības.2.  Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir programmas pamatā, paredzēts, ka faktiskais IKP pieaugums no 3,2 % 2004. gadā samazināsies vidēji līdz 2,4 % gadā pārējā programmas periodā. Pēc pašreiz pieejamās informācijas šķiet, ka šajā scenārijā atspoguļotie izaugsmes pieņēmumi ir diezgan piesardzīgi. Šķiet, ka inflācija programmā lēsta reālistiski, šīs aplēses saskan ar Komisijas dienestu aprēķiniem.3.  Pēc aplēsēm kopējā valsts budžeta pārpalikums gadā vidēji ir 2 % no IKP, un atjauninājums paredz visā programmas periodā noturēt pietiekamu budžeta apjomu. Būtībā pārpalikums rodas sociālās nodrošināšanas fondos, turpretī centrālās valdības finansēs, kas pašlaik ir līdzsvarā, 2005. – 2007. gadā būtu paredzams neliels deficīts. Mērķis ir panākt, lai 2007. gadā centrālās valdības finanses atkal būtu līdzsvarā. Lai šo mērķi būtu vieglāk sasniegt, 2003. gada maijā valdība apstiprināja gada izdevumu griestus 2004.–2007. gadam. Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, aplēsēs par valsts budžeta pārpalikumu 2004. – 2007. gadā tikpat kā nekas nav mainīts.4.  Lai gan Somija ir apņēmusies uzturēt labvēlīgu publiskā sektora budžeta atlikumu, iespējams, ka budžeta rezultāti būs sliktāki, nekā rēķināts, jo, atjauninājumā atspoguļojot budžeta pamattendences, tikai daļēji ierēķināts nodokļu samazinājums par 1,7 miljardiem EUR, t.i., 1,2 % no IKP, kas papildina 2004. gada novembra beigās uz divarpus gadiem noslēgto visaptverošo līgumu par algām. Nav ziņots, ka 2005. - 2007. gadā būtu plānots turpmāk ierobežot izdevumus, tāpēc, ja vien netiks veikti kādi ieņēmumu palielināšanas pasākumi, centrālās valdības budžeta deficīts no 2005. līdz 2007. gadam būs augstāks, nekā programmā minēts, līdz ar to mazāks būs valdības kopējo finanšu pārpalikums. Valdība lēš, ka 2007. gadā pakete „līgums par algām plus nodokļu pazemināšana” valsts kopējās bilances pārpalikumu būs samazinājusi par 0,3 procentpunktiem – apmēram līdz 1,9 % no IKP. Tomēr valdība cer, ka šī pakete, paaugstinot izaugsmes potenciālu un paplašinot jaunu darba vietu radīšanu, pastiprinās ekonomikas dinamiskumu un šādi vairos iespējas palielināt ieņēmumus.5.  Ņemot vērā šo riska novērtējumu, ar programmas nostādni attiecībā uz budžetu pietiek, lai 2004. – 2008. gadā ieturētu Stabilitātes un izaugsmes paktā ierakstīto vidēja termiņa mērķi – līdzsvaram tuvu stāvokli. Tas arī dod pietiekamu drošības rezervi, lai normālās makroekonomiskās svārstības 2004.–2008. gadā nepārsniegtu budžeta deficīta slieksni 3 % no IKP.6.  Pēc aplēsēm, parāda attiecība pret IKP 2004. gadā sasniedza 44,6 %, kas ir krietni zemāk par Līgumā ierakstīto robežvērtību – 60 % no IKP. Programmā lēsts, ka parāda attiecība programmas perioda laikā kritīsies par 3,5 procentu punktiem.7.  Šķiet, ka, par spīti iespaidīgajām budžeta izmaksām, ko, pēc aplēsēm, rada iedzīvotāju vidējā vecuma palielināšanās, no valsts finanšu ilgtermiņa stabilitātes viedokļa Somija ir labvēlīgā stāvoklī. Programmā ieskicētā stratēģija ir daudzpusīga, to veido turpmāka parādu konsolidācija un strukturālās reformas, piemēram, turpmākie pensiju reformas soļi un pasākumi ar mērķi paaugstināt pensionēšanās vecumu. Veiktajām un plānotajām strukturālajām reformām būtu labvēlīgi jāietekmē valsts finanses.8.  Atjauninājumā izklāstītā ekonomikas politika kopumā saskan ar katras valsts specifikai pieskaņotajām ekonomikas politikas vispārīgajām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Īpaši jāmin, ka pirmajā savas darbības gadā – 2004. gadā – labi šķiet darbojušies 2003. gadā uz vairākiem gadiem ieviestie izdevumu ierobežojumi, jo faktiskie budžeta izdevumi bija zem noteiktajiem griestiem; arī 2005. gada budžetā izdevumi plānoti griestu robežās. Paredzams, ka uzticība izdevumu reglamentācijai saglabāsies, jo to diktē politiskas saistības.Tabula. Nozīmīgāko makroekonomikas un budžeta aplēšu salīdzinājums2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Faktiskais IKP (izmaiņas, %) | SP Dec. 2004 | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 |KOM Okt. 2004 | 3,0 | 3,1 | 2,7 | n.p. | n.p. |SP Nov 2003 | 2,7 | 2,5 | 2,4 | 2,4 | n.p. |SPCI inflācija ( %) | SP Dec. 2004 | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |KOM Okt. 2004 | 0,2 | 1,5 | 1,7 | n.p. | n.p. |SP Nov. 2003 | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | n.p. |Valsts bilance (% no IKP) | SP Dec. 2004 | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 |KOM Okt. 2004 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | n.p. | n.p. |SP Nov. 2003 | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | n.p. |Primārā bilance (% no IKP) | SP Dec. 20042 | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 |KOM Okt. 2004 | 4,1 | 3,9 | 3,8 | n.p. | n.p. |SP Nov. 2003 | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | SP Dec. 20041 | 2,1 | 1,7 | 2,0 | 2,1 | 1,9 |KOM Okt. 2004 | 2,8 | 2,3 | 2,3 | n.p. | n.p. |SP Nov. 20031 | 2,4 | 2,4 | 2,3 | 2,2 | n.p. |Kopējais valsts parāds (% of IKP) | SP Dec. 2004 | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 |KOM Okt. 2004 | 44,8 | 43,4 | 42,2 | n.p. | n.p. |SP Nov. 2003 | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | n.p. |Piezīme: 1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 2Somu varas iestādes sniedz primārās bilances, kuru pamatā ir neto procentu maksājumi, nevis bruto procentu maksājumi. Komisijas dienesti skaitļus pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegtajiem datiem. Avoti: Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, uz kuriem norādīts šajā tekstā, atrodami tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu, apstiprinājusi Ekonomikas un finanšu padome 2001.10.7.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Dokumenti, uz kuriem norādīts šajā tekstā, atrodami tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Padomes Ieteikums (ES) 2016/210 (2016. gada 12. februāris) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (astotais EAF) darbību īstenošanu 2014. finanšu gadā

text:
               16.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 39/59

         PADOMES IETEIKUMS (ES) 2016/210
   (2016. gada 12. februāris)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (astotais EAF) darbību īstenošanu 2014. finanšu gadā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Ceturto ĀKK un EEK konvenciju, kas parakstīta 1989. gada 15. decembrī Lomē (1) un grozīta ar 1995. gada 4. novembrī Maurīcijā parakstīto nolīgumu (2),
   ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas atbalsta finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar Ceturtās ĀKK un EK konvencijas Otro finanšu protokolu (“Iekšējais nolīgums”) (3), ar ko izveido, cita starpā, astoto Eiropas Attīstības fondu (astotais EAF), un jo īpaši tā 33. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu regulu (1998. gada 16. jūnijs), kas attiecas uz sadarbību attīstības finansēšanas jomā atbilstīgi Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai (4), un jo īpaši tās 66. līdz 74. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar astotā EAF darbībām laikposmā līdz 2014. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no 8., 9., 10.un 11. Eiropas Attīstības fonda (EAF), attiecībā uz 2014. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm (5),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 33. panta 3. punktu Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par astotā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Astotā EAF darbības 2014. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par astotā EAF darbību īstenošanu 2014. finanšu gadā.

      Briselē, 2016. gada 12. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  OV L 229, 17.8.1991., 3. lpp.

      (2)  OV L 156, 29.5.1998., 3. lpp.

      (3)  OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp.

      (4)  OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp.

      (5)  OV C 373, 10.11.2015., 289. lpp.


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Nīderlandes 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes 2017. gada stabilitātes programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/79

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Nīderlandes 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes 2017. gada stabilitātes programmu
   (2017/C 261/18)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Nīderlande bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku, ko apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Padome 2017. gada 21. martā pieņēma Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (“ieteikums par eurozonu”) (3).

               (2)

               Ņemot vērā to, ka Nīderlande ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Nīderlandei būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikumu par eurozonu īstenošana, kā tas ir atspoguļots 1. un 2. ieteikumā turpmāk.

               (3)

               2017. gada ziņojums par Nīderlandi tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Nīderlandes panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Nīderlandes progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2017. gada 22. februārī. Komisijas veiktā analīze lika secināt, ka Nīderlandei ir makroekonomikas nelīdzsvarotība. No eurozonas dalībvalstīm Nīderlandē ir vislielākais tekošā konta pārpalikuma trīs gadu vidējais rādītājs IKP izteiksmē. Šis pārpalikums norāda uz to, ka resursu piešķiršana nav optimāla un ir iespējams panākt lielāku izaugsmi un labklājību. Mājsaimniecību neto ienākumiem slogu uzliek augstais obligāto maksājumu īpatsvars. Privātā sektora parādu līmenis – jo īpaši mājsaimniecību hipotekāro kredītu parādu līmenis – ir augsts. Mājsaimniecību garās bilances palielina to neaizsargātību pret finanšu satricinājumiem. Nepieciešamība rīkoties, lai samazinātu risku saistībā ar nelabvēlīgu ietekmi uz Nīderlandes ekonomiku un – ņemot vērā valsts lielumu un pārrobežu nozīmību – arī uz ekonomisko un monetāro savienību, ir īpaši svarīga.

               (4)

               Nīderlande 2017. gada 26. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (6)

               Nīderlande šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno palielināt vispārējās valdības budžeta pārpalikumu, proti, no 0,5 % no IKP 2017. gadā līdz 1,3 % no IKP 2020. gadā. Vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – joprojām ar rezervi tiek sasniegts visā programmas periodā. Saskaņā ar 2017. gada stabilitātes programmu tiek prognozēts, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2017. gadā samazināsies līdz 58,5 %, proti, tā būs mazāka par Līgumā noteikto atsauces vērtību – 60 % no IKP. Valdība plāno arī turpmāku valdības parāda attiecības pret IKP samazinājumu līdz 49,3 % 2020. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance pieaugs no pārpalikuma 0,2 % apmērā no IKP 2017. gadā līdz 0,4 % no IKP 2018. gadā, pārsniedzot vidēja termiņa budžeta mērķi. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāds turpinās stabili samazināties, kļūstot mazāks par apjomu, ko paredz noteikums par parādu. Kopumā Padome uzskata: ir paredzams, ka Nīderlande 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Taču tajā pašā laikā, ievērojot vidēja termiņa budžeta mērķi, ir iespējams atbalstīt potenciālo izaugsmi un iekšzemes pieprasījumu, izmantojot fiskālo un strukturālo politiku, tostarp investīcijas pētniecībā un izstrādē, un – arī saistībā ar pastāvīgo ārējo nelīdzsvarotību – radot apstākļus lielākam reālo algu pieaugumam.

               (7)

               Neseno nodarbinātības pieaugumu var lielā mērā attiecināt uz pašnodarbināto personu un to personu pieaugošo skaitu, kuri strādā, pamatojoties uz pagaidu līgumiem. Tas, ka ir liela un arvien pieaugoša pagaidu līgumu procentuālā attiecība un strauji pieaug to pašnodarbināto personu skaits, kurām nav darbinieku, ir izskaidrojams ar lielām atšķirībām starp piemērojamajiem darba tiesību noteikumiem, darba aizsardzību, kā arī atšķirībām nodokļu un sociālā nodrošinājuma likumos. Lai gan ir veikti daži pasākumi, daži no šiem faktoriem joprojām rada finansiālu stimulu darba ņēmējiem sākt strādāt pašnodarbinātā statusā vai veicina viņu pieņemšanu darbā ar pagaidu līgumu. Tam var būt īpaši kropļojoša ietekme uz darba tirgus perifēriju, un, iespējams, tas ir veicinājis pašlaik vērojamo reālo algu kopējā pieauguma palēnināšanos. Pašnodarbinātās personas biežāk ir nepietiekami apdrošinātas pret invaliditāti, bezdarbu un novecošanu. Ilgtermiņā tas varētu ietekmēt sociālā nodrošinājuma sistēmas stabilitāti. Pasākumu īstenošana fiktīvas pašnodarbinātības apkarošanai ir atlikta līdz 2018. gadam. Migrantu izcelsmes personu nodarbinātības stāvoklis joprojām ir nozīmīga problēma. Ārpus ES dzimušu migrantu nodarbinātības līmenis ir par 20 procentpunktiem zemāks nekā Nīderlandē dzimušu personu nodarbinātības līmenis, un tikai neliela daļa no šīs starpības ir skaidrojama ar vecuma un izglītības līmeņa atšķirībām.

               (8)

               Mājsaimniecību uzkrājumu līmenis pēdējos gados ir palielinājies – daļēji tas ir skaidrojams ar to, ka ir pieauguši uzkrājumi otrā līmeņa pensiju sistēmā (obligātas privātās papildu shēmas), ko ir veicinājusi regulatīvā vide. Piemērots izmaksu un risku sadalījums paaudžu ietvaros un starp paaudzēm papildus pieņemtajiem noteikumiem par indeksāciju un finanšu rezervēm (finanšu novērtējuma sistēma) palīdzētu mājsaimniecībām to finanšu līdzekļus iedalīt vairāk uz izaugsmi vērstos veidos. Valdība paziņoja par savu nodomu būtiski reformēt otrā līmeņa pensiju sistēmu, lai uzlabotu tvērumu un izveidotu pārredzamāku, elastīgāku un aktuāri taisnīgāku sistēmu.

               (9)

               Elastības trūkums un kropļojoši stimuli, kas ir izveidojušies gadu desmitos, ietekmē mājokļu finansēšanas un sektorālo ietaupījumu modeļus. Mājsaimniecību tendenci hipotekāro kredītu bruto parādu nodrošināt ar mājokļu līdzekļiem lielā mērā izskaidro ilgu laiku pastāvošie fiskālie stimuli, jo īpaši nodokļu atskaitījumi par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem pilnā apmērā. Neraugoties uz ekonomikas atlabšanas pastiprināšanos, kopš 2012. gada šajā sakarā nav veikti nekādi turpmāki pasākumi.

               (10)

               Krīzes laikā investīcijas ievērojami samazinājās, un kopš tā laika tās ir atjaunojušās tikai daļēji. Nepilnības visas ekonomikas mēroga investīcijās, šķiet, ir ļoti cikliskas, un tās veicināja lejupslīde mājokļu tirgū, kā arī fiskālās konsolidācijas pasākumi. Lai gan šķēršļi investīcijām šķiet nelieli, procedūras būvatļauju saņemšanai ir samērā ilgas. Zems investīciju līmenis atjaunojamo energoresursu jomā, šķiet, ir saistīts ar iepriekšējo tirgus dinamiku, tirgus nenoteiktību un regulatīvajiem faktoriem. Publiskie un privātie pētniecības un izstrādes izdevumi salīdzinājumā ar dalībvalstīm, kas sasniegušas vislabākos rezultātus, ir nelieli, ņemot vērā izglītības līmeni, akadēmiskos sasniegumus un ekonomikas attīstības līmeni. Valdības izdevumi šajā jomā kopš 2014. gada stagnē, savukārt privātie pētniecības un izstrādes izdevumi joprojām ir nelieli. Saistībā ar attiecīgo Padomes 2016. gada ieteikumu nav panākts progress.

               (11)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Nīderlandes ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada stabilitātes programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Nīderlandei adresētajiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Nīderlandē, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (12)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada stabilitātes programmu un uzskata (5), ka ir sagaidāms, ka Nīderlande ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus,

               (13)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas ir izstrādāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti turpmāk 1. un 2. ieteikumā Nīderlandei,

         AR ŠO IESAKA Nīderlandei 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Ievērojot vidēja termiņa mērķi, izmantot fiskālo un strukturālo politiku, lai veicinātu potenciālo izaugsmi un iekšzemes pieprasījumu, tostarp investīcijas pētniecībā un izstrādē. Veikt pasākumus, lai samazinātu atlikušos izkropļojumus mājokļu tirgū un mājsaimniecību stimulus aizņemties, jo īpaši samazinot nodokļu atskaitījumus par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem.

               2.

               Novērst atlikušos šķēršļus darbinieku pieņemšanai darbā ar pastāvīgiem līgumiem. Novērst pašnodarbināto personu, kurām nav darbinieku, lielo pieaugumu, tostarp samazinot nodokļa izkropļojumus, kas veicina pašnodarbinātību, neapdraudot uzņēmējdarbību, un sekmējot pašnodarbināto personu piekļuvi cenas ziņā pieejamai sociālajai aizsardzībai. Pamatojoties uz jau sākto plašo sagatavošanas procesu, palielināt otrā līmeņa pensiju sistēmas pārredzamību, starppaaudžu taisnīgumu un noturību pret satricinājumiem. Radīt apstākļus lielāka reālo algu pieauguma veicināšanai, ievērojot sociālo partneru lomu.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  OV C 92, 24.3.2017., 1. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.