               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.2.2016
            COM(2016) 66 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Pievienotais priekšlikums ir juridisks instruments, ar ko tiek sniegts ieteikums par Padomes lēmumu, ar ko apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai:

               i)ieteikums par Padomes lēmumu, ar ko apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu.

               Šis priekšlikums tiek sniegts kopā ar:

               ii)priekšlikumu Padomes lēmumam par protokola parakstīšanu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā;

               iii)priekšlikumu Padomes lēmumam par protokola noslēgšanu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā.

               Saskaņā ar attiecīgo Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas Pievienošanās aktu Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Igaunijas Republika, Horvātijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārija, Maltas Republika, Polijas Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika Eiropas Savienības un tās dalībvalstu parakstītajiem (vai noslēgtajiem) starptautiskajiem nolīgumiem pievienojas ar attiecīgā nolīguma protokolu.

               Partnerības un sadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses (turpmāk “nolīgums”) tika parakstīts 1998. gada 25. maijā Briselē (nolīgums pašlaik tiek ratificēts un vēl nav stājies spēkā).

               Ar ierosināto protokolu Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Igaunijas Republika, Horvātijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārija, Maltas Republika, Polijas Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika līgumslēdzējas puses statusā pievienojas nolīgumam un Eiropas Savienībai tiek uzliktas saistības nodrošināt nolīguma autentiskās versijas angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā.

               Komisija uzskata, ka sarunu rezultāti ir apmierinoši, un lūdz Padomi pieņemt Padomes lēmumu, ar ko apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 2003. gada Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu, 2005. gada Bulgārijas Republikas un Rumānijas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu, 2011. gada Horvātijas Republikas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu par pievienošanos Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses (turpmāk “nolīgums”) vienojas, izmantojot nolīguma protokolu. Saskaņā ar attiecīgi 2003., 2005. un 2011. gada Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu attiecībā uz šādu pievienošanos ir piemērojama vienkāršota procedūra, saskaņā ar kuru Padome dalībvalstu vārdā, rīkojoties uz vienprātīga lēmuma pamata, ar attiecīgajām trešām valstīm noslēdz protokolu.

               (2)Padome 2003. gada 8. decembrī pilnvaroja Komisiju Kopienas un tās dalībvalstu vārdā risināt sarunas ar Turkmenistānu par protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (3)Padome 2006. gada 23. oktobrī pilnvaroja Komisiju Kopienas un tās dalībvalstu vārdā risināt sarunas ar Turkmenistānu par protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (4)Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām trešām valstīm
                  1
                par Eiropas Savienības vai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu parakstīto vai noslēgto nolīgumu pielāgošanu, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (5)Būtu jāapstiprina, ka attiecībā uz jautājumiem, kas ietilpst Eiropas Atomenerģijas kopienas kompetencē, protokolu noslēdz Komisija.

               (4)Attiecībā uz jautājumiem, kas ietilpst Savienības un tās dalībvalstu kompetencē, protokola parakstīšanai un noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Vienīgais pants

               Ar šo apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Protokola teksts ir pievienots lēmumam par tā parakstīšanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).


title: Ieteikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tunisiju par atpakaļuzņemšanu

text:
                           RESTREINT UE
                      BFCRûS
                       KCMSUA
                                            buisde, 30.7.2014.
                                            C0vţ20l4) 493 final
                                  Ieteikuns
                            PAIXWIDS IEVU IVfSs
arkoKonisiļu ţiliwaro sāktsarniasparii%mi staip Eiropas StrsietItTu i*i Turisisi
                            рага1рака1шпешапи
                                                      DECLASSIFIED PART
                                                      on     3 0 JAN 2015
                             RESTREINT UE
 ---pagebreak---    RESTREINT UE
                 DECLASSIFIED PART
LV               on  3 0 JAN 2015
    RESTREINT UE
 ---pagebreak---    RESTREINT UE
                DECLASSIFIED PART
LV              on  3 0 JAN 2015  LV
   RESTREINT UE
 ---pagebreak---    RESTREINT UE
                 DECLASSIFIED PART
LV               on  3 0 JAN 2015  LV
    RESTREINT UE
 ---pagebreak---    RESTbŒINT UE
                 DECLASSIFIED PART
                 on  3 0 JAN 2015
LV                                 LV
    RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE
                                            Ieteikums
                                    PADOMES LĒMUMS»
ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tunisiju
                                    par atpakaļuzņemšanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību unjo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
tā kā sarunas būtu jāsāk, lai ar Tunisiju noslēgtu nolīgumu par atpakaļuzņemšanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                              1. punts
Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā vest sarunas par starptautisku nolīgumu par
atpakaļuzņemšanu starp Eiropas Savienību un Tunisiju.
                                              2. pants
 Sarunu norādes ir pievienotas pielikumā.
                                              3. pants
 Šīs sarunas ved, apspriežoties ar Integracijas, migrācijas un izraidīšanas jautajumu darba
 grupu.
                                              4. pants
 Šis lēmums ir adresēts Komisijai.
 Briselē,
                                                Padomes vārda —
                                                priekšsēdētājs
                                                                   DECLASSIFIED PART
                                                                   on     3 0 JAN 2015
                                                   6
                                      RESTREINT UE
 ---documentbreak--- ANNEX to COM(2014)493 final remains RESTREINT UE
                  (not declassified)


title: Ieteikums Padomes lēmums, ar ko atceļ Lēmumu 2005/183/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Polijā

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---                   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                Briselē, 11.6.2008
                                                SEC(2008) 2011 galīgā redakcija
                                      Ieteikums
                               PADOMES LĒMUMS,
   ar ko atceļ Lēmumu 2005/183/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Polijā
                                (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                          PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         KONTEKSTS
   Līguma 104. pants nosaka, ka dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga budžeta deficīta, kā arī
   paredz tā noteikšanas un novēršanas procedūru. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
   procedūra ir precizēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
   pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu1, kas ir Stabilitātes un
   izaugsmes pakta sastāvdaļa. Saskaņā ar Līguma 104. panta 2. punktu Komisijai jāuzrauga
   budžeta disciplīnas ievērošana, pamatojoties uz diviem kritērijiem, proti: a) vai plānotais vai
   reālais valsts budžeta deficīts nepārsniedz atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP (izņemot
   gadījumus, kad vai nu deficīta attiecība ir būtiski un pastāvīgi pazeminājusies un sasniegusi
   atsauces vērtībai tuvu līmeni, vai arī atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz
   laiku, un šī attiecība joprojām ir tuva atsauces vērtībai), un b) vai valsts parāds nepārsniedz
   atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP (ja vien parāda attiecība pietiekami strauji nesamazinās
   un netuvinās atsauces vērtībai).
   Saskaņā ar Līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
   procedūru Komisija sniedz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanai
   vajadzīgos datus. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar Padomes Regulas
   (EK) Nr. 3605/93 4. pantu2,3 ir pienākums divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz
   1. oktobrim, paziņot datus par valsts budžeta deficītu un valsts parādu un citiem saistītajiem
   rādītājiem. Kā izskaidrots zemāk esošajā lodziņā, Polija bija to valstu starpā, kurām noteikts
   pārejas periods, lai ieviestu Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 2. marta lēmumu
   par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju, un līdz ar to tā līdz 2007. gada martam ziņoja par
   deficīta un parāda rādītājiem, izslēdzot 1999. gada pensiju sistēmas reformas tīros izdevumus
   (pašlaik tie katru gadu sasniedz aptuveni 2 % no IKP). Kopš 2007. gada marta deficīta un
   parāda rādītāji tiek paziņoti saskaņā ar Eiropas Kopienu Statistikas biroja lēmumu. Ja vien
   nav norādīts citādi, visi šajā dokumentā minētie skaitļi ir saskaņā ar Eiropas Kopienu
   Statistikas biroja lēmumu.
                                      Lodziņš — Pensiju shēmu klasifikācija
   Valsts pensiju sistēmu parasti veido dažādi līmeņi, tādi kā paaudžu solidaritātes jeb nefondētās shēmas
   un fondētās shēmas, turklāt pensiju shēmas var būt noteiktu ieguvumu vai noteiktu iemaksu shēmas.
   Ja pensiju shēma tiek klasificēta valdības sektorā, tad shēmas ietvaros saņemtās iemaksas un
   izmaksātie pabalsti ir valsts ieņēmumi un izdevumi, un tie tiek iekļauti valsts bilancē. Ja pensiju shēma
   tiek klasificēta citā sektorā, nevis valsts sektorā, tad šīs shēmas iemaksas un pabalsti neskar valsts
   bilanci. EKS95 grāmatvedības standarts nosaka, ka pensiju shēmas, kuras tiek klasificētas kā valsts
   shēmas ir tās, kuras “uzliek, kontrolē un finansē valsts”.
   2004. gada 2. martā Eiropas Kopienu Statistikas birojs precizēja, ka fondētās noteiktu iemaksu
   shēmas neatbilst šiem kritērijiem, jo tādās shēmās izmaksātās pensijas i) galvenokārt ir atkarīgas no
   finanšu tirgus darbības (t.i., tās nekontrolē valdība) un ii) tās finansē no rezervēm, kuras ekonomiskā
   1
            OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174,
            7.7.2005., 5. lpp.).
   2
            OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005
            (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
   3
            Jaunākais Polijas paziņojums ir pieejams šeit:
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.
LV                                                         2                                                 LV
 ---pagebreak---    ziņā nepieder valdībai. Pat ja tās ir obligātas un tās pārvalda valdība (piemēram, tās pārvalda tā pati
   valsts aģentūra, kura atbild par paaudžu solidaritātes līmeni) vai pastāv valsts garantijas attiecībā uz
   minimālo pensiju, fondētās noteiktu iemaksu shēmas nevar klasificēt kā valdības shēmas(*).
   Šā lēmuma īstenošanai tika noteikts pārejas periods, kurš beidzās 2007. pavasarī (līdz ar pirmo
   2007. gada paziņojumu)(**).
   (*) Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 2. marta Ziņu izlaidums Nr. 30/200.
   (**) Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada 23. septembra Ziņu izlaidums Nr. 117/2004.
   Komisija 2004. gada 12. maijā uzsāka pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru
   attiecībā uz Poliju, pieņemot ziņojumu saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu, pamatojoties
   uz 2003. gada vispārējo valsts budžeta deficītu 4,1 % apmērā no IKP (neskaitot pensiju
   reformas izdevumus)4. Padome 2004. gada 5. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu,
   saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu pieņēma lēmumu, ka Polijā pastāv pārmērīgs budžeta
   deficīts5. Padomes lēmumā bija norādīts, ka deficīta un parāda rādītāji būs jālabo uz augšu, ja
   fondētās pensiju shēmas tiks izslēgtas no valdības sektora saskaņā ar Eiropas Kopienu
   Statistikas biroja lēmumu par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju (sk. lodziņu). Tajā pašā
   laikā, arī pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome saskaņā ar Līguma 104. panta
   7. punktu Polijai ieteica vēlākais līdz 2007. gada beigām novērst pārmērīgo budžeta deficītu6.
   Padome 2006. gada 28. novembrī saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu, pamatojoties uz
   Komisijas ieteikumu, pieņēma lēmumu, ka Polijas iestāžu veiktās darbības ir bijušas
   nepietiekamas7. 2007. gada 27. februārī Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, izdeva
   jaunus ieteikumus saskaņā ar Līguma 104 panta 7. punktu.
   Savā otrajā ieteikumā saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu Padome ieteica Polijas
   iestādēm novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz sākotnēji noteiktajam termiņam 2007. gadā
   un samazināt valsts kopbudžeta deficītu ticamā un ilgspējīgā veidā, un šajā nolūkā 2007. gadā
   salīdzinājumā ar 2006. gadu nodrošināt strukturālās bilances (t.i., cikliski koriģētā bilance,
   atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) uzlabojumus par vismaz
   0,5 procentpunktiem no IKP. Padome noteica 2007. gada 27. augustu kā termiņu Polijas
   iestādēm efektīvu darbību veikšanai. Bez tam Padome aicināja Poliju nodrošināt to, ka pēc
   tam, kad novērsts pārmērīgais budžeta deficīts, tiek turpināta budžeta konsolidācija virzībā uz
   Polijas vidējā termiņa mērķi sasniegt strukturālo budžeta deficītu 1 % apmērā no IKP.
   4
             SEC(2004) 826 galīgā redakcija.
   5
             OV L 62, 9.3.2005., 18. lpp.
   6
             Visus ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītos dokumentus attiecībā uz Poliju var
             atrast šajā tīmekļa vietnē:
   http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm.
   7
             OV L 414, 30.12.2006., 81. lpp.
LV                                                              3                                                  LV
 ---pagebreak---    1. tabula. Padomes 2007. gada 27. februārī apstiprinātās korekcijas
   % no IKP, ja vien nav norādīts citādi                                      2006                    2007
   Valsts kopbudžeta bilance                                                  −3,9              Deficīts tuvu 38
   Izmaiņas strukturālajā bilancē                                                                 Vismaz +0,5
   p.m.: reālā IKP pieaugums (%)                                               5,4                     5,1
   Piezīme: Strukturālā bilance = cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus.
   Avots: 2007. gada 27. februārī pieņemtie dokumenti — Padomes ieteikums saskaņā ar Līguma 104. panta
   7. punktu un attiecībā uz reālā IKP pieaugumu Padomes atzinums par konverģences programmas 2006. gada
   novembra atjauninājumu.
   2007. gada 20. novembrī, t.i., pēc Padomes ieteikumā noteiktā veicamo pasākumu termiņa
   beigām, Komisija pieņēma paziņojumu Padomei, kurā secināts, ka Polijas darbības, reaģējot
   uz Padomes ieteikumu, ir bijušas atbilstīgas ieteikumam. Lai gan Komisija izteica bažas par
   pārmērīga budžeta deficīta novēršanas ilgtspēju 2008. un 2009. gadā, nekādi turpmāki
   pasākumi saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru tobrīd netika ieteikti9.
   Padome savā 2007. gada 4. decembra sanāksmē piekrita šim novērtējumam. Gan Komisija,
   gan Padome aicināja Polijas iestādes iespējami drīz iesniegt atjauninātu konverģences
   programmu, aprakstot to vidējā termiņa stratēģiju attiecībā uz visu Parlamenta pilnvaru laiku,
   un kura nodrošinātu ilgstošu pārmērīga budžeta deficīta novēršanu un turpmāku progresu
   attiecībā uz vidējā termiņa mērķu sasniegšanu. Jaunā programma tika iesniegta 2008. gada
   marta beigās. Kopā ar šo ieteikumu par Padomes lēmumu Komisija iesaka Padomei arī
   pieņemt atzinumu par minēto programmu.
   Saskaņā ar Līguma 104. panta 12. punktu, ja Padome atzīst, ka pārmērīgais budžeta deficīts
   attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, jāatceļ savs
   lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu.
   2.         JAUNĀKĀS BUDŽETA DEFICĪTA ATTĪSTĪBAS TENDENCES
   Pēc tam, kad valsts kopbudžeta deficīts 2003. gadā sasniedza augstāko robežu 6,3 % apmērā
   no IKP, tas katru gadu samazinājās vidēji par vairāk nekā 1 procentpunktu, un, pamatojoties
   uz Komisijas (Eurostat) datiem saskaņā ar Polijas ziņojumu pirms 2008. gada aprīļa,
   kopbudžeta deficīts 2007. gadā sasniedza 2 % no IKP10, 11,12. Kopumā rezultāti bija labāki
   8
            Savā ieteikumā Padome atsaucās uz konverģences programmas 2006. gada atjauninājumu, kurš paredz
            budžeta deficītu 3,4 % no IKP 2007. gadā un kurā ietverts „pieņēmums, ka saskaņā ar Līguma
            104. panta 12. punktu pieņemtā lēmuma par to, ka ir pārmērīgs budžeta deficīts, atcelšanas nolūkā
            Komisija un Padome varētu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 7. punktam ņemt
            vērā 1999. gada pensiju reformas budžeta izdevumus[, kuri 2007. gadā lēsti aptuveni 2 % apmērā no
            IKP,] atbilstīgi lineāri regresīvai skalai līdz pat 60 % 2007. gadā. Padome atgādina, ka, lai Polija
            varētu atsaukties uz šo noteikumu, deficītam būtu ievērojami un pastāvīgi jāsamazinās un jāsasniedz
            līmenis, kas ir tuvs atsauces vērtībai. Tā kā deficīts ir ievērojami un pastāvīgi samazinājies laikposmā
            no 2004. gada līdz 2006. gadam, pēc rezultātiem par 2007. gadu un turpmākām perspektīvām tiks
            galīgi noteikts, vai šo noteikumu var piemērot Polijai”.
   9
            SEC(2007) 1543 galīgā redakcija.
   10
            Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2008. gada 18. aprīļa Ziņu izlaidums Nr. 54.
   11
            Deficīta attiecības parasti pārskata – palielinot vai samazinot – pēc pavasara ziņojuma pirmo rezultātu
            publicēšanas. Vērtējot ES dalībvalstis kopumā, korekcijas parasti ir salīdzinoši nelielas, un to vidējais ir
            tuvs nullei. Ņemot vērā atšķirības starp pašreiz ziņoto budžeta deficītu 2007. gadam un budžeta deficīta
LV                                                           4                                                           LV
 ---pagebreak---    nekā gaidīts, pateicoties gan pārsteidzoši pozitīvajai izaugsmei, kura veicināja negaidītus
   ieņēmumus, gan arī izdevumu plānu nepilnīgai izpildei.
   2007. gadā valsts kopbudžeta faktiskais deficīts bija 2,0 % no IKP salīdzinājumā ar
   2006. gada novembra konverģences programmā plānotajiem 3,4 %. Par galveno iemeslu tam
   kalpoja daudz augstāks reālā un nominālā IKP pieaugums nekā 2006. gada novembrī
   plānotais, taču tika veikti arī izdevumu ierobežojumi. Jo īpaši augstā uzņēmumu rentabilitāte
   ļāva iegrožot subsīdiju pieaugumu, bet straujais bezdarba kritums un indeksācijas trūkums
   saskaņā ar Hausnera plānu13 samazināja sociālo pārvedumu pieaugumu. Bez tam valsts
   pārvaldes sektorā strādājošo atlīdzība bija zemāka par plānoto. Visbeidzot, valsts investīcijas
   bija mazākas par plānotajām, jo ES fondu apguve notika lēnāk nekā plānots. Kopumā
   izdevumu un IKP attiecība bija par 1,5 procentpunktiem zemāka par 2006. gada novembrī
   plānoto. Analizējot ieņēmumus, ieņēmumi no netiešajiem nodokļiem un sociālajām iemaksām
   izrādījās labāki nekā 2006. gada novembrī plānotie, galvenokārt pateicoties daudz lielākam
   nodarbinātības un darba algu pieaugumam. Šos pozitīvos pārsteigumus kompensēja citu
   ieņēmumu pozīciju zemāka izpilde (tiešie nodokļi nodokļu kategoriju palielināšanas dēļ).
   Kopumā ieņēmumu attiecība bija nedaudz zem plānotā līmeņa.
   3.        BUDŽETA DEFICĪTA PROGNOZES 2008.–2009. GADAM UN TURPMĀKAJIEM GADIEM
   Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognoze paredz, ka 2008. gadā valsts kopbudžeta
   deficīts pieaugs līdz 2,5 % no IKP, atbilstīgi 2008. gada marta konverģences programmā
   noteiktajam mērķim. Tiek prognozēts, ka IKP pieaugs par 5,3 % 2008. gadā un par 5 %
   2009. gadā. Komisijas dienesti prognozē, ka privātais patēriņš 2008. gadā pieaugs līdz 5,6 %,
   ko veicinās sociālo iemaksu samazinājumi, un 2009. gadā tas samazināsies līdz 4,7 %, jo
   pasliktināsies ārējā vide, kas mazinās patērētāju uzticību.
   Pieaugošais valsts kopbudžeta deficīts izriet no Polijas 2008. gada budžeta, kurš paredz
   centrālās valsts bilances (ne EKS95) pasliktināšanos par aptuveni 0,8 % no IKP 2008. gadā,
   salīdzinot ar rādītāju 2007. gadā, jo pirms 2007. gada oktobrī notikušajām Parlamenta
   vēlēšanām tika pieņemta virkne budžeta deficītu palielinošu pasākumu. Lielākā daļa no tiem
   samazinās valsts ieņēmumus — ir veikts otrais sociālo iemaksu samazinājums un noteikti
   iedzīvotāju ienākumu nodokļa atvieglojumi ģimenēm. Attiecībā uz izdevumiem 2008. gada
   budžets paredz lielākas valsts investīcijas un atjauno dāsno (inflācija plus darba algu
   pieaugums) ikgadējo pensiju un invaliditātes pabalstu indeksāciju. Budžeta deficītu
   palielinošos pasākumus daļēji kompensēs uzlabotā nodokļu saistību izpilde, augstāki ar
   nodokļiem apliekamie ienākumi un akcīzes nodokļa kāpums saistībā ar ES nodokļu
   saskaņošanu.
           atsauces vērtību, pastāv maza varbūtība, ka iespējamas vēlākas valsts budžeta datu pārskatīšanas
           rezultātā 2007. gada deficīta attiecība pārsniegs 3 % no IKP.
   12
           Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 7. punktu, lemjot par to, vai atcelt lēmumu par pārmērīga
           budžeta deficīta pastāvēšanu, ja deficīts ir būtiski un pakāpeniski samazinājies un sasniedzis atsauces
           vērtībai tuvu līmeni, jāņem vērā tīrās izmaksas, kādas ir pensiju reformai, ar ko ievieš vairāku līmeņu
           sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis. Tā kā 2007. gada valsts kopbudžeta
           deficīts bija zem 3 % atsauces vērtības, nav nepieciešamības izskatīt minētā panta piemērošanu.
   13
           2003. gadā ierosinātais un līdz šim visaptverošākais un viskonkrētākais mēģinājums reformēt
           izdevumus ar mērķi samazināt valsts izdevumus sociālās aizsardzības, valsts administrācijas un valsts
           atbalsta jomā. Cita starpā Hausnera plāns aizstāja ikgadējo indeksāciju ar indeksāciju pēc tam, kad
           kumulatīvā inflācija pārsniedz 5 %, vai ik pēc trim gadiem (atkarībā no tā, kas realizējas pirmais).
LV                                                         5                                                       LV
 ---pagebreak---    Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozi, kura balstīta uz pieņēmumu par
   politikas nemainīšanu, valsts kopbudžeta deficīta rādītājs 2009. gadā nedaudz pieaugs līdz
   2,6 % no IKP. 2008. gada marta konverģences programma, kurā pieņemts, ka tiks īstenoti
   daži budžeta deficītu samazinoši pasākumi, kuri vēl tiks precizēti, paredz valsts kopbudžeta
   deficītu 2,0 % apmērā no IKP.
   Pavasara prognoze paredz, ka strukturālais budžeta deficīts 2008. gadā pieaugs aptuveni par
   ¼ procentpunktiem no IKP, bet 2009. gadā samazināsies par aptuveni ⅓ procentpunktiem, kas
   izriet no uzlabojumiem darba tirgū, ko veicina nodarbināšanas izmaksu un neto algas
   starpības samazinājumi14.
   Galvenais budžeta stratēģijas mērķis, kas izklāstīts 2008. gada marta konverģences
   programmā, ir sasniegt VTM — strukturālo budžeta deficītu 1 % apmērā no IKP — līdz
   2011. gadam, t.i., vienu gadu pēc konverģences programmas darbības beigām. Budžeta
   korekcija ir balstīta uz izdevumiem un koncentrēta uz 2009. un 2010. gadu.
   4.        PARĀDA ATTĪSTĪBA UN PROGNOZES
   Šķiet, ka pēc tam, kad valsts parāda rādītājs 2006. gadā sasniedza augstāko robežu 47,6 %
   apmērā no IKP, tas ir sācis samazināties. Būtisks parāda samazinājums tika sasniegts
   2007. gadā, kad parāda attiecība samazinājās par gandrīz 2½ procentpunktiem, sasniedzot
   45,2 % no IKP, galvenokārt pateicoties lielajam nominālā IKP pieaugumam, kā arī zlota
   vērtības kāpumam. Saskaņā ar 2008. gada pavasara prognozi, kura balstīta uz pieņēmumu par
   politikas nemainīšanu, valsts kopējais parāds šogad samazināsies daudz lēnāk, un 2009. gadā
   tas sasniegs aptuveni 44 % no IKP.
   5.        SECINĀJUMI
   Valsts kopbudžeta budžeta deficīts ir samazinājies no 6,3 % no IKP 2003. gadā līdz 2,0 %
   2007. gadā, kas ir zemāk par atsauces vērtību — 3 % no IKP. Budžeta deficīta samazinājums
   2007. gadā galvenokārt atspoguļoja lielāku ekonomisko izaugsmi, kas kopā ar izdevumu
   ierobežojumiem (daļēji pateicoties nepilnīgai investīciju plānu izpildei) samazināja izdevumu
   rādītāju salīdzinājumā ar budžeta plāniem. Ieņēmumu rādītājs bija tuvs noteiktajam mērķim,
   jo negaidītos ieņēmumus labvēlīgo ekonomisko nosacījumu rezultātā kompensēja tiešo
   nodokļu samazinājumi un citu ieņēmumu kategoriju neizpilde. Strukturālā bilance (t.i.,
   cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) uzlabojās par
   aptuveni 1½ procentpunktiem no IKP, kas pārsniedz fiskālo sniegumu vismaz
   0,5 procentpunktu apmērā, ko ieteica Padome. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada
   pavasara prognozi kopējais budžeta deficīts 2008. gadā pieaugs līdz 2,5 % no IKP un,
   pamatojoties uz pieņēmumu par politikas nemainīšanu, līdz 2,6 % 2009. gadā. Tas liecina, ka
   14
           Izskatās, ka Polijā pastāv īpaši liels potenciāls ēnu ekonomikas mazināšanai un darbaspēka aktivitātes
           veicināšanai, par ko liecina būtiskā starpība (2008. gada sākumā — aptuveni 3 procentpunkti) starp
           reģistrēto bezdarba līmeni un bezdarba līmeni, kas iegūts oficiālajos darbaspēka apsekojumos. Turklāt
           Polijā ir viens no viszemākajiem darbaspēka aktivitātes rādītājiem ES (63½% salīdzinājumā ar gandrīz
           71 % ES 2007. gada otrajā pusē), jo īpaši attiecībā uz cilvēkiem vecumā virs 55 gadiem. Bez tam
           straujo uzņēmumu nodokļu un mazo uzņēmumu iedzīvotāju ienākuma nodokļu ieņēmumu pieaugumu
           pēdējo gadu laikā Polijā daļēji var izskaidrot ar labāku saistību izpildi kopš samazinātas sākotnēji
           augstās nodokļu likmes.
LV                                                          6                                                     LV
 ---pagebreak---    budžeta deficīta samazināšana zem robežlieluma — 3 % no IKP — ir notikusi ticami un
   ilgspējīgi.
   Valsts kopējais parāds ir samazinājies no 47,6 % no IKP 2006. gadā līdz 45,4 % 2007. gadā,
   kas ir zem atsauces vērtības — 60 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada
   pavasara prognozi parāda attiecība līdz 2009. gadam turpināsies samazināties līdz aptuveni
   44 % no IKP (pamatojoties uz pieņēmumu par politikas nemainīšanu).
   No vispārēja novērtējuma izriet, ka pārmērīga budžeta deficīta stāvoklis Polijā ir novērsts.
   Līdz ar to Komisija iesaka Padomei atcelt tās lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta
   pastāvēšanu Polijā.
   2. tabula. Budžeta attīstība 2003.–2009. gadā
   % no IKP, ja vien nav norādīts        2003     2004   2005    2006    2007          2008           2009
   citādi                                                                         KOM KP(2)      KOM(3) KP(2)
   Valsts kopbudžeta bilance              −6,3    −5,7    −4,3   −3,8     −2,0     −2,5    −2,5    −2,6      −2,0
   Kopējie ieņēmumi                       38,4     36,9   39,0    40,0    40,.4    40,1     40,0   39,7      39,2
   Kopējie izdevumi                       44,6     42,6   43,3    43,8    42,4     42,6     42,5   42,3      41,2
                           − procentu
     No kuriem:                            3,0      2,8    2,8     2,7      2,6      2,7     2,3    2,7       2,3
                              izdevumi
                 – kopējie ieguldījumi
                                           3,3      3,4    3,4     3,9      4,1      4,5     5,2    4,8       5,0
                       pamatlīdzekļos
   Primārā bilance                        −3,3    −2,9    −1,5   −1,1       0,6      0,2   −0,2     0,1       0,3
   Vienreizēji un pagaidu pasākumi         0,0      0,0    0,0     0,0      0,0      0,0     0,0    0,0       0,0
   Strukturālā bilance(1)                 −5,9    −5,9    −4,2   −4,0     −2,5     −2,7    −2,8    −2,3      −1,9
   Strukturālā primārā bilance(1)         −2,9    −3,1    −1,4   −1,3       0,1      0,0    −0,5    0,3       0,4
   Pm       Reālā IKP pieaugums
                                           3,9      5,3    3,6     6,2      6,5      5,3     5,5    5,0       5,0
   (%)
   Pm       Ražošanas           apjoma
                                         −1,0       0,4 −0,4       0,6      1,2      0,5     0,7   −0,7     −0,2
   starpība
   (1)
             Cikliski koriģētā (primārā) bilance, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus.
   (2)
             Cikliski koriģētās, strukturālās bilances un ražošanas apjoma starpības saskaņā ar Komisijas dienestu
             aprēķiniem, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.
   (3)
             Pieņemot, ka politika nemainās.
   Avoti:    Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognoze (KOM) un konverģences programmas 2008. gada
             marta atjauninājums (KP)
LV                                                          7                                                      LV
 ---pagebreak---                                                   Ieteikums
                                           PADOMES LĒMUMS,
      ar ko atceļ Lēmumu 2005/183/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Polijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 12. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
   tā kā:
   (1)     Ar Padomes 2004. gada 5. jūlija Lēmumu 2005/183/EK15, pamatojoties uz Komisijas
           ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 6. punktam, tika pieņemts lēmums, ka Polijā
           pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Padome atzīmēja, ka valsts kopbudžeta deficīts
           2003. gadā bija 4,1 % no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 3 % no
           IKP, kamēr valsts kopējais parāds bija 45,4 % no IKP, zem Līgumā noteiktās atsauces
           vērtības, kas ir 60 % no IKP. Padomes lēmumā bija norādīts, ka budžeta deficīta un
           parāda rādītāji būs jālabo uz augšu, ja fondētās pensiju shēmas tiks izslēgtas no valsts
           pārvaldes sektora saskaņā ar Eiropas Kopienu Statistikas biroja lēmumu par fondēto
           pensiju shēmu klasifikāciju 16.
   (2)     Saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes 1997. gada 7. jūlija                Regulas
           (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta                     deficīta
           novēršanas procedūras īstenošanu17, 3. panta 4. punktu Padome 2004. gada              5. jūlijā,
           pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, ieteica Polijai novērst pārmērīgu                 budžeta
           deficītu vēlākais līdz 2007. gadam. Šis ieteikums tika publiskots.
   (3)     Padome 2006. gada 28. novembrī saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu,
           pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma lēmumu, ka Polijas iestāžu veiktās
           darbības ir bijušas nepietiekamas18. Saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu Padome
           2007. gada 27. februārī izdeva jaunu ieteikumu, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu,
           ar ko apstiprināja 2007. gadu kā termiņu budžeta deficīta novēršanai. Šis ieteikums
           tika publiskots.
   (4)     Saskaņā ar Līguma 104. panta 12. punktu, ja Padome atzīst, ka pārmērīgais budžeta
           deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai jāatceļ savs lēmums par pārmērīga
           budžeta deficīta pastāvēšanu.
   15
           OV L 62, 9.3.2005., 18. lpp.
   16
           Eurostat News Releases No 30/2004 of 2 March 2004 and No 117/2004 of 23 September 2004.
   17
           OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174,
           7.7.2005., 5. lpp).
   18
           OV L 414, 30.12.2006., 81. lpp.
LV                                                     8                                                    LV
 ---pagebreak---    (5) Saskaņā ar Līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
       procedūru Komisija nodrošina procedūras īstenošanai vajadzīgos datus. Piemērojot
       minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar 4. pantu Padomes 1993. gada 22. novembra
       Regulā (EK) Nr. 3605/93 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam
       pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru19, divreiz
       gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo dati par valsts budžeta deficītu
       un parādu un citiem saistītajiem rādītājiem.
   (6) Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) sniegtajiem datiem saskaņā ar Regulas (EK)
       Nr. 3605/93 8g. panta 1. punktu pēc Polijas paziņojuma līdz 2008. gada 1. aprīlim un
       balstoties uz Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus
       secinājumus:
        –      valsts kopbudžeta deficīts tika samazināts no 3,8 % no IKP 2006. gadā līdz
               2,0 % no IKP 2007. gadā, kas ir zem deficīta atsauces vērtības — 3 % no IKP.
               Tas atbilst plānotajiem 3,4 % no IKP, kas bija noteikti konverģences
               programmas 2006. gada novembra atjauninājumā,
        –      labāku 2007. gada budžeta deficīta rezultātu, salīdzinot ar tā mērķi, veicināja
               daudz augstāks reālā IKP pieaugums nekā tas bija pieņemts 2006. gada
               novembra konverģences programmā. Bez tam, rēķinot pret IKP, valdība izdeva
               mazāk sociālajiem pārvedumiem (pateicoties indeksācijas iztrūkumam
               2007. gadā), subsīdijām, investīcijām un darbinieku atlīdzībai. Kopumā
               izdevumu kopsumma bija par 1,5 procentpunktiem zemāka par 2006. gada
               konverģences programmā plānoto. Strukturālās bilances (cikliski koriģētā
               bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) uzlabojums
               2007. gadā tiek lēsts 1,5 procentu punktu apmērā no IKP,
        –      2008. gadā, IKP pieaugot lēnāk nekā 2007. gadā, 2008. gada pavasara
               prognoze paredz budžeta deficīta palielināšanos līdz 2,5 % no IKP, taču tas
               joprojām saglabāsies zem atsauces vērtības, un to galvenokārt ietekmēs sociālo
               iemaksu samazinājums, iedzīvotāju ienākuma nodokļa atvieglojumi un sociālo
               pārvedumu pieaugums kopā ar lielākām investīcijām. Tieši tāds pats ir arī
               konverģences programmas 2008. gada marta atjauninājumā noteiktais oficiālais
               budžeta deficīta mērķis. Attiecībā uz 2009. gadu pavasara prognoze paredz, ka
               budžeta deficīts vairāk vai mazāk stabilizēsies, pieņemot, ka politika
               nemainīsies. Tas liecina, ka budžeta deficīts ir samazināts zem atsauces
               vērtības — 3 % no IKP — ticamā un ilgtspējīgā veidā,
        –      tomēr 2008. gadā tiek paredzēta strukturālās bilances neliela pasliktināšanās
               par ¼ procentpunktiem no IKP un, pamatojoties uz pieņēmumu par politikas
               nemainīšanu,       2009. gadā           paredzēta uzlabošanās      par    aptuveni
               ⅓ procentpunktiem. Tas jāskata kontekstā ar nepieciešamību sasniegt budžeta
               stāvokļa vidējā termiņa mērķi (VTM), kas Polijas gadījumā ir strukturālais
               budžeta deficīts 1 % apmērā no IKP,
        –      valsts parāds ir samazinājies no 47,6 % no IKP 2006. gadā līdz 45,2 %
               2007. gadā. Saskaņā ar 2008. gada pavasara prognozi parāda rādītājs būs
   19
       OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK)
       Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
LV                                                  9                                              LV
 ---pagebreak---                   krietni zem robežlieluma (60 % no IKP) un turpinās samazināties līdz aptuveni
                  44 % 2009. gada beigās.
   (7)     Padome uzskata, ka pārmērīgais budžeta deficīts Polijā ir novērsts un tādejādi
           Lēmums 2005/183/EK ir jāatceļ,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                              1. pants
   No vispārējā novērtējuma izriet, ka pārmērīgais budžeta deficīts Polijā ir novērsts.
                                              2. pants
   Ar šo tiek atcelts Lēmums 2005/183/EK.
                                              3. pants
   Šis lēmums ir adresēts Polijas Republikai.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā —
                                               priekšsēdētājs
LV                                               10                                             LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 24.4.2017
            COM(2017) 190 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Pievienotais priekšlikums ir juridisks instruments ieteikumam Padomes Lēmumam, ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai. Priekšlikumā ietverti šādi elementi:

               i)ieteikums Padomes Lēmumam, ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu.

               Šis priekšlikums tiek iesniegts kopā ar:

               ii)priekšlikumu Padomes Lēmumam par protokola parakstīšanu un provizorisku piemērošanu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā;

               iii)priekšlikumu Padomes Lēmumam par protokola noslēgšanu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā.

               Saskaņā ar Pievienošanās aktu Horvātija pievienosies starptautiskajiem nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas, pievienojot minētajiem nolīgumiem protokolu.

               Partnerības un sadarbības nolīgums, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses (turpmāk “nolīgums”), tika parakstīts 1996. gada 21. jūnijā un stājās spēkā 1999. gada 1. jūlijā.

               Ar Padomes 2012. gada 14. septembra lēmumu
                  1
                Komisija tika pilnvarota sākt sarunas ar attiecīgajām valstīm ārpus ES, lai noslēgtu konkrētos protokolus. Sarunas ar Uzbekistānas Republiku tika sekmīgi pabeigtas ar verbālnotu apmaiņu.

               Ar ierosināto protokolu Horvātijas Republiku līgumslēdzējas puses statusā iekļauj nolīgumā un uzliek Eiropas Savienībai saistības nodrošināt nolīguma autentisko versiju horvātu valodā.

               Komisija ir atzinusi sarunu rezultātus par apmierinošiem un iesaka Padomei pieņemt Padomes lēmumu, ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Akta par Horvātijas Republikas pievienošanos 6. panta 2. punktu par Horvātijas Republikas pievienošanos Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses (“Nolīgums”)
                  2
               , ir jāvienojas Nolīguma protokolā.

               (2)Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām ārpus ES valstīm
                  3
               . Sarunas ar Uzbekistānas Republiku tika sekmīgi pabeigtas ar verbālnotu apmaiņu.

               (3)Attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopienas kompetencē esošiem jautājumiem būtu jāapstiprina, ka Komisija noslēdz protokolu.

               (4)Par jautājumiem, kas ir Savienības un tās dalībvalstu kompetencē, protokola parakstīšanai un noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

                  Vienīgais pants

               Ar šo apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Protokola teksts ir pievienots lēmumam par tā parakstīšanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētāja

                     (1)
                  Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Padomes un Komisijas Lēmums 1999/593/EK, EOTK, Euratom (1999. gada 31. maijs) par noslēgto Partnerības un sadarbības nolīgumu par partnerības izveidi starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekijas Republiku, no otras puses, (OV L 229, 31.8.1999., 1. lpp.).

                     (3)
                  Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.10.2017
            COM(2017) 605 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atļauj sākt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.MĒRĶIS

                  ES Tiesa 2017. gada 26. jūlija atzinumā
                     1
                   norādīja, ka 2014. gada 25. jūnijā parakstīto Kanādas un Eiropas Savienības nolīgumu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nedrīkst noslēgt tādu, kāds tas ir pašreiz. Tāpēc ES būtu jāsāk jaunas sarunas ar Kanādu nolūkā noslēgt PDR nolīgumu saskaņā ar Tiesas atzinumā noteiktajām prasībām.

               2.IETEIKUMA KONTEKSTS

                  Kanādas tiesību akti paredz, ka gaisa pārvadātājiem, kas veic pasažieru gaisa pārvadājumus uz Kanādu, ir jānodrošina Kanādas Robeždienestu aģentūrai (CBSA) elektroniska piekļuve pasažieru datu reģistra (PDR) datiem pirms pasažieru ierašanās Kanādā.

                  Minēto tiesību aktu mērķis ir iegūt PDR datus pirms avioreisa ierašanās, un tādēļ tie ievērojami uzlabo CBSA spēju veikt lietderīgu un efektīvu pasažiera ceļojuma riska iepriekšēju novērtējumu un atvieglot bona fide ceļošanu, tādējādi stiprinot Kanādas drošību. ES sadarbojas ar Kanādu cīņā pret terorismu un citiem smagiem starptautiskiem noziegumiem un uzskata, ka PDR datu pārsūtīšana Kanādai ir veids, kā veicināt starptautisko sadarbību tiesību aizsardzības jomā, kas tiks panākta, ja Kanāda dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kā arī Eiropolam un Eurojust atbilstoši šo iestāžu attiecīgajām pilnvarām nodrošinās analītisko informāciju, kas izriet no PDR datiem.

                  PDR dati ir ikviena pasažiera ceļošanas datu reģistrs, kurā ir iekļauta visa informācija, kas vajadzīga, lai gaisa pārvadātāji varētu veikt rezervācijas informācijas apstrādi. Šajā ieteikumā PDR dati ietver savāktos pasažieru datus, kuri ir iekļauti gaisa pārvadātāja automatizētajās rezervēšanas un izlidošanas kontroles sistēmās.

                  Gaisa pārvadātājiem ir pienākums Kanādas Robeždienestu aģentūrai sniegt PDR datus tiktāl, ciktāl šie dati ir savākti un atrodas gaisa pārvadātāju automātiskajās rezervēšanas un izlidošanas kontroles sistēmās.

                  Personas datu pārsūtīšana no ES uz trešo valsti var notikt tikai tad, ja šajā valstī ir nodrošināts pamatbrīvību un pamattiesību aizsardzības līmenis, kas būtībā ir ekvivalents Savienībā garantētajam līmenim. Ir vajadzīgs risinājums, kas ES līmenī nodrošinās juridisku pamatu PDR datu pārsūtīšanai no ES uz Kanādu, atzīstot, ka PDR dati ir nepieciešami cīņā pret terorismu un citiem smagu starptautisku noziegumu veidiem.

                  Eiropas Kopiena 2005. gadā parakstīja nolīgumu ar Kanādu par PDR datu pārsūtīšanu un apstrādi, kura pamatā ir CBSA saistību kopums attiecībā uz savas PDR programmas
                     2
                   piemērošanu.

                  Nolīgums stājās spēkā 2006. gada 22. martā, un tā pamatā bija virkne saistību, ko CBSA uzņēmās attiecībā uz to, kā tā apstrādās PDR datus, un lēmums par atbilstību, ko publicēja Eiropas Komisija, kura ņēma vērā CBSA saistības nodrošināt pietiekamu personas datu aizsardzību.

                  Komisija 2008. gada novembrī veica 2006. gada nolīguma īstenošanas kopīgu pārskatīšanu, kurā tā konstatēja, ka CBSA ļoti lielā mērā īsteno savas saistības un tajās paredzētos nosacījumus.

                  CBSA saistību un lēmuma par atbilstību darbības termiņš beidzās 2009. gada 22. septembrī. CBSA saistības paredzēja, ka vienu gadu pirms to darbības termiņa beigām CBSA sāks sarunas ar Komisiju nolūkā pagarināt saistības ar savstarpēji pieņemamiem nosacījumiem.

                  Kanādas valdība lūdza Komisijai, lai abas puses sāktu sarunas ar mērķi vai nu grozīt spēkā esošo regulējumu, vai noslēgt jaunu nolīgumu.

                  CBSA arī apstiprināja dalībvalstīm, Padomes prezidentvalstij un Komisijai, ka tā turpinās īstenot savas saistības pārejas periodā, kas nepieciešams, lai risinātu sarunas un noslēgt ilgtermiņa nolīgumu starp ES un Kanādu. Tāpēc dalībvalstis uzņēmās atbildību nodrošināt, ka gaisa pārvadātāji šajā pārejas periodā turpina pārsūtīt PDR datus uz Kanādu.

                  Tāpēc ES 2010. gadā sāka sarunas ar Kanādu nolūkā parakstīt jaunu divpusēju nolīgumu, ar ko paredz nosacījumus un kārtību, saskaņā ar kuru gaisa pārvadātāji Kanādas Robeždienestu aģentūrai darīs pieejamus PDR datus par pasažieriem, kuri lido no ES uz Kanādu un otrādi. Jaunā nolīguma projekts ar Kanādu tika parakstīts 2014. gada 25. jūnijā, un 2014. gada jūlijā Padome to iesniedza Eiropas Parlamentam, lai saņemtu tā piekrišanu. Eiropas Parlaments 2015. gada 30. janvārī lūdza Tiesas atzinumu par to, vai paredzētais PDR nolīgums ar Kanādu ir saderīgs ar Līgumiem un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.

                  Direktīva (ES) 2016/681 par pasažieru datu reģistra (PDR) datu izmantošanu teroristu nodarījumu un smagu noziegumu novēršanai, atklāšanai, izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par tiem (ES PDR direktīva) tika pieņemta 2016. gada 27. aprīlī
                     3
                   un noteica juridisko pamatu gaisa pārvadātāju veiktajai PDR datu pārsūtīšanai uz dalībvalstīm un aizsardzības pasākumus, ko dalībvalstis piemēro PDR datu apstrādei.

                  Tiesa 2017. gada 26. jūlijā sniedza iepriekš minēto atzinumu un norādīja, ka paredzēto PDR nolīgumu starp Kanādu un ES nevar noslēgt tādu, kāds tas ir pašreiz, jo vairākas tā tiesību normas nav saderīgas ar ES atzītajām pamattiesībām, jo īpaši tiesībām uz personas datu aizsardzību un privātās dzīves neaizskaramību. Tiesa arī nosprieda, ka šāda nolīguma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 87. panta 2. punkta a) apakšpunktam kopā ar LESD 16. panta 2. punktu.

                  Pēc tam, kad tika publicēts minētais atzinums, CBSA pauda vēlmi atkal sākt sarunas, lai rastu savstarpēji pieņemamus nosacījumus, kuri atbilstu minētajiem Tiesas konstatējumiem.

                  Tāpēc ES būtu atkal jāsāk sarunas ar Kanādu nolūkā parakstīt jaunu divpusēju nolīgumu, ar ko paredz kārtību un nosacījumus, saskaņā ar kuriem gaisa pārvadātāji Tiesas prasībām atbilstošā veidā Kanādas Robeždienestu aģentūrai pārsūtīs PDR datus par pasažieriem, kuri lido no ES uz Kanādu un otrādi.

                  Sarunās būtu jāietver tikai tie aspekti, kuri ir vajadzīgi, lai izdarītu secinājumus par Tiesas atzinumu. Nebūtu jāskar neviens no pārējiem paredzētā 2014. gada 25. jūnijā parakstītā nolīguma elementiem.

               3.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

                  Ar Tiesas atzinumu par iepriekš minēto jau agrāk paredzēto ES un Kanādas PDR nolīgumu ir noteiktas juridiskas prasības attiecībā uz šādu nolīgumu, kuram ir jābūt saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.

                  Šā ieteikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pants. Tā kā Tiesa savā atzinumā ir precizējusi, ka paredzētajam nolīgumam vajadzētu būt balstītam uz LESD 16. panta 2. punktu un 87. panta 2. punkta a) apakšpunktu, minētie juridiskie pamati ir norādīti arī par materiāltiesiskajiem juridiskajiem pamatiem. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu Komisiju ieceļ par Savienības sarunu vedēju.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atļauj sākt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 16. panta 2. punktu un 87. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Būtu jāsāk sarunas ar mērķi noslēgt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus.

               (2)Nolīgumā būtu jāievēro pamattiesības un jāņem vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartā paredzētie principi, jo īpaši tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.

               (3)[Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, minētās dalībvalstis ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.]

                  VAI

                  [Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tām šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.]

                  VAI

                  [Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.]

                  Saskaņā ar 3. pantu 21. protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Īrija (ar... vēstuli) ir paziņojusi, ka vēlas piedalīties šī lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.]

                  VAI

                  [Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste (ar... vēstuli) ir paziņojusi savu vēlmi piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.]

               (4)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienības vārdā risināt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar īpašu komiteju, ko ieceļ Padome.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Tiesas Atzinums 1/15, 2017. gada 26. jūlijs (EU:C:2017:592).

                     (2)
                  OV L 82, 21.3.2006., 15. lpp. un OV C 91, 29.3.2006., 49. lpp.

                     (3)
                  OV L 119, 4.5.2016., 132. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.10.2017
            COM(2017) 605 final
            PIELIKUMS
            Norādes sarunām par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko atļauj sākt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus

               dokumentam

               Ieteikums Padomes lēmumam,

               ar ko atļauj sākt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kanādu par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu nolūkā novērst un apkarot terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus

               Nolīgumā būtu jāiekļauj visi nepieciešamie aizsardzības pasākumi, lai tas atbilstu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8., 21. panta, un 52. panta 1. punkta noteikumiem, kā norādīts Eiropas Savienības Tiesas 2017. gada 26. jūlija Atzinumā 1/15
                  1
               .

               Nebūtu jāskar neviens no pārējiem elementiem 2014. gada 25. jūnijā parakstītajā Kanādas un Eiropas Savienības nolīgumā par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu.

                     (1)

                        Tiesas Atzinums 1/15, 2017. gada 26. jūlijs (EU:C:2017:592).


                        EIROPAS
                        KOMISIJA
                                                Briselē, 21.4.2015.
                                                COM(2015) 166 final
                                     Ieteikums
                              PADOMES LĒMUMS,
   ar ko izraugās Eiropas kultūras galvaspilsētas 2019. gadam Bulgārijā un Itālijā
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                       PASKAIDROJUMA RAKSTS
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmumā Nr. 1622/2006/EK, ar ko
   nosaka Kopienas rīcību pasākumam "Eiropas Kultūras galvaspilsēta" no 2007. līdz 2019.
   gadam1, ir paredzēts, kādā kārtībā izraugās Eiropas Kultūras galvaspilsētas. Saskaņā ar šā
   lēmuma 2. pantu no 2009. gada divas pilsētas divās dalībvalstīs izraudzīs par Eiropas kultūras
   galvaspilsētām, ievērojot hronoloģisko secību, kas minēta lēmuma pielikumā. 2019. gadā šo
   pasākumu ir pilnvarotas vadīt Bulgārija un Itālija.
   Eiropas kultūras galvaspilsētu 2019. gadam Bulgārijā un Itālijā izvirza, ievērojot šādu
   procedūru.
   Katra attiecīgā dalībvalsts publicē uzaicinājumu iesniegt pieteikumus ne vēlāk kā sešus gadus
   pirms minētā pasākuma. Atlases žūrijā ir 13 neatkarīgi speciālisti kultūras jomā, un tā pulcējas
   uz priekšatlases sanāksmi ne vēlāk kā piecus gadus pirms pasākuma. Tā izvērtē saņemtos
   pieteikumus, izmantojot Lēmuma Nr. 1622/2006/EK 4. pantā noteiktos kritērijus, un vienojas
   par to kandidātpilsētu sarakstu, kuru kandidatūras jāizskata sīkāk pēc pieteikuma
   papildināšanas.
   Deviņus mēnešu pēc priekšatlases sanāksmes katra attiecīgā dalībvalsts sasauc atlases žūrijas
   sanāksmi, lai izraudzītos finālistus. Pēc priekšatlasi izturējušo pilsētu padziļinātas izvērtēšanas
   saskaņā ar pasākumam noteiktajiem kritērijiem žūrija sniedz ieteikumu par vienu pilsētu no
   katras attiecīgās dalībvalsts.
   Pamatojoties uz minētajiem ieteikumiem, katra dalībvalsts izvirza vienu pilsētu par Eiropas
   kultūras galvaspilsētu un dara to zināmu Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un
   Reģionu komitejai ne vēlāk kā četrus gadus pirms plānotā notikuma sākuma.
   Eiropas Parlaments var sniegt Komisijai atzinumu par kandidātpilsētām ne vēlāk kā trīs
   mēnešus pēc informācijas saņemšanas.
   Padome, rīkojoties saskaņā ar Komisijas ieteikumu, oficiāli izraugās attiecīgās pilsētas par tā
   gada kultūras galvaspilsētām, kuram tās ir izvirzītas.
   Pēc abiem iepriekš aprakstītajiem atlases posmiem žūrija attiecīgi 2014. gada oktobra un
   novembra ziņojumos sniedza ieteikumu, lai 2019. gada pasākums noritētu Plovdivā (Plovdiv)
   (Bulgārijā) un Matērā (Matera) (Itālijā). Bulgārija un Itālija attiecīgi 2014. gada decembrī un
   2015. gada februārī paziņoja par šīm nominācijām Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai
   un Reģionu komitejai.
   2015. gada martā Eiropas Parlaments nosūtīja Komisijai labvēlīgu atzinumu.
   Tādēļ Komisija saskaņā ar Lēmuma Nr. 1622/2006/EK 9. panta 3. punktu iesniedz Padomei
   pievienoto ieteikumu oficiāli izraudzīties Plovdivu (Plovdiv) un Matēru (Matera) attiecīgi
   Bulgārijā un Itālijā par Eiropas kultūras galvaspilsētām 2019. gadam.
   1
           OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp.
LV                                                  2                                                  LV
 ---pagebreak---                                               Ieteikums
                                        PADOMES LĒMUMS,
        ar ko izraugās Eiropas kultūras galvaspilsētas 2019. gadam Bulgārijā un Itālijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmumu
   Nr. 1622/2006/EK, ar ko nosaka Kopienas rīcību pasākumam “Eiropas Kultūras
   galvaspilsēta” no 2007. līdz 2019. gadam2, un jo īpaši tā 9. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā atlases žūrijas 2014. gada oktobra un novembra ziņojumus par Eiropas kultūras
   galvaspilsētu atlases procedūru Bulgārijā un Itālijā,
   tā kā:
   ņemot vērā, ka Lēmuma Nr. 1622/2006/EK 4. pantā minētie kritēriji ir pilnībā izpildīti,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                               1. pants
   Par "2019. gada Eiropas kultūras galvaspilsētām" tiek izraudzītas Plovdiva (Plovdiv) un
   Matēra (Matera) attiecīgi Bulgārijā un Itālijā.
   2
          OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp.
LV                                                 3                                        LV
 ---pagebreak---                                           2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
   Vēstnesī.
   Briselē,
                                           Padomes vārdā —
                                           priekšsēdētājs
LV                                            4                                             LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2016
            COM(2016) 518 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Spānijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīga budžeta deficīta situāciju
            {SWD(2016) 263 final}

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Spānijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīga budžeta deficīta situāciju

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valdības budžeta deficīta.

               (2)Stabilitātes un izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu radīšanai. Stabilitātes un izaugsmes pakts ietver Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu
                  1
               , kas pieņemta, lai veicinātu pārmērīga valsts budžeta deficīta tūlītēju novēršanu.

               (3)Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EK līguma) 104. panta 6. punktu Padome 2009. gada 27. aprīlī nolēma, ka Spānijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, un sniedza ieteikumu novērst pārmērīgo budžeta deficītu ne vēlāk kā līdz 2012. gadam saskaņā ar minētā līduma 104. panta 7. punktu. Kopš tā laika Padome, pamatojoties uz LESD 126. panta 7. punktu, ir sniegusi trīs jaunus, Spānijai paredzētus ieteikumus (2009. gada 2. decembrī, 2012. gada 10. jūlijā un 2013. gada 21. jūnijā), ar kuriem pārmērīga budžeta novēršanai noteikto termiņu pagarināja attiecīgi līdz 2013., 2014. un 2016. gadam. Visos trīs ieteikumos Padome secināja, ka Spānija ir veikusi efektīvus pasākumus, taču ir norisinājušies negatīvi un negaidīti ekonomikas notikumi, kas lielā mērā nelabvēlīgi ietekmējuši valdības finansiālo stāvokli
                  2
               .

                (4)Saskaņā ar Līguma 126. panta 8. punkta noteikumiem Padome 2016. gada 12. jūlijā nolēma, ka Spānija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu.

               (5)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 10. panta 2. punktu, ja iesaistītā dalībvalsts nerīkojas vai, pēc Padomes ieskatiem, šī rīcība ir nepietiekama, Padome nekavējoties pieņem lēmumu atbilstīgi Līguma 126. panta 9. punktam.

               (6)
                     Komisija ir atjauninājusi savu 2016. gada pavasara prognozi ar informāciju, kas bija pieejama līdz 2016. gada 19. jūlijam. Pamatojoties uz iepriekš minēto, reālā IKP pieauguma prognoze 2016. gadam salīdzinājumā ar pavasara prognozi ir palielināta par 0,3 procentu punktiem līdz 2,9 %, bet 2017. gadam samazināta (2,3 % pret 2,5 % pavasarī). Attiecībā uz 2018. gadu tiek prognozēts, ka reālais IKP palielināsies par 2,1 %. Tas ir salīdzināms ar 3,2 % pieaugumu 2015. gadā. Tādējādi sagaidāms, ka ekonomikas izaugsme palēnināsies, taču saglabāsies stabila, joprojām izjūtot reformu, kas pieņemtas, reaģējot uz krīzi, un veiksmīgi pabeigtās finansiālās palīdzības programmas pozitīvo ietekmi. Ekonomikas atveseļošanās joprojām norit kombinācijā ar noturīgu darbvietu radīšanu saistībā ar algu pastāvīgu mērenību un darba tirgus reformu sagādātajām priekšrocībām. Arī naftas zemās cenas sekmē izaugsmi. Vienlaikus tiek prognozēts, ka inflācija varētu būt −0,3 % 2016. gadā. Tomēr ar izaugsmes prognozi ir saistīti negatīvi riski, jo īpaši no 2017. gada, kas ir saistīti cita starpā ar Apvienotās Karalistes referenduma par dalību Eiropas Savienībā rezultātu, kas ir palielinājis nenoteiktību, potenciāli negatīvi ietekmējot tirdzniecību un iekšzemes pieprasījumu.

               (7)Saskaņā ar Komisijas atjaunināto 2016. gada pavasara prognozi paredzams, ka vispārējās valdības deficīts samazināsies līdz 4,6 % no IKP 2016. gadā, līdz 3,3 % no IKP 2017. gadā un 2,7 % no IKP 2018. gadā (salīdzinājumā ar Stabilitātes programmas mērķiem 3,6 %, 2,9 % un 2,2 % no IKP attiecīgi 2016., 2017. un 2018. gadā un pavasara prognozē paredzēto budžeta deficītu 3,9 % no IKP apmērā 2016. gadā un 3,1 % no IKP apmērā 2017. gadā). Augstāka deficīta prognoze ir daļēji izskaidrojama ar to, ka atjauninātajā Komisijas prognozē ir ņemts vērā mazāks pasākumu skaits izdevumu ierobežošanai centrālās un reģionālās valdības līmenī, reaģējot uz Komisijas 2016. gada marta ieteikumu (0,2 % no IKP), nekā Stabilitātes programmā prognozētais (0,4 % no IKP), ņemot vērā, ka daži no šiem pasākumiem vēl nav pietiekami precizēti, lai tos varētu iekļaut Komisijas prognozē, pamatojoties uz parasto pieņēmumu par politikas nemainīgumu. Tomēr lielākā atšķirība izriet no izmaiņām, kas veiktas uzņēmumu ienākuma nodokļa tiesiskajā regulējumā, kā rezultātā uzņēmumi 2016. gadā veic zemākus avansa maksājumus ("pagos fraccionados"). Avansa maksājumu deficīts Stabilitātes programmā netika skaitliski noteikts un kļuva acīmredzams tikai aprīlī, veicot pirmo iemaksu, pēc pavasara prognozes sagatavošanas termiņa beigām. Komisijas atjauninātajā 2016. gada pavasara prognozē šis deficīts tiek lēsts 0,5 % apmērā no IKP 2016. gadā. Tā kā iepriekšminētās izmaiņas rada nodokļu maksājumu pastāvīgu kavēšanos, bet ne izmaiņas nodokļu likmē vai nodokļa bāzē, tās neietekmētu ieņēmumus no uzņēmumu ienākuma nodokļa jaunā, stabilā stāvoklī. To rezultātā 2016. gadā veidojas nodokļu iekasēšanas īslaicīgs zudums, kas atjauninātajā pavasara prognozē tiek uzskatīts par vienreizēju gadījumu. Attiecībā uz 2017. gadu atšķirības starp atjaunināto pavasara prognozi un Stabilitātes programmu izriet no sliktākas nekā gaidīts sākuma pozīcijas un tā, ka taupības pasākumi, kas veikti, reaģējot uz Komisijas 2016. gada marta ieteikumu, vēl nav pietiekami precizēti, lai tos ņemtu vērā, pamatojoties uz ierasto pieņēmumu par politikas nemainību. Paredzams, ka strukturālais deficīts palielināsies par 0,4 % un 0,1 % no IKP attiecīgi 2016. un 2017. gadā, un saglabāsies nemainīgs 2018. gadā. Tomēr 2016. gadā prognozēto strukturālā deficīta pieaugumu daļēji virza tas, ka pašreizējās prognozes par inflāciju un nominālā IKP pieaugumu ir zemāks nekā tas, kas ir 2016. gada budžeta pamatā, kas negatīvi ietekmēja strukturālos valdības ieņēmumus, vienlaikus neļaujot koriģēt izdevumus.

               (8)Vispārējās valdības bruto parāda attiecība pret IKP pieauga no 36 % 2007. gadā līdz aptuveni 99 % 2014. gadā. Parāda attiecība 2015. gadā bija vairāk vai mazāk stabila, jo finanšu aktīvu neto pārdošana kompensēja negatīvo ietekmi, kas radusies tādēļ, ka deficīts pieaug straujāk par nominālo IKP pieaugumu. Saskaņā ar atjaunināto Komisijas 2016. gada pavasara prognozi paredzams, ka parāda attiecība sasniegs 100,6 % no IKP 2017. gadā, bet pavasara prognozē paredzēts, ka parāds sasniegs 100,3 % no IKP 2016. gadā. Lai gan Spānijā nav novērojami tūlītēji fiskālā stresa riski, kas izriet no šīs augstās parāda attiecības, ja budžeta situācija neuzlabosies, vidējā termiņā būtiski pieaugs parāda atmaksājamības riski. Ilgākā termiņā paredzams, ka fiskālās stabilitātes riski mazināsies, pateicoties pozitīvajai ietekmei, kas rodas, samazinot ar novecošanu saistītus izdevumus
                  3
               .

               (9)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 5. pantu Padomes lēmumā pieprasīt veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus saskaņā ar Līguma 126. panta 9. punktu Padome pieprasa, lai dalībvalsts sasniedz gada budžeta mērķus, kuri, pamatojoties uz pieprasījuma pamatā esošo prognozi, atbilst minimālam gada uzlabojumam vismaz 0,5 % apmērā no IKP tās cikliski koriģētajā bilancē, neskaitot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus. Tomēr tas, ka šis Padomes lēmums izdot pieprasījumu tiek pieņemts gada otrajā pusē, pastiprina fiskālos pasākumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu strukturālās bilances noteiktu ikgadēju uzlabojumu. Tāpat ir svarīgi paturēt prātā, ka pamatscenārijs jaunajai korekcijai sākas ar strukturālā deficīta pasliktināšanos 0,4 % apmērā no IKP, kas ir vismaz daļēji rezultāts tam, ka inflācija izrādījās zemāka nekā prognozēts scenārijā, kas ir pamatā 2016. gada budžetam, – notikums, kas ir lielākoties ārpus valdības kontroles. Ņemot to vērā, šķiet lietderīgi nepieprasīt turpmākus strukturālus pasākumus 2016. gadā.

               (10)Ņemot vērā to, ka 2016. gadā nebūtu jāpieprasa papildu strukturāli pasākumi, lai piešķirtu Spānijai vēl vienu gadu tās pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kas ir noteikums saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1467/97, būtu vajadzīgs strukturālās bilances gada uzlabojums 2017. gadā, kam būtu pārāk negatīva ietekme uz izaugsmi. Tādēļ šķiet lietderīgi termiņu, kādā Spānijai jānovērš pārmērīga valsts budžeta deficīta situācija, pagarināt par diviem gadiem.

               (11)Tāpēc, lai veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, Spānijai būtu jāpanāk vispārējās valdības budžeta deficīts 4,6 %, 3,1 % un 2,2 % apmērā no IKP attiecīgi 2016., 2017. un 2018. gadā, kas atbilst strukturālās bilances pasliktinājumam par 0,4 % no IKP 2016. gadā un uzlabojumam 0,5 % apmērā no IKP gan 2017. gadā, gan 2018. gadā. Šajos budžeta mērķos arī ņem vērā vajadzību kompensēt fiskālās konsolidācijas otrās kārtas ietekmi uz publiskajām finansēm, ietekmējot ekonomiku kopumā.

               (12)Lai šos mērķus sasniegtu, par vajadzīgiem tiek uzskatīti turpmāki strukturālie pasākumi ar aplēsto ietekmi 0,5 % apmērā no IKP gan 2017. gadā, gan 2018. gadā. Taupības pasākumi 2017. un 2018. gadā cita starpā varētu ietvert nodokļu izdevumu skaita un apjoma samazinājumu, jo īpaši attiecībā uz samazinātām PVN likmēm, lai sasniegtu vajadzīgo strukturālo uzlabojumu.

               (13)Turklāt preventīvo un korektīvo mehānismu, kas paredzēti Spānijas Likumā par stabilitāti, stingra piemērošana visos valdības līmeņos varētu veicināt pārmērīga budžeta deficīta savlaicīgu un noturīgu novēršanu. To varētu panākt, minēto mehānismu īstenošanā izmantojot lielāku automātiskumu. Turklāt Likumā par stabilitāti iekļautā izdevumu noteikuma ietekmi uz publisko finanšu stabilitāti varētu stiprināt, vēl vairāk precizējot to izdevumu kategoriju piemērošanas tvērumu un definīciju, kas nepieciešamas noteikumā iekļautās informācijas aprēķināšanai, un saistības nepildošās publiskās pārvaldes iestādes nepārprotami aicinot kompensēt izdevumu novirzes nākamajā gadā.

               (14)Spānijai būtu arī jāveltī pienācīga uzmanība publisko finanšu kvalitātes aspektiem, tostarp tās publiskā iepirkuma politikai. To pārkāpumu skaits, kuri ietekmē ES publiskā iepirkuma tiesību aktu piemērošanu un uz kuriem vērsta Komisijas uzmanība, pēdējos gados ir bijis ievērojams. Dati liecina, ka pastāv neatbilstības publiskā iepirkuma īstenošanā starp līgumslēdzējām iestādēm un struktūrām un ka nepietiekami ex-ante un ex-post kontroles mehānismi kavē publiskā iepirkuma tiesību aktu pareizu un vienotu piemērošanu. Salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm Spānija izceļas ar paziņojumu par līgumu zemu publicēšanas līmeni un salīdzinoši augstu sarunu procedūras izmantošanas līmeni bez iepriekšējas publicēšanas. Tas nozīmē, ka tiek ierobežota konkurence uzņēmumiem no citām ES valstīm, un bieži notiek tieša līgumu piešķiršana, kas rada ietekmi lielāku vispārējās valdības izdevumu izteiksmē. Centralizēto vai kopīgo iepirkuma instrumentu ierobežotā izmantošana liedz panākt efektivitātes uzlabojumus, kas sekmētu fiskālos ietaupījumus. Tādas neatkarīgas struktūras trūkums, kura atbild par efektivitātes un atbilstības tiesību aktiem nodrošināšanu publiskā iepirkuma jomā visā valstī, kavē iepirkuma noteikumu pareizu īstenošanu un var radīt iespējas pārkāpumu veikšanai, kam ir negatīva ietekme uz Spānijas publisko finanšu situāciju.

               (15)Lai nodrošinātu fiskālās konsolidācijas stratēģijas veiksmīgu īstenošanu, būs svarīgi arī atbalstīt fiskālo konsolidāciju ar visaptverošām strukturālām reformām atbilstīgi Spānijai adresētajiem Padomes ieteikumiem saistībā ar 2016. gada Eiropas pusgadu un jo īpaši tiem, kuri saistīti ar makroekonomiskās nelīdzsvarotības koriģēšanu.

               (16)Saskaņā ar Līguma 126. panta 9. punktu Padome tās lēmuma izdot pieprasījumu saskaņā ar šo pantu ietvaros var lūgt attiecīgo dalībvalsti iesniegt ziņojumus par korekciju pasākumiem saskaņā ar konkrētu grafiku. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 5. panta 1.a punktu dalībvalsts ziņojumā norāda valdības izdevumu un ieņēmumu mērķus un fiskālās politikas pasākumus gan izdevumu, gan ieņēmumu jomā, kā arī informāciju par politikas pasākumiem, kas tiek īstenoti, reaģējot uz konkrētiem Padomes lēmumiem. Lai atvieglotu šajā pieprasījumā ietverto ieteikumu īstenošanas termiņa kontroli, kā arī pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas termiņa kontroli, Spānija tiek aicināta iesniegt šādu ziņojumu līdz 2016. gada 15. oktobrim līdztekus tās 2017. gada budžeta plāna projektam.

               (17)Saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 473/2013 10. pantu Spānijai būtu jāsniedz ziņojums Komisijai un Ekonomikas un finanšu komitejai atbilstoši specifikācijām, kas noteiktas Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 877/2013. Pirmo reizi ziņojums būtu jāiesniedz līdz 2017. gada 15. janvārim un pēc tam – ik pēc trīs mēnešiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Spānija līdz 2018. gadam novērš pašreizējo pārmērīga budžeta deficīta situāciju.

               2.Spānija 2016. gadā samazina vispārējās valdības budžeta deficītu līdz 4,6 % no IKP, 2017. gadā – līdz 3,1 % no IKP, bet 2018. gadā – līdz 2,2 % no IKP. Šis vispārējā valsts budžeta deficīta uzlabojums atbilst strukturālās bilances samazinājumam par 0,4 % no IKP 2016. gadā un uzlabojumam 0,5 % no IKP apmērā gan 2017., gan 2018. gadā, pamatojoties uz Komisijas atjaunināto 2016. gada pavasara prognozi. Spānija izmanto arī visus neparedzētos ieņēmumus, lai paātrinātu deficīta un parāda samazināšanu.

               3.Papildus ietaupījumiem, kas jau ir iekļauti atjauninātajā Komisijas 2016. gada pavasara prognozē, Spānija pieņem un pilnībā īsteno konsolidācijas pasākumus 0,5 % apmērā no IKP gan 2017. gadā, gan 2018.  gadā.

               4.Ja īstenotos riski attiecībā uz budžeta plānošanu, Spānija ir gatava pieņemt turpmākus pasākumus. Fiskālās konsolidācijas pasākumi nodrošina vispārējās valdības strukturālās bilances stabilu uzlabojumu izaugsmi veicinošā veidā.

               5.Spānija pieņem pasākumus, lai stiprinātu savu fiskālo sistēmu, jo īpaši nolūkā palielināt mehānismu automātiskumu, lai novērstu un koriģētu novirzes no budžeta deficīta, parāda un izdevumu mērķiem, un stiprināt Likumā par stabilitāti iekļautā izdevumu noteikuma ietekmi uz publisko finanšu stabilitāti.

               6.Spānija izveido konsekventu sistēmu, lai nodrošinātu pārredzamību un publiskā iepirkuma politikas koordināciju visās līgumslēdzējās iestādēs un struktūrās nolūkā garantēt ekonomikas efektivitāti un augstu konkurences līmeni. Šāda sistēma ietver atbilstīgus ex-ante un ex-post kontroles mehānismus publiskajam iepirkumam, lai nodrošinātu efektivitāti un atbilstību tiesību aktiem.

               2. pants

               Padome nosaka termiņu līdz 2016. gada 15. oktobrim, līdz kuram Spānijai ir jānodrošina efektīva rīcība, un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 5. panta 1.a punktu jāiesniedz ziņojums Padomei un Komisijai par pasākumiem, kas tiek īstenoti, reaģējot uz Padomes deficīta samazināšanas pieprasījumu. Ziņojumā ietver valsts izdevumu un ieņēmumu mērķus un norāda diskrecionāros pasākumus gan izdevumu, gan ieņēmumu jomā, kā arī informāciju par darbībām, kas veiktas, reaģējot uz konkrētajiem Padomes ieteikumiem, lai stiprinātu savu fiskālo sistēmu un publiskā iepirkuma politikas satvaru saskaņā ar 1. panta 5. un 6. punktu.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.

                     (2)
                  Visi dokumenti saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Spānijā ir atrodami:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

                   .

                     (3)
                  Eiropas Komisija (2016. g.), "2015. gada ziņojums par fiskālo stabilitāti", European Economy, Iestāžu dokuments Nr. 018.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.5.2017
            COM(2017) 175 final
            This document was downgraded/declassifiedDate: 21/06/2017By: Yvon SlingenbergAuthority: DG CLIMA
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Globālo zaļās izaugsmes institūtu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Globālais zaļās izaugsmes institūts (GGGI) ir starptautiska organizācija, kas izveidota 2012. gadā un kas atbalsta un veicina spēcīgu, iekļaujošu un ilgtspējīgu ekonomisko izaugsmi jaunattīstības valstīs un jaunietekmes ekonomikās. Šīs organizācijas mērķis ir ar spēcīgas, iekļaujošas un ilgtspējīgas zaļās izaugsmes palīdzību panākt pasaules noturību, un tās misija ir atbalstīt valstu pāreju uz zaļās izaugsmes modeli, izstrādājot un īstenojot stratēģijas, ar kurām vienlaikus panāk nabadzības samazinājumu, sociālo iekļautību, vides ilgtspēju un ekonomisko izaugsmi.

               2015. gada decembrī pieņemtais UNFCCC Parīzes nolīgums nostiprinās globālos pretpasākumus klimata pārmaiņu radītajiem apdraudējumiem, proti, globālais vidējās temperatūras pieaugums tiks ierobežots krietni zem 2 °C atzīmes salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni, tiecoties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C. Katrai UNFCCC pusei ir savs nacionāli noteiktais devums, kurā izklāstīti pasākumi, ko tā plāno veikt, lai sasniegtu minētos mērķus. Puses arī vienojās par to, ka tehnoloģiju izstrādei un nodošanai ir ļoti liela nozīme, lai uzlabotu noturību pret klimata pārmaiņām un samazinātu siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju.

               Parīzes nolīgums no visām valstīm prasa ievērojami pastiprinātus un ilgstošus starptautiskos centienus visātrākajā veidā pēc iespējas mazināt SEG emisiju. Parīzes nolīgumā ir atzīta vajadzība palīdzēt jaunattīstības valstīm realizēt to klimata plānus.

               Šajā kontekstā GGGI ir kļuvis par vadošo starptautisko aktoru zaļās izaugsmes jomā. Kā GGGI dalībniece Savienība piekļūtu forumam, ar kura palīdzību tā varētu nostiprināt klimata diplomātijas saiknes ar jaunattīstības un jaunietekmes ekonomikas valstīm, vienlaikus arī daloties vērtīgā pieredzē, kas gūta Savienības klimata rīcībpolitiku izstrādē. Tā kā GGGI uzmanības centrā ir visaptverošas zaļās izaugsmes stratēģijas, dalība šajā organizācijā arī palīdzētu izmantot sinerģijas starp klimata mērķiem un ilgtspējīgas attīstības mērķiem, kas pieņemti Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam.Viena iespēja būtu ierosināt Savienībai pievienoties GGGI izveides nolīgumam, taču tā vietā tiek ierosināts sākt sarunas ar GGGI par ES dalību. Tam par iemeslu ir tas, ka, pirms Savienība kļūst par šīs starptautiskās organizācijas dalībnieci, būtu jānoskaidro jautājums par ES kā potenciālās GGGI dalībnieces balsstiesībām.

               •Saskanība ar esošajiem rīcībpolitikas noteikumiem konkrētās rīcībpolitikas jomā

               Lai ierobežotu temperatūras pieaugumu krietni zem 2 °C atzīmes, Parīzes nolīgumam jābūt patiesi globālam un iedarbīgam. Visām valstīm būtu jāsāk īstenot savi iecerētie nacionāli noteiktie devumi. Kā GGGI dalībniece Savienība varētu:

               –mudināt GGGI  tagadējās un nākotnes dalībvalstis īstenot savus nacionāli noteiktos devumus, ko tās paredzējušas Parīzes nolīguma īstenošanai, un kāpināt to vērienīgumu, cita starpā izmantojot saskaņā ar zaļās izaugsmes pieeju izstrādāto un īstenoto labo praksi;

               –sadarboties ar GGGI Savienības klimata diplomātijas stratēģijas kontekstā, pilnīgi ņemot vērā sinerģijas starp klimata mērķu un ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanu;

               –politiskā un ekspertu līmenī apmainīties ar paraugpraksi, par pamatu izmantojot apjomīgo pieredzi, ko Savienība guvusi klimata stratēģiju izstrādē un īstenošanā.

               •Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikām

                  Tā kā GGGI uzmanības centrā ir zaļa un ilgtspējīga izaugsme, tās darbs acīmredzami ir saistīts ar vides un attīstības jautājumiem, kā arī atjaunojamo energoresursu un energoefektivitātes rīcībpolitikām.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 216. pantā ir noteikts, ka Savienība var noslēgt nolīgumu ar starptautisku organizāciju. 218. pantā ir izklāstīta procedūra, kas jāievēro, noslēdzot nolīgumu ar starptautisku organizāciju, un 218. panta 3. punktā ir sīkāk noteikta kārtība, kas jāievēro, kad par Savienības sarunu vadītāju izvirza Komisiju.

                   •
                        Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Klimata pārmaiņas ir pārrobežu jautājums. Klimata pasākumi ir jākoordinē gan pasaules, gan Eiropas līmeni, un Savienības līmeņa pasākumi ir pamatoti atbilstoši subsidiaritātes principam. LESD 191. pantā ir noteikta Savienības kompetence vides jomā, ietverot klimata pārmaiņas.

               Savienības dalība GGGI ļautu šīs organizācijas zināšanās un paraugpraksē dalīties ar visām dalībvalstīm; šāda dalība arī ļautu Savienībai pēc iespējas plašākā mērā nodot saviem starptautiskajiem partneriem rīcībpolitikiskos un diplomātiskos vēstījumus klimata pārmaiņu jomā.

               •Proporcionalitāte

               Ieteikums Padomes lēmumam par sarunu risināšanu Savienības dalībai GGGI ir proporcionāls: tas ir visvienkāršākais un minimālais juridiskais solis, kas vajadzīgs Savienības dalībai.

               •Instrumenta izvēle

                  Padomes lēmuma pieņemšana ir noteikta LESD 218. panta 3. punktā.

                   3.
                        EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Neattiecas. Tomēr Komisija labākam regulējumam veltītajā tīmekļa vietnē 2016. gada 8. novembrī publicēja ziņu par saviem nodomiem lūgt Padomei atļauju Savienības vārdā risināt sarunas par tās dalību GGGI. Viedokļa paušanai atvēlētajā laikā (no 2016. gada 8. novembra līdz 2017. gada 12. janvārim) no ieinteresētajām personām netika saņemts neviens komentārs.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Ietekmes novērtējums nav sagatavots, jo Padomes lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par Savienības dalību GGGI, nav tiešas ietekmes uz Komisijas budžetu, kā arī tas neprasa, lai dalībvalstis īstenotu kādus pasākumus.

                  Tomēr Komisija ir apskatījusi alternatīvo variantu neveikt nekādus pasākumus. Bāzes variants neveikt nekādus pasākumus nozīmētu, ka tikai dažas Savienības valstis ir GGGI dalībnieces (kopš šīs starptautiskās organizācijas nodibināšanas 2012. gadā par tās dalībniecēm ir kļuvušas Dānija, Apvienotā Karaliste un pavisam nesen arī Ungārija). Šādā gadījumā ir maz ticams, ka GGGI tiks pilnvērtīgi informēts par Savienības pieredzi zaļās izaugsmes jautājumos un ka organizācija tiks maksimāli izmantota, lai sasniegtu Savienības klimata diplomātijas stratēģijas mērķus.

                  Vēlamais variants, kas izklāstīts šajā priekšlikumā, ir Savienības dalība GGGI. Tiek ierosināts Savienībai pievienoties kā iesaistītajai dalībniecei bez finansiāla ieguldījuma (GGGI statūtu 3. pants).

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

                   4.
                        IETEKME UZ BUDŽETU

                  Savienības dalībai GGGI nav tiešas ietekmes uz ES budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Neattiecas: Padomes lēmums par sarunām dalībai GGGI neprasa, lai dalībvalstis īstenotu kādus pasākumus.

               •Skaidrojošie dokumenti (norādēm)

                  Neattiecas.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Komisijai ir šādi ierosinājumi:

               –Padomei būtu jāpilnvaro Komisija sākt un risināt sarunas par Savienības dalību GGGI;

               –Komisijai būtu jārisina šādas sarunas, apspriežoties ar speciālo komiteju atbilstīgi LESD noteikumiem;

               –Padomei būtu jāapstiprina šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Globālo zaļās izaugsmes institūtu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Pašreiz tikai dažas Savienības valstis ir Globālā zaļās izaugsmes institūta (GGGI)
                  1
                dalībnieces. Tāpēc ir maz ticams, ka GGGI tiks pilnvērtīgi informēts par Savienības pieredzi zaļās izaugsmes jautājumos un ka organizācija tiks maksimāli izmantota, lai sasniegtu Savienības klimata diplomātijas stratēģijas mērķus.

               (2)Klimata pārmaiņas ir pārrobežu jautājums. Klimata pasākumi ir jākoordinē gan pasaules, gan Eiropas līmeni, un saskaņā ar subsidiaritātes principu pasākumi Savienības līmenī ir pamatoti. LESD 191. pantā ir noteikta Savienības kompetence vides jomā, pie kā pieder arī klimata pārmaiņas.

               (3)Savienības dalība GGGI ļautu šīs organizācijas zināšanās un paraugpraksē dalīties ar visām dalībvalstīm. Šāda dalība arī ļautu Savienībai pēc iespējas plašākā mērā nodot saviem starptautiskajiem partneriem rīcībpolitikas un diplomātiskos vēstījumus klimata pārmaiņu jomā.

               (4)Tā kā GGGI uzmanības centrā ir visaptverošas zaļās izaugsmes stratēģijas, Savienības dalība GGGI ļautu arī izmantot sinerģijas starp klimata politikas mērķiem un ilgtspējīgas attīstības mērķiem, kas pieņemti Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam.

               (5)Tāpēc Komisija būtu jāpilnvaro Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas ar mērķi noslēgt nolīgumu par Savienības dalību GGGI,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisija tiek pilnvarota Savienība vārdā risināt sarunas par nolīgumu par Savienības dalību Globālajā zaļās izaugsmes institūtā.

               2. pants

               Sarunu norādes ir izklāstītas pielikumā.

               3. pants

               Sarunas risina, apspriežoties ar [speciālās komitejas nosaukumu

               ievieto Padome].

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Kopš šīs starptautiskās organizācijas nodibināšanas 2012. gadā par GGGI dalībniecēm ir kļuvušas Dānija, Apvienotā Karaliste un pavisam nesen arī Ungārija.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.5.2017
            COM(2017) 175 final
            This document was downgraded/declassifiedDate: 21/06/2017By: Yvon SlingenbergAuthority: DG CLIMA
            PIELIKUMS
            IeteikumamPADOMES LĒMUMS,ar ko pilnvaro sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Globālo zaļās izaugsmes institūtuNorādes sarunām par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Globālo zaļās izaugsmes institūtu par Savienības dalību Globālajā zaļās izaugsmes institūtā

               PIELIKUMS

               Norādes sarunām par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Globālo zaļās izaugsmes institūtu par Savienības dalību Globālajā zaļās izaugsmes institūtā

               1.Komisija cenšas nodrošināt, ka nolīgums, kura rezultātā Savienība kļūst par Globālā zaļās izaugsmes institūta (GGGI) dalībnieci, ir saskanīgs ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.

               2.Komisija sarunas risina saskaņā ar attiecīgajiem spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem vai Savienības saskaņoto nostāju, kas īpaši šo sarunu nolūkā pieņemta vai nu īpašajā dalībvalstu pārstāvju komitejā, kura minēta šā Padomes lēmuma 3. pantā, vai Padomē.

               3.Komisija ziņo Padomei par sarunu iznākumu un, ja vajadzīgs, par visiem sarežģījumiem, kas var rasties sarunu gaitā.