title: Komisijas Ieteikums ( 2007. gada 5. decembris ) par EKL 20. panta teksta atveidošanu pasēs (izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 5841)

text:
               6.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 118/30

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2007. gada 5. decembris)
   par EKL 20. panta teksta atveidošanu pasēs
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 5841)
   (2008/355/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 211. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 20. pantā (turpmāk – “EKL 20. pants”) noteikts, ka ikvienam Eiropas Savienības pilsonim trešajā valstī, kurā nav pārstāvniecības tai dalībvalstij, kuras pilsonis viņš ir, ir tiesības uz jebkuras dalībvalsts diplomātisko un konsulāro iestāžu aizsardzību ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šīs valsts pilsoņiem. Šīs tiesības ir ietvertas arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 46. pantā.

               (2)

                  Eurobarometer aptauja, kas publicēta 2006. gada jūlijā, atklāja, ka lielākā daļa Savienības pilsoņu nezina par EKL 20. panta esību un tā piemērošanu. Tikai 23 % aptaujāto personu apgalvoja, ka tām ir zināmas EKL 20. pantā piedāvātās iespējas. Aptaujā noskaidrojās, ka nākamo triju gadu laikā puse Eiropas Savienības pilsoņu gatavojas ceļot uz trešām valstīm.

               (3)

               Ierosinājums atveidot EKL 20. panta tekstu pasēs, lai informētu pilsoņus par viņu tiesībām, 2006. gada 9. maijā tika izteikts Barnier kunga ziņojumā “Veidojot Eiropas Civilās aizsardzības spēkus: Eiropas palīdzība”. Padomes prezidējošā valsts 2006. gada 15. jūnijā aicināja dalībvalstis apsvērt iespēju atveidot EKL 20. panta tekstu pasēs, lai garantētu, ka Eiropas Savienības pilsoņi ir labi informēti par savām tiesībām (1).

               (4)

               Komisija 2006. gada 28. novembrī pieņēma Zaļo grāmatu par Eiropas Savienības pilsoņu diplomātisko un konsulāro aizsardzību trešās valstīs (2), kurā ierosināja vairākas iespējamās darbības, lai stiprinātu Eiropas Savienības pilsoņu aizsardzību. Kā efektīvs līdzeklis, lai atgādinātu pilsoņiem par viņu tiesībām, tika ierosināts ieteikt dalībvalstīm iespiest EKL 20. panta tekstu pasēs. Priekšlikumu plaši atbalstīja dalībvalstis, pilsoniskā sabiedrība, pilsoņi, kā arī citas Eiropas iestādes (3)
                   (4). Pilsoņu informēšanai par viņu tiesībām uz diplomātisko un konsulāro iestāžu aizsardzību saskaņā ar EKL 20. pantu tika ieteikts arī izveidot ES tīmekļa vietni par šīm tiesībām un valstu pasēs iekļaut atsauci uz šo tīmekļa vietni.

               (5)

               Pasu izsniegšana ir dalībvalstu kompetence. Saskaņā ar 1981. gada 23. jūnijā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju rezolūciju tika ieviesta vienota pasu forma (5). Turklāt Kopienas līmenī ir pieņemti pasākumi attiecībā uz pasu drošības standartiem. Ar 2000. gada 17. oktobrī Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju rezolūciju tika ieviesti minimālie drošības standarti pasēm, lai apkarotu viltojumus (6). Ar Padomes Regulu, kas pieņemta 2004. gada 13. decembrī, dalībvalstīm uzlikts pienākums, sākot no 2006. gada 28. augusta, pasēs iekļaut biometriskos identifikatorus, bet, sākot no 2007. gada 28. jūnija, glabāt pasēs papildu datus (7).

               (6)

               EKL 20. panta teksts ir jāatveido tās dalībvalsts oficiālajā(-s) valodā(-s), kas izdod pasi.

               (7)

               Būtu pietiekami atveidot EKL 20. panta pirmā teikuma tekstu. Otrais teikums attiecas uz dalībvalstu pienākumu iesaistīties starptautiskās sarunās, lai nodrošinātu aizsardzību, un neattiecas tieši uz pilsoņiem.

               (8)

               Komisija ir nodomājusi izveidot tīmekļa vietni par konsulāro aizsardzību, kurā publicētu praktisku informāciju, piemēram, regulāri atjaunotu kontaktinformāciju par dalībvalstu pārstāvniecībām trešās valstīs. Būtu lietderīgi pasēs kopā ar EKL 20. panta tekstu ievietot atsauci uz šo tīmekļa vietni kā vienīgo kopīgo piekļuves vietu informācijai par šīm tiesībām.

               (9)

               Dalībvalstu administratīvā sloga samazināšanai būtu lietderīgi ieteikt dalībvalstīm iespiest EKL 20. panta tekstu jaunajās pasēs, kas izdotas pēc 2009. gada 1. jūlija.

               (10)

               To pilsoņu informēšanai, kuru pasēs nav atsauces uz EKL 20. pantu, būtu ieteicams uz pases ārējā, aizmugurējā vāka piestiprināt uzlīmi.

               (11)

               EKL 20. panta teksta atveidošana pasēs ievērojami vairotu pilsoņu zināšanas par savām tiesībām uz diplomātisko un konsulāro iestāžu aizsardzību, un dalībvalstu izmaksas būtu ierobežotas,

         AR ŠO IESAKA:

               1)

               Dalībvalstīm atveidot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 20. panta pirmo teikumu un atsauci uz ES tīmekļa vietni (http://ec.europa.eu/consularprotection) pasēs, kas izdotas pēc 2009. gada 1. jūlija.

               2)

               Dalībvalstīm darīt pieejamas uzlīmes ar informāciju, kas minēta pirmajā punktā, tām personām, kuru pases izdotas pirms 2009. gada 1. jūlija.

               3)

               Dalībvalstīm 18 mēnešus pēc šī ieteikuma publikācijas Oficiālajā Vēstnesī informēt Komisiju par šī ieteikuma sakarā veiktajiem pasākumiem.

      Briselē, 2007. gada 5. decembrī

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Franco FRATTINI

      (1)  “Stiprinot Eiropas Savienības spējas reaģēt uz ārkārtas situācijām un krīzēm”, Padomes 2006. gada 15. jūnija dokuments Nr. 10551/06.

      (2)  COM(2006) 712, galīgā redakcija.

      (3)  Eiropas Parlamenta atzinums: A6/0454/2007.

      (4)  Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums (CESE 425/2007).

      (5)  OV C 241, 19.9.1981., 1. lpp.

      (6)  OV C 310, 28.10.2000., 1. lpp.

      (7)  Padomes 2004. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos (OV L 385, 29.12.2004., 1. lpp.).


title: Kopēju vīzas saņemšanas ierobežojumu noteikšana Krievijas amatpersonām, kuras iesaistītas Sergeja Magņicka lietā Eiropas Parlamenta 2012. gada 23. oktobra ieteikums Padomei par kopēju vīzas saņemšanas ierobežojumu noteikšanu Krievijas amatpersonām, kuras iesaistītas Sergeja Magņicka lietā (2012/2142(INI))

text:
               7.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               CE 68/13

         Otrdiena, 2012. gada 23. oktobrisKopēju vīzas saņemšanas ierobežojumu noteikšana Krievijas amatpersonām, kuras iesaistītas Sergeja Magņicka lietā
   P7_TA(2012)0369
   Eiropas Parlamenta 2012. gada 23. oktobra ieteikums Padomei par kopēju vīzas saņemšanas ierobežojumu noteikšanu Krievijas amatpersonām, kuras iesaistītas Sergeja Magņicka lietā (2012/2142(INI))
   2014/C 68 E/02

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā LESD 215. pantu,

               —

               ņemot vērā ieteikuma priekšlikumu Padomei, ko ALDE grupas vārdā iesnieguši Guy Verhofstadt un Kristiina Ojuland (B7-0196/2012),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2011. gada 17. februāra rezolūciju par tiesiskumu Krievijā (1),

               —

               ņemot vērā 2010. gada 16. decembra rezolūciju par 2009. gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē un Eiropas Savienības politiku cilvēktiesību jomā (2),

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2011. gada 14. decembra rezolūcija par gaidāmo ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmi 2011. gada 15. decembrī un par 2011. gada 4. decembra Valsts domes vēlēšanu rezultātiem (3),

               —

               ņemot vērā 2012. gada 2. februāra ieteikumu Padomei par konsekventu politiku attiecībā uz režīmiem, pret kuriem ES piemēro ierobežojošus pasākumus (4),

               —

               ņemot vērā to, ka ASV Senāta Ārējo attiecību komiteja 2012. gada 26. jūnijā pieņēma Sergeja Magņicka Tiesiskuma un atbildības aktu ar mērķi noteikt vīzas saņemšanas aizliegumu un iesaldēt līdzekļus Krievijas amatpersonām, kuras, iespējams, ir iesaistītas Sergeja Magņicka aizturēšanā, vardarbībā pret viņu un viņa nāvē,

               —

               ņemot vērā rezolūcijas projektu “Tiesiskums Krievijā — Sergeja Magņicka lieta”, kas tika iesniegts EDSO Parlamentārās asamblejas 2012. gada sesijā, aicinot valsts parlamentus rīkoties, lai noteiktu vīzu sankcijas un iesaldētu līdzekļus,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 121. panta 3. punktu,

               —

               ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu (A7-0285/2012),

               A.

               tā kā Sergeja Magņicka aizturēšana, apstākļi apcietinājumā un vēlāk nāve ieslodzījuma vietā ir labi dokumentēta lieta, kas liecina par nopietnu cilvēka pamattiesību neievērošanas gadījumu Krievijā;

               B.

               tā kā Sergeja Magņicka kriminālvajāšana pēc viņa nāves ir starptautisko un valsts likumu pārkāpums, un tas skaidri parāda to, cik nepareizi darbojas Krievijas krimināltiesību sistēma;

               C.

               tā kā Krievijas Federācija kā Eiropas Padomes un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas dalībvalsts ir uzņēmusies saistības pilnībā ievērot pamattiesības un tiesiskumu un tā kā Eiropas Savienība ir vairākkārt piedāvājusi papildu palīdzību un zināšanas, lai Krievijas Federācija spētu modernizēt un ievērot savu konstitucionālo un tiesisko kārtību;

               D.

               tā kā, neskatoties uz Krievijas prezidenta Cilvēktiesību padomes 2011. gadā veiktās izmeklēšanas secinājumiem, ka Sergeja Magņicka aizturēšana un apcietināšana ir bijusi nelikumīga un ka viņam ir tikusi liegta iespēja vērsties tiesu iestādēs, izmeklēšana ir apstājusies un iesaistītās amatpersonas ir atbrīvotas no atbildības un pat norīkotas pēcnāves lietas izskatīšanā; tā kā šāda varas iestāžu rīcība parāda, ka Magņicka kriminālvajāšana ir politiski motivēta;

               E.

               tā kā Eiropas Savienība jau vairākkārt dažādos veidos — sākot no regulārām apspriedēm par cilvēktiesībām līdz pat augstākā līmeņa sanāksmēm — ir mudinājusi Krievijas varas iestādes veikt rūpīgu un neatkarīgu izmeklēšanu šajā īpašajā un labi dokumentētajā lietā un izbeigt valdošo nesodāmības gaisotni;

               F.

               tā kā Sergeja Magņicka lieta ir tikai viens, bet visredzamākais un labi dokumentēts gadījums, kad Krievijas tiesībaizsardzības iestādes ir ļaunprātīgi izmantojušas savas pilnvaras, smagi pārkāpjot tiesiskumu; tā kā ir ļoti daudz citu juridisko lietu, kur sistemātiski notiek aizbildināšanās ar ekonomiskiem noziegumiem un iespējama korupcija, lai atbrīvotos no konkurentiem biznesā vai politiskajiem konkurentiem;

               G.

               tā kā vīzu ierobežojumi un citi ierobežojoši pasākumi paši par sevi nav tradicionālas tiesiskas sankcijas, bet gan ES bažu politisks signāls plašākai mērķauditorijai, un tādējādi tie ir vajadzīgs un likumīgs ārpolitikas instruments;

               H.

               tā kā ES sankcijas saistībā ar Magņicka lietu varētu mudināt Krievijas varas iestādes veikt patiesus un jaunus centienus, lai konkrētāk un pārliecinošāk pievērstos jautājumam par tiesiskumu Krievijā un valdošajai nesodāmības gaisotnei;

               I.

               tā kā vairāku ES dalībvalstu parlamenti, tostarp Nīderlandē, Apvienotajā Karalistē, Zviedrijā un Polijā, jau ir pieņēmuši rezolūcijas, aicinot valdības ieviest sankcijas saistībā ar Magņicka lietu, un vairāku citu dalībvalstu parlamenti, piemēram, Portugālē, Francijā, Spānijā un Latvijā, ir sākuši gatavot šādas rezolūcijas,

               1.

               iesniedz Padomei šādus ieteikumus:

                           a)

                           izveidot kopēju ES sarakstu ar amatpersonām, kuras ir atbildīgas par Sergeja Magņicka nāvi, faktu slēpšanu tiesībaizsardzības iestādēs un nepārtraukto un pastāvīgo viņa mātes un atraitnes iebiedēšanu;

                           b)

                           noteikt un īstenot visā ES vīzu izsniegšanas aizliegumu šīm amatpersonām un iesaldēt viņu vai viņu tuvāko ģimenes locekļu finanšu aktīvus, kuri viņiem var būt Eiropas Savienībā;

                           c)

                           aicināt Krieviju veikt ticamu un neatkarīgu izmeklēšanu, kurā tiktu izskatīti visi šīs traģiskās lietas aspekti, un saukt visus vainīgos pie atbildības;

                           d)

                           mudināt Krievijas varas iestādes likvidēt plaši izplatīto korupciju, reformēt tiesu sistēmu un pielāgot to starptautiskiem standartiem, izveidojot neatkarīgu, taisnīgu un pārredzamu sistēmu, ko nekādā gadījumā nevarētu izmantot politiskos nolūkos;

                           e)

                           noteiktākā, apņēmīgākā un vairāk uz rezultātu orientētā veidā skatīt šo jautājumu divpusējās sanāksmēs ar Krievijas varas iestādēm, kā arī skatīt jautājumu par iebiedēšanu un nesodāmību saistībā ar lietām, kurās iesaistīti cilvēktiesību aizstāvji, žurnālisti un juristi;

               2.

               mudina Padomi ieņemt saskaņotu un proaktīvu nostāju attiecībā uz citiem nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Krievijā, pamatojoties uz labi dokumentētiem, koncentrētiem un neatkarīgiem avotiem un pārliecinošiem pierādījumiem, un kā pēdējo līdzekli ieviest līdzīgus ierobežojošus pasākumus pret nodarījumu izdarītājiem;

               3.

               uzsver, ka Krievijas varas iestāžu apņemšanās ievērot pamatvērtības, piemēram, tiesiskumu, kā arī cilvēktiesības un pamatbrīvības, joprojām ir galvenais priekšnoteikums ES un Krievijas attiecībām un stabilas un uzticamas partnerības izveidei abu pušu starpā;

               4.

               uzdod priekšsēdētājam šo ieteikumu nosūtīt Padomei un informēšanas nolūkā Komisijai, dalībvalstīm, Krievijas Valsts domei un Krievijas Federācijas valdībai.

      (1)  OV C 188 E, 28.6.2012., 37. lpp.

      (2)  OV C 169 E, 15.6.2012., 81. lpp.

      (3)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0575.

      (4)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2012)0018.


title: Padomes Ieteikums (2015. gada 14. jūlijs) par Horvātijas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Horvātijas 2015. gada konverģences programmu

text:
               18.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/56

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 14. jūlijs)
   par Horvātijas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Horvātijas 2015. gada konverģences programmu
   (2015/C 272/15)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kas būtu balstīta uz ciešāku ekonomikas politikas koordināciju. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta jomām, kurās visvairāk ir nepieciešama rīcība Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes un konkurētspējas potenciāla stimulēšanai.

               (2)

               Padome 2015. gada 14. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma Ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3). Tie kopā veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma Ieteikumu par Horvātijas valsts reformu programmu (4) 2014. gadam un sniedza savu atzinumu par Horvātijas atjaunināto konverģences programmu 2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Horvātija bija noteikta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, pastiprinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)

               Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada ziņojumu par Horvātiju. Tajā ir izvērtēti Horvātijas sasniegumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā. Ziņojumā par Horvātiju ir ietverti arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultāti. Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Horvātijā pašlaik pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izlēmīga politikas rīcība un īpaša uzraudzība. Konkrētāk, apslāpētas izaugsmes, aizkavētas uzņēmumu pārstrukturēšanas un vāju nodarbinātības rādītāju kontekstā ir ievērojami palielinājušies ar vāju konkurētspēju, lielām ārējām saistībām un pieaugušām valsts parādsaistībām (vienlaikus ar vāju publiskā sektora pārvaldību) saistītie riski.

               (7)

               Horvātijas iestādes 2015. gada martā, pēc ziņojuma par Horvātiju publicēšanas sāka dialogu ar Komisijas dienestiem par reformām, kas visvairāk nepieciešamas, lai risinātu jautājumu par pārmērīgo makroekonomikas nelīdzsvarotību. Iestāžu pieeja dialogam ir bijusi konstruktīva, un tās izsludināja vairākus nozīmīgus pasākumus, tostarp par parafiskālo maksājumu samazināšanu 2016. un 2017. gadā, valsts aģentūru un centrālās valsts pārvaldes reģionālo struktūrvienību sistēmas racionalizēšanu, pašvaldību administratīvo vienību brīvprātīgas apvienošanās stimulēšanu, likumdošanas izraisītās nenoteiktības mazināšanu un Valsts kontroles stiprināšanu. Detalizētāk tika izklāstīti reformu plāni vairākās citās jomās, piemēram, uzņēmumiem uzliktā administratīvā sloga mazināšanā un valstij piederošo uzņēmumu pārvaldības uzlabošanā. Tomēr vērienīguma līmenis joprojām ir zemāks par to, kas tiek sagaidīts vairākās jomās, jo īpaši attiecībā uz stingrākiem agrīnas pensionēšanās noteikumiem un izdevumu pārskatīšanas konstatējumu publicēšanu un īstenošanu, lai gan tika darīti zināmi daži papildu pasākumi, ar kuriem paredzēts daļēji kompensēt minētos trūkumus.

               (8)

               Horvātijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tās valdība savā 2015. gada konverģences programmā norāda, ka pārmērīgo deficītu ir plānots novērst līdz 2017. gadam, kas neatbilst Padomes ieteiktajam termiņam – līdz 2016. gadam. Valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu: 2015. gadā līdz 5,0 % no IKP, 2016. gadā līdz 3,9 % un 2017. gadā līdz pat 2,7 % no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu ir sagaidāms, ka 2017. gadā valsts parādsaistību attiecība pret IKP sasniegs maksimumu – 92,5 % no IKP, bet 2018. gadā kopumā nostabilizēsies 92,4 % apmērā. Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, šķiet visai labvēlīgs, jo izaugsmes rādītāji ir salīdzināmi, savukārt pamatā esošie konsolidācijas pasākumi, kas norādīti konverģences programmā, ir apjomīgāki par pasākumiem, kas minēti Komisijas prognozē. Tikai daļēji ir konkretizēti pasākumi, kas atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2015. gadam un nākamajiem gadiem. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, var konstatēt, ka nav sagaidāms, ka laikus (līdz 2016. gadam) un noturīgi tiks novērsts pārmērīgais budžeta deficīts. Balstoties uz veikto diskrecionāro pasākumu apjomu, var konstatēt, ka fiskālais stimuls 2014. gadā atbilda Padomes ieteikumam. Tas tā ir arī kumulatīvā izteiksmē attiecībā uz 2014. un 2015. gadu – neatkarīgi no prognozētajiem trūkumiem 2015. gadā. Tomēr (koriģētās) izmaiņas strukturālajā bilancē attiecībā uz 2014. un 2015. gadu ir mazākas par ieteikto apjomu. Fiskālais stimuls 2016. gadam ir mazāks par to, kas minēts Padomes ieteikumā. Tādēļ būs nepieciešami papildu strukturālie pasākumi. Balstoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Horvātija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (9)

               Horvātija 2015. gada 23. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu, un 2015. gada 30. aprīlī tā iesniedza savu 2015. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Horvātija pašlaik pārskata savus izdevumus, lai uzlabotu efektivitāti, it īpaši algu, sociālā nodrošinājuma un subsīdiju izmaksu jomā, un lai nodrošinātu pietiekamas fiskālās manevrēšanas iespējas, lai kā prioritārus varētu noteikt izaugsmi veicinošus izdevumus un ieguldījumus. Horvātijas ieņēmumi no regulāriem nekustamā īpašuma nodokļiem (attiecībā pret IKP) ir vieni no zemākajiem Savienībā. Pagājušā gada laikā tika veikti pasākumi, lai uzlabotu nodokļu tiesību normu ievērošanu, tostarp lai mazinātu krāpšanu PVN jomā, un tagad ir nepieciešama papildu rīcība. Nesenajās reformās tika nostiprināts Horvātijas fiskālais regulējums, tomēr joprojām pastāv ievērojamas problēmas. Trūkumi iedarbīgas izdevumu kontroles un konsekventas budžeta ierobežojumu piemērošanas jomā negatīvi ietekmē fiskālās politikas veidošanu un revīzijas konstatējumus. Strauji pieaugošās valsts parādsaistības liek izmantot daudz aktīvāku pieeju valsts parādsaistību pārvaldībai.

               (11)

               Pensiju sistēmas problēma ir liels skaits agri pensionēto personu, īpaši dāsna agrīnas pensionēšanās sistēma vairākās profesijās un daudzi speciālie pensiju plāni. Agrīna aiziešana no darba tirgus tiek atvieglota ar to, ka tādā gadījumā pensija tiek samazināta salīdzinoši nedaudz vai nemaz (attiecībā uz dažām darbinieku kategorijām). Plaisa starp minimālo agrīno un likumisko pensionēšanās vecumu ir liela salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju – mazāk nekā trīs gadi. Turklāt sistēma ir ļoti fragmentēta, un tas rada spiedienu uz izdevumiem par standartpensijām. Līdz ar to pabalstu īpatsvars pensiju sistēmā ir zemāks nekā lielākajā daļā dalībvalstu, neatkarīgi no tā, ka izdevumu apmērs ir salīdzināms. Veselības aprūpes nozarē atkārtoti kavēti maksājumi joprojām rada fiskālos riskus. Ir sākti pasākumi, lai racionalizētu slimnīcu finansēšanu, tomēr pastāv riski saistībā ar to īstenošanu. Budžeta palielinājums par 10 % finansējuma vajadzības sedz tikai daļēji; būs papildus jāpalielina ietaupījumi, kāpinot efektivitāti, lai nodrošinātu kavējumu pilnīgu izlīdzināšanu līdz 2017. gadam.

               (12)

               Nelielā algu korekcija pēc krīzes saasināja negatīvo ietekmi uz nodarbinātību. Vispusīgs vērtējums par algu konstatēšanas un noteikšanas praksi, kas tika pabeigts 2014. gadā, liecina, ka sistēma nebija pietiekami elastīga, lai pielāgotos izmaiņām makroekonomikas vidē. Īpaši trūkumi saistās ar lielajām atšķirībām starp privāto sektoru un publisko sektoru, tostarp valstij piederošiem uzņēmumiem, koplīgumu attiecināšanu uz trešajām personām un sarežģījumiem attiecībā uz faktiski nefunkcionējošu līgumu izbeigšanu. Ir jāveic šā vērtējuma sekojumdarbības konkrētu politikas pasākumu formā. Ir svarīgi arī uzraudzīt 2013.–2014. gada darba tirgus reformas ietekmi.

               (13)

               Darbaspēku negatīvi ietekmē sabiedrības straujā novecošana un vienlaikus vērojamā zemā ekonomiskā aktivitāte, it īpaši jauniešu un par 50 gadiem vecāku personu vidū. Neraugoties uz aktīvā darba tirgus politikas tvēruma paplašināšanu un ar to saistīto izdevumu palielināšanu, tai nav pietiekamu iespēju aizsniegt ilgstošus bezdarbniekus, gados vecākas personas un jauniešus, kas nav iesaistīti nedz izglītībā, nedz darba tirgū, nedz apmācībā. Terciārās izglītības rādītājs ir viens no zemākajiem Savienībā. Prasmju neatbilstība un trūkumi izglītības un apmācības sistēmā attur no augstākās izglītības iegūšanas. Pastāvīga problēma ir ēnu ekonomikas lielais īpatsvars, un līdz ar to pastāv nedeklarēts darbs. Tagad ir jāīsteno pasākumi, kurus Komisija 2014. gada beigās noteica cīņai ar nedeklarēto nodarbinātību. Pašlaik pastāv vairāk nekā 80 dažādi sociālie pabalsti un programmas. Ir sākta pabalstu konsolidācija, taču 2015. gadā ir nepieciešami papildu reformu pasākumi, lai uzlabotu pabalstu tvērumu un atbilstību.

               (14)

               Kompetenču sadale starp valsts valdību un pašvaldībām ir sarežģīta un sadrumstalota, tādēļ tiek apgrūtināta publisko finanšu pārvaldība un valsts izdevumu efektīva organizēšana. Pašreizējais politikas funkciju sadalījums un administratīvās nepilnības pašvaldību iestādēs tieši ietekmē vairākas jomas, piemēram, nodokļu iekasēšanu, sociālo pabalstu izsniegšanu, Eiropas strukturālo un investīciju fondu vadību, publisko iepirkumu un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu. Kā īstermiņa pasākumus iestādes ir iecerējušas jaunus mehānismus, kas iedrošinātu īstenot vairāku pašvaldību administratīvo teritoriju brīvprātīgu apvienošanu vai koordināciju. Valsts valdība, balstoties uz 2014. gadā pabeigto pētījumu, kā mērķi ir izvirzījusi valsts aģentūru sistēmas reformu un racionalizāciju.

               (15)

               Horvātijas komercdarbības vide cieš no lielām institucionālām nepilnībām, tostarp tādām kā regulējuma nestabilitāte, nepietiekama likumdošanas kvalitātes kontrole, atbilstības nodrošināšanas lielās izmaksas, diskriminējoša prakse un pārmērīgi šķēršļi pakalpojumu sniedzējiem, liels administratīvais slogs un neskaitāmi parafiskālie maksājumi, nepietiekama pārredzamība un prognozējamība administratīvo iestāžu darbībā, it īpaši pašvaldībās, nevienmērīgi attīstīti elektronisko sakaru kanāli un pārāk ilga tiesvedība, it īpaši tiesās, kurām piekritīgas komerclietas; tajās būtu jāmodernizē lietu sadales kārtība. Jaunajai korupcijas apkarošanas stratēģijai trūkst mērķtiecības un pietiekamas detalizācijas pakāpes; šis jautājums būtu jārisina stratēģijas īstenošanas rīcības plānā.

               (16)

               Nepilnīga ir pašvaldību komercsabiedrību un lielu publiskā sektora uzņēmumu meitassabiedrību uzraudzība. Iestādes plāno samazināt “stratēģisko” komercsabiedrību skaitu un paplašināt privatizācijas programmu. Ir vajadzīgi papildu panākumi pārvaldības kvalitātes jomā, tostarp stiprinot un saskaņojot uzraudzību dažādos valstij piederošos uzņēmumos. Komercsabiedrību pārvaldes institūciju locekļu kandidātu izvirzīšanai trūkst pārredzamības, un prasības par kandidātu kompetenci ir samērā vājas; tas kavē publiskā sektora īpašuma pienācīgu pārvaldību.

               (17)

               Efektīva un pārredzama agrīnās sanācijas un maksātnespējas regulējuma ieviešana ir viens no galvenajiem priekšnosacījumiem, lai normalizētu spriedzi saistībā ar nepieciešamību samazināt aizņemto līdzekļu lielo īpatsvaru, ar ko saskaras Horvātijas komersanti, un lai veicinātu vidi, kurā pārstrukturēšana tiek uzsākta jau agrīnā stadijā un uzņēmumiem tiek dota “otrā iespēja”. Vērtējums par tiesību aktiem attiecībā uz pirmsmaksātnespējas procedūrām liecina, ka pašreizējā tiesiskā regulējuma ex ante efektivitāte ir viena no zemākajām Savienībā. Ir uzsākta maksātnespējas regulējuma reforma; ir plānots, ka parlaments to apstiprinās 2015. gada pirmajā pusē. Horvātijas ekonomikas atlabšanā izšķiroša nozīme varētu būt Horvātijas Rekonstrukcijas un attīstības bankai. Tā ir tieši pakļauti kredītriskam, kas varētu ietekmēt publiskās finanses. Ir svarīgi, ka tai piemēro prudenciālo uzraudzību un spēcīgu korporatīvo pārvaldību. Būtu jāuzlabo arī tās vadības pārskatatbildības noteikumu struktūra un pārredzamība. Līdz ar valūtas riska un no valūtas izrietošo kredītrisku rašanos ir nepieciešams ilgtermiņa risinājums, kas ir samērīgs un taisnīgs, kam ir stabils tiesiskais pamats un kura galvenais nolūks ir palīdzēt visproblemātiskākajiem aizņēmējiem.

               (18)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir sagatavojusi vispusīgu analīzi par Horvātijas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2015. gada ziņojumā par Horvātiju. Tā ir izvērtējusi arī konverģences programmu, valsts reformu programmu un iepriekšējos gados Horvātijai adresēto ieteikumu sekojumdarbības. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Horvātijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka jāstiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākiem valsts mēroga lēmumiem. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–6. ieteikumā.

               (19)

               Ņemot vērā šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (5) galvenokārt ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (20)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1.–6. ieteikumā,

         IESAKA Horvātijai 2015. un 2016. gadā veikt šādas darbības.

               1.

               Nodrošināt, ka līdz 2016. gadam tiek noturīgi novērsts pārmērīgais deficīts, 2015. gadā veicot nepieciešamos pasākumus un stiprinot budžeta stratēģiju 2016. gadam. Publicēt un īstenot izdevumu pārskatīšanas konstatējumus. Uzlabot kontroli pār izdevumiem valdības un pašvaldību līmenī, piemēram, izveidojot sankciju mehānismu attiecībā uz struktūrām, kas pārkāpj budžeta ierobežojumus. Pieņemt fiskālās atbildības likumu, kā arī stiprināt Valsts kontroles spēju un funkcijas. Ieviest regulāru nekustamā īpašuma nodokli un uzlabot PVN likuma normu ievērošanu. Nostiprināt valsts parādsaistību pārvaldību, piemēram, ik gadu publicējot parādsaistību pārvaldības stratēģiju un nodrošinot atbilstošu resursu piesaistīšanu.

               2.

               Atturēt no agrīnas pensionēšanās, mazinot stimulu agri aiziet no darba tirgus. Uzlabot pensijām paredzēto izdevumu atbilstību un efektivitāti, sašaurinot smago un bīstamo profesiju jēdziena definēto nozīmi. Risināt fiskālo risku problēmu veselības aprūpes jomā.

               3.

               Risināt trūkumus algu noteikšanas regulējumā, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un atbilstoši valstī pieņemtajai praksei, lai veicinātu algu pielāgošanu ražīguma līmenim un makroekonomikas stāvoklim. Stiprināt stimulus bezdarbniekiem un ekonomiski neaktīvām personām sākt strādāt algotā darbā. Balstoties uz 2014. gadā veikto pārskatīšanu, īstenot sociālās aizsardzības sistēmas reformu un turpināt konsolidēt sociālos pabalstus, uzlabojot to pielāgošanu mērķauditorijai un novēršot to pārklāšanos.

               4.

               Mazināt valsts valdības un pašvaldību funkciju sadrumstalotību un pārklāšanos, izstrādājot jaunu kompetenču funkcionālā sadalījuma modeli un racionalizējot valsts aģentūru sistēmu. Palielināt pārredzamību un pārskatatbildību publiskā sektora komercsabiedrībās, it īpaši attiecībā uz iecelšanu vadītāju amatos un prasībām par pretendentu kompetenci. Gūt panākumus attiecībā uz publiskā sektora komercsabiedrību mazākumakciju iekļaušanu biržas sarakstā un uzņēmumu privatizāciju.

               5.

               Ievērojami samazināt parafiskālos maksājumus un atcelt pārmērīgus šķēršļus pakalpojumu sniedzējiem. Apzināt un īstenot pasākumus, lai uzlabotu tiesu sistēmas efektivitāti un kvalitāti, it īpaši tiesās, kas izskata komerclietas.

               6.

               Stiprināt pirms maksātnespējas un maksātnespējas stadijā komersantiem piemērojamo regulējumu, lai atvieglotu parādsaistību pārstrukturēšanu, un ieviest fizisko personu maksātnespējas procedūru. Stiprināt finanšu sektora spēju atbalstīt naudas līdzekļu atgūšanu, ņemot vērā problēmas saistībā ar ieņēmumus nenesošiem lielapjoma aizdevumiem, kas izsniegti komercsabiedrībām, un hipotekārajiem aizdevumiem ārvalstu valūtā, kā arī neatbilstošo pārvaldības praksi atsevišķās iestādēs.

      Briselē, 2015. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Paliek spēkā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (4)  Padomes Ieteikums (2014. gada 8. jūlijs) par Horvātijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Horvātijas 2014. gada konverģences programmu (OV C 247, 29.7.2014., 50. lpp.).

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2016. gada 14. jūlijs) Eiropas Savienības Padomei par Eesti Pank ārējiem revidentiem (ECB/2016/20)

text:
               22.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 266/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2016. gada 14. jūlijs)
   Eiropas Savienības Padomei par Eesti Pank ārējiem revidentiem
   (ECB/2016/20)
   (2016/C 266/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Eesti Pank pašreizējā ārējā revidenta AS Deloitte Audit Eesti pilnvaras beidzās pēc 2015. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2016. finanšu gadā.

               (3)

                  Eesti Pank par saviem ārējiem revidentiem 2016.–2020. finanšu gadā ir izvēlējusies KPMG Baltics OÜ,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Eesti Pank ārējiem revidentiem 2016.–2020. finanšu gadā iecelt KPMG Baltics OÜ.

      Frankfurtē pie Mainas, 2016. gada 14. jūlijā

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


title: Padomes Ieteikums ( 2013. gada 9. jūlijs ) par Bulgārijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas konverģences programmu 2012.–2016. gadam

text:
               30.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/10

      PADOMES IETEIKUMS

   (2013. gada 9. jūlijs)
   par Bulgārijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Bulgārijas konverģences programmu 2012.–2016. gadam
   2013/C 217/03
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu vai to valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politikas virzienus. Viņi pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētai valstij adresētos ieteikumus.

               (4)

               Padome 2012. gada 10. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Bulgārijas 2012. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Bulgārijas 2012.–2015. gada konverģences programmu.

               (5)

               Komisija 2012. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2013. Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, Komisija 2012. gada 28. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Bulgārija minēta ka viena no dalībvalstīm, par kurām tiks sagatavots padziļināts pārskats.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2013. gada 7. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2013. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2013. gada 14. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, ekonomikā atjaunot parastos aizdevumu izsniegšanas nosacījumus, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu, novērst krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu 2013. gada 10. aprīlī publicēja sava padziļinātā pārskata rezultātus par Bulgāriju. Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Bulgārijā ir makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama uzraudzība un politiskā rīcība. Uzmanība joprojām jāpievērš jo īpaši aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas ietekmei korporatīvajā sektorā, kā arī ārējo pozīciju pastāvīgai korekcijai, konkurētspējai un darba tirgiem.

               (9)

               Bulgārija 2013. gada 19. aprīlī iesniedza savu 2013. gada valsts reformu programmu un konverģences programmu laikposmam no 2012. līdz 2016. gadam un. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (10)

               Pamatojoties uz konverģences programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka valsts finanšu stāvoklis Bulgārijā kopumā ir bijis stabils. Vidēja termiņa mērķis (VTM) tika sasniegts 2012. gadā. Konverģences programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams attiecībā uz laikposmu no 2013. līdz 2014. gadam, kad ikgadējā izaugsme prognozēta 1,0 % apmērā 2013. gadā un 1,8 % apmērā 2014. gadā. Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē paredzēts IKP pieaugums par 0,9 % 2013. gadā un 1,7 % 2014. gadā. Konverģences programmā izklāstītais budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt, ka visā programmas laikposmā strukturālā budžeta bilance ir tuvu VTM. Konverģences programmā ir saglabāts iepriekšējais VTM -0,5 % apmērā no IKP, kas ir ambiciozāks par Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto mērķi. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci, attiecībā uz kuru tiek lēsts, ka tā nedaudz pasliktināsies no 0,4 % deficīta no IKP 2012. gadā līdz 0,7–0,8 % laikposmā no 2013. līdz 2016. gadam, Bulgārija konverģences programmas laikposmā nedaudz atpaliek no sava VTM. 2013.–2015. gadā valsts izdevumu pieauguma temps, ņemot vērā diskrecionārus ieņēmumu pasākumus, atbildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam, taču 2016. gadā to neizpildīs. Parāda attiecība ir zemāka par 60 % no IKP, un saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka 2014. gadā tā sasniegs maksimumu – 20,4 % no IKP – un pēc tam programmas laikposmā samazināsies. Tāpat arī Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē paredzēts, ka parāda attiecība sasniegs 20,3 % no IKP 2014. gadā.

               (11)

               Bulgārija pēdējos gados ir ievērojami stiprinājusi savu fiskālo sistēmu, kas ir sekmējis fiskālās disciplīnas saglabāšanu un lielāku fiskālās politikas ticamību. Jaunajā Valsts finanšu likumā, kas stāsies spēkā 2014. gadā, saglabāti skaitliskie fiskālie noteikumi, ieviesti jauni un to piemērojamība attiecināta uz visiem valdības apakšsektoriem, ar to vēl vairāk stiprinātas prasības pašvaldību līmenī un pārveidota trīs gadu vidēja termiņa budžeta programma. Ir svarīgi, lai valsts iestādes saglabātu reformu dinamiku un sagatavotu pamatu jaunā Valsts finanšu likuma ieviešanai, jo īpaši izveidojot paredzēto neatkarīgo nodokļu iestādi un piešķirot tai skaidras pilnvaras, darbības autonomiju un atbilstīgus resursus. Pastāv ievērojamas iespējas uzlabot nodokļu iekasēšanu, un progress šajā jomā ļautu Bulgārijai lielākus izdevumus novirzīt izaugsmes veicināšanai. Lai arī Bulgārija ir veikusi pamanāmus pasākumus nodokļu iekasēšanas izmaksu samazināšanai un ieņēmumu iekasēšanas uzlabošanai, nodokļu sistēmu joprojām raksturo plaša izvairīšanās no nodokļu maksāšanas un administratīvā neefektivitāte. Nodokļu iekasēšanas administratīvās izmaksas ir augstas, tāpat augstas ir arī izmaksas uzņēmumiem saistībā ar nodokļu nomaksāšanu. Neatkarīgi no pasākumiem, kas veikti nolūkā uzlabot nodokļu iekasēšanu, joprojām tiek lēsts, ka ēnu ekonomikas īpatsvars ir augsts un, lai to samazinātu, ir nepieciešami ilgtspējīgi ilgtermiņa centieni.

               (12)

               Pirmstermiņa aiziešanas iespēju no darba tirgus samazināšana ir būtisks uzdevums, lai uzlabotu pensiju sistēmas adekvātumu, kā arī lai nodrošinātu darbaspēka piedāvājumu. Gados vecāku darbinieku, jo īpaši gados vecāku sieviešu, nodarbinātības līmenis ir zemāks nekā vidēji ES, un rezultātā lielai daļai pensijas sistēmas dalībnieku ir neadekvātas tiesības saņemt pensiju. Lai arī šajā jomā jau tiek veiktas būtiskas reformas, atlikušās speciālās shēmas konkrētām profesijām citu faktoru starpā sekmē faktiskā pensionēšanās vecuma samazināšanos. Turpinot progresu, kāds gūts saistībā ar pensionēšanās vecuma paaugstināšanu, Bulgārijai būtu arī jāsagatavo un jāvienādo pensionēšanās vecums vīriešiem un sievietēm, kuri visā darba mūžā veikuši iemaksas. To kritēriju un kontroles pārskatīšana, ko veic attiecībā uz invaliditātes pensiju piešķiršanu (piemēram, par kritēriju nosakot spēju strādāt), būtu svarīgs ieguldījums, lai efektīvi tiktu ierobežota noteikumu ļaunprātīga izmantošana.

               (13)

               Bulgārijā nodarbinātības līmenis ir zem vidējā, un tas turpina pazemināties, kā arī dažādu reģionu un iedzīvotāju apakšgrupu starpā ir vērojamas lielas atšķirības attiecībā uz bezdarba līmeni. Krīze ir sevišķi smagi ietekmējusi mazkvalificētus darba ņēmējus, un tās rezultātā ir būtiski palielinājies jauniešu bezdarba līmenis. Ilglaicīga bezdarba pieaugums ir lielāks nekā vidēji pārējā ES. Ja Nodarbinātības aģentūrā tiktu veiktas reformas, tai būtu potenciāls ieņemt īpašu nozīmi piedāvājuma un pieprasījuma saskaņošanā Bulgārijas darba tirgū, sniedzot efektīvākas konsultācijas, īstenojot mērķtiecīgus nodarbinātības pasākumus un labāk identificējot nākotnē nepieciešamās prasmes. Spēkā esošās Jaunatnes nodarbinātības ierosmes agrīna izvērtēšana varētu palīdzēt nodrošināt, ka līdzekļi tiek novirzīti tām darbībām, kuras rada vislielāko skaitu darbavietu. Joprojām uzdevums ir nodrošināt, lai sociālās apdrošināšanas minimālo iemaksu veikšana sasniegtu mērķi, proti, samazināt ēnu ekonomiku, tajā pašā laikā neizstumjot ar cenu palīdzību mazkvalificētus darba ņēmējus. Bulgārijas pilsoņiem ir vislielākais nabadzības vai sociālās atstumtības risks Savienībā. Valsts nabadzības samazināšanas un sociālās integrācijas 2020 stratēģijas īstenošana būtu jāuzskata par prioritāti. Ir nepieciešams uzlabot sociālo pārvedumu efektivitāti un pieeju tiem un sekmēt sociālo pakalpojumu efektivitāti un pieeju tiem, jo īpaši attiecībā uz bērniem un vecākiem cilvēkiem. Valsts romu integrācijas stratēģijas rīcības plānā būtu jānorāda konkrēti pasākumi, piemērots finansējums un uzraudzības mehānisma izveide darbību ietekmes novērtēšanai.

               (14)

               Bulgārijai ir uzdevums uzlabot izglītības sistēmas vispārējo kvalitāti un efektivitāti. Skolu un pirmskolas izglītības likuma pieņemšana galīgajā lasījumā līdz 2013. gada beigām būtu pamats progresam attiecībā uz nepieciešamajām reformām, tostarp mācību programmas modernizēšanu un uzlabojumu ieviešanu attiecībā uz skolotāju apmācību un stimuliem. Augstākās izglītības jomā ar reformām ir gūts pavisam niecīgs progress. Tas, ka pastāv būtiska atšķirība starp augstākās izglītības rezultātiem un darba tirgus pieprasījumu, pasliktina strukturālo bezdarbu un kavē augstas vērtības novatorisko nozaru attīstību. Slikti augstākās izglītības rezultāti ir saistīti ar stimulu trūkumu iestāžu līmenī, kā arī ar atsevišķu pētnieku un pasniedzēju standartiem. Veselības aprūpes sistēmas kvalitātes un tvēruma uzlabošana Bulgārijai ir ilgtermiņa uzdevums. Veselības aprūpes nozares finansēšanas lielāka pārredzamība sekmētu izaugsmi un konkurētspēju šajā nozarē. Ambulatorajai aprūpei paredzēto veselības aprūpes izdevumu daļa ir zema, tādējādi ierobežojot pieeju rentabliem veselības aprūpes pakalpojumiem. Augstais pacientu tiešo maksājumu īpatsvars faktiski izslēdz noteiktas iedzīvotāju grupas no veselības aprūpes pakalpojumiem. Bulgārijai ir veicami būtiski uzdevumi saistībā ar slimnīcu nozares racionalizāciju un pārvaldību.

               (15)

               Vietējo uzņēmumu konkurētspēja un ārvalstu ieguldījumu piesaistīšana gūtu lielu labumu no uzlabojumiem Bulgārijas uzņēmējdarbības vidē, tostarp sabiedrisko pakalpojumu lielākas efektivitātes. Ātrāka, sistemātiska e-pārvaldības ieviešana sniedz ievērojamu potenciālu un cita starpā varētu samazināt nodokļu iekasēšanas izmaksas un administratīvo slogu uzņēmumiem. Turklāt uzņēmumu likumdošanas, tostarp kavētu maksājumu un maksātnespējas procedūru, pilnīga īstenošana un ieviešana ievērojami uzlabotu pamatnosacījumus, tostarp maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Neadekvāta pieeja finansēm joprojām ir kavējošs faktors MVU attīstībai. Pastāv ievērojams potenciāls Savienības finansēto MVU atbalsta programmu labākai izmantošanai. Labi funkcionējoša, neatkarīga tiesu sistēma ir priekšnosacījums ilgtspējīgai ekonomikas attīstībai. Bulgārija pēdējos gados ir panākusi progresu saistībā ar tiesu sistēmas reformām, jo īpaši saistībā ar tiesiskā regulējuma un iestāžu sistēmas modernizāciju. Tajā pašā laikā joprojām ir ievērojams potenciāls šo sistēmu izmantot pilnībā, nodrošinot rezultātu ilgtspēju un uzlabojot atbildību par reformām visos līmeņos. Tāpat arī lielāki centieni apkarot korupciju būtu pozitīvs ieguldījums uzņēmējdarbības vides uzlabošanā.

               (16)

               Savienības līdzekļu efektīva izmantošana joprojām ir ļoti būtiska nepieciešamajiem publiskajiem ieguldījumiem. Publiskā iepirkuma normatīvo aktu reforma 2011. gadā bija būtisks solis ceļā uz pārkāpumu uzraudzību, novēršanu un sodu noteikšanu par tiem. Lai arī spēkā ir stājušies jauni noteikumi, kas cita starpā aptver ES līdzfinansētos projektus, plašāku pilnvaru piešķiršana Publiskā iepirkumu aģentūrai vēl vairāk uzlabotu ex ante kontroles efektivitāti.

               (17)

               Regulatoru spēja un neatkarība galvenajās ekonomikas nozarēs ir būtiski pamatnosacījumi konkurētspējai. Bulgārijas transporta infrastruktūrā pēdējos gados ir vērojami daži uzlabojumi, savukārt vēl joprojām ir ievērojams potenciāls pakalpojumu sniegšanu un uzturēšanu padarīt pietiekami efektīvu. Bulgārijai vēl ir pilnībā jāīsteno savas saistības saskaņā ar iekšējo enerģijas tirgu. Vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības līmenī joprojām ir ievērojamas problēmas. Pastāvīgi šķēršļi ienākšanai tirgū, garantētas peļņas darījumi un regulētas cenas apvienojumā ar to, ka nepastāv elektroenerģijas un dabasgāzes vairumtirdzniecības tirgus, ir aspekti, kas rada sevišķas bažas. Ņemot vērā Bulgārijas ievērojamo atkarību no viena enerģijas pārvades maršruta, to lielā mērā apdraud piedāvājuma satricinājumi. Elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumu projektu īstenošana būtu jāpaātrina, lai uzlabotu diversifikāciju un piedāvājuma nodrošināšanu. Zema energoefektivitāte joprojām ir nozīmīgs ekonomiskais slogs gan uzņēmumiem, gan privātajiem klientiem. Jo īpaši publisku un privātu ēku energoefektivitātei ir ievērojams potenciāls.

               (18)

               Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir vispusīgi izanalizējusi Bulgārijas ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi valsts reformu programmu un konverģences programmu un iesniegusi padziļinātu pārskatu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Bulgārijā, bet arī programmu atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa ieguldījumu. Tās ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir sniegti turpmāk 1.-7. ieteikumā.

               (19)

               Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši turpmāk 1. ieteikumā.

               (20)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk 3., 4. un 5. ieteikumā,

         IESAKA Bulgārijai laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Saglabāt stabilu fiskālo stāvokli, nodrošinot vidēja termiņa mērķa ievērošanu, un īstenot uz izaugsmi vērstu fiskālo politiku, kā paredzēts konverģences programmā. Īstenot visaptverošu nodokļu stratēģiju, lai stiprinātu visus nodokļu likumdošanas un iekasēšanas procedūru aspektus nolūkā palielināt ieņēmumus, jo īpaši uzlabojot nodokļu iekasēšanu, vēršoties pret ēnu ekonomiku un samazinot nodokļu iekasēšanas izmaksas. Izveidot neatkarīgu iestādi fiskālās politikas uzraudzībai, analīzes veikšanai un konsultāciju sniegšanai.

               2.

               Pakāpeniski izskaust agrīnas pensionēšanās iespējas, vienādot pensionēšanās vecumu vīriešiem un sievietēm un īstenot aktīva darba tirgus politiku, kas ļauj gados vecākiem darbiniekiem darba tirgū palikt ilgāk. Lai efektīvi ierobežotu noteikumu ļaunprātīgu izmantošanu, ieviest stingrākus atbilstības kritērijus un kontroles attiecībā uz invaliditātes pensiju piešķiršanu.

               3.

               Paātrināt valsts Jaunatnes nodarbinātības ierosmes īstenošanu, piemēram, ar garantijas jauniešiem starpniecību (6). Vēl pastiprināt Nodarbinātības aģentūras kapacitāti nolūkā sniegt efektīvas konsultācijas darba meklētājiem un attīstīt spēju identificēt nepieciešamās prasmes un saskaņot tās. Sekmēt aktīvu darba tirgus politiku, jo īpaši attiecībā uz valsts nodarbinātības programmām. Pārskatīt sociālās apdrošināšanas minimālās iemaksas, lai nodrošinātu, ka šī sistēma neizstumj ar cenu palīdzību mazkvalificētus darba ņēmējus no darba tirgus. Nodrošināt Valsts nabadzības samazināšanas un sociālās integrācijas 2020 stratēģijas un Valsts romu integrācijas stratēģijas īstenošanu praksē. Uzlabot sociālo pārvedumu un pakalpojumu efektivitāti un pieeju tiem, jo īpaši attiecībā uz bērniem un gados vecākiem cilvēkiem.

               4.

               Pieņemt skolu izglītības likumu un īstenot augstākās izglītības reformu, jo īpaši rezultātus labāk pielāgojot darba tirgus vajadzībām un stiprinot sadarbību starp izglītību, pētniecību un uzņēmējdarbību. Uzlabot pieeju iekļaujošai izglītībai nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem, jo īpaši romu tautības bērniem. Nodrošināt efektīvu pieeju veselības aprūpei un uzlabot veselības aprūpes pakalpojumu cenas, sasaistot slimnīcu finansējumu ar rezultātiem un attīstot ambulatoro aprūpi.

               5.

               Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, samazinot birokrātiju, īstenojot e-pārvaldības stratēģiju un īstenojot tiesību aktus par maksājumu kavēšanu. Uzlabot tiesu sistēmas kvalitāti un neatkarību un efektīvāk apkarot korupciju. Uzlabot piekļuvi finansējumam MVU un jauniem uzņēmumiem.

               6.

               Paātrināt ES līdzekļu apguvi. Nodrošināt publiskā iepirkuma normatīvo aktu pareizu īstenošanu, paplašinot Publiskā iepirkuma aģentūras veikto ex ante kontroli, lai novērstu pārkāpumus.

               7.

               Stiprināt valsts regulatīvo iestāžu neatkarību un administratīvo spēju jo īpaši elektroenerģijas un transporta nozarēs, kā arī attiecībā uz ūdens resursu un atkritumu apsaimniekošanu. Novērst šķēršļus ienākšanai tirgū, kvotas, teritoriālos ierobežojumus un regulētas cenas un pabeigt tirgus izveidi, izveidojot pārredzamu vairumtirdzniecības tirgu elektroenerģijai un dabasgāzei. Paātrināt elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumu projektus un uzlabot noturību pret traucējumiem. Pastiprināt centienus uzlabot energoefektivitāti.

      Briselē, 2013. gada 9. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OV L 209, 2.8.1997, 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Paturētas spēkā 2013. gadam ar Padomes Lēmumu 2013/208/ES (2013. gada 22. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 118, 30.4.2013., 21. lpp.).

      (4)  OV C 219, 24.7.2012., 9. lpp.

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.

      (6)  Izveidota ar Padomes 2013. gada 22. aprīļa ieteikumu (OV C 120, 26.4.2013., 1. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007SC0141

Ieteikums Padomes atzinums par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2006.–2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97  /* SEC/2007/0141 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 7.2.2007SEC(2007) 141 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSpar Polijas atjaunināto konverģences programmu 2006.–2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSVispārējais pamatojumsStabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot tā efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilglaicīgi saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Pirmā Polijas konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.atjauninātās programmas novērtējuma pamatojumsKomisija ir pārbaudījusi pēdējo Polijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 30. novembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (sk. ierāmēto informāciju ar galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek novērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopota šāda informācija:1.  saimnieciskā darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo desmit gadu laikā,2.  Polijas stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu (pārmērīga budžeta deficīta procedūra),3.  visjaunākais Polijas stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu) un4.  Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu.Jaunākie saimnieciskās darbības rādītāji un budžeta izpildePateicoties lielajai ekonomiskas izaugsmei, Polija drīz panāks ES25 valstis dzīves līmeņa ziņā. Neskatoties uz darbaspēka trūkumu dažās nozarēs, bezdarba līmenis ir augsts, vienlaikus jo īpaši sieviešu līdzdalība pēc ES standartiem ir zema. Neskatoties uz straujo eksporta pieaugumu, ar ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem labumu līdz šim gūst galvenokārt relatīvi zemo darbaspēka izmaksu dēļ, lai gan arī tehnoloģijas ir tikušas atjauninātas. Polijā parasti tiek konstatēts ievērojams deficīts, kas ir lielāks par 3% no IKP. Valsts izdevumu modelis ir iemesls bažām, jo augstie sociālie izdevumi visdrīzāk negatīvi ietekmē darba tirgus rādītājus nepareizu stimulu dēļ. Polijas risks saistība ar ilglaicīgu ilgtspējību ir mazs. Tomēr, lai saglabātu šādu stāvokli, stingri jāievēro galvenie pensiju reformas principi, piemēram, vienādi noteikumi visām sociālajām grupām.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz PolijuPadome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, kurā teikts, ka saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu Polijā ir pārmērīgs budžeta deficīts. Vienlaikus Padome atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam nosūtīja ieteikumu, nosakot, ka pārmērīgais budžeta deficīts jānovērš līdz 2007. gadam, katru gadu sasniedzot šādu mērķi: 5,7% no IKP 2004. gadā, 4,2% no IKP 2005. gadā, 3,3% 2006. gadā un 1,5% no IKP 2007. gadā. Šie mērķi neietver 1999. gada pensiju reformas budžeta izmaksas, kas tajā laikā tika novērtētas 1,5% apmērā no IKP katru gadu. Konkrēti, Polija izmantoja (un joprojām izmanto) pārejas periodu (kas beidzas 2007. gada pavasarī), īstenojot Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumu par fondētu pensiju shēmu nozaru klasifikāciju[2].Padome 2006. gada 28. novembrī saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu pieņēma lēmumu, ar ko paziņoja, ka Polijas rīcība, atbildot uz Padomes 2004. gada 5. jūlija Ieteikumu, kurš atbilst ar Līguma 104. panta 7. punktam, ir izrādījusies nepietiekama, lai koriģētu pārmērīgo deficītu Ieteikumā noteiktajā termiņā. Lēmuma pamatā bija arī Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes, kas liecināja, ka, iekļaujot pārskatītos pensiju reformas izdevumus (līdz apmērām 2% no IKP katru gadu), bija gaidāms, ka 2007. gadā deficīts sasniegs 4% no IKP.Saskaņā ar pārmērīgā deficīta procedūru turpmākā tādu dalībvalstu rīcība, kas nav pieņēmušas vienoto valūtu, kā piemēram Polija, ir noteikta Padomes ieteikumā, kas atbilst 104. panta 7. punktam. Komisija pieņems ieteikumu minētajam Padomes ieteikumam, kurā ņemts vērā arī pēdējais Polijas konverģences programmas atjauninājums, kopā ar pievienoto ieteikumu Padomes atzinumam par jauno programmu.Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmuPadome 2006. gada 14. martā pieņēma atzinumu par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu laikposmam no 2005. līdz 2008. gadam. Padome norādīja, ka konverģences programmā paredzēts zināms progress, bet nav paredzēta pārmērīgā budžeta deficīta efektīva korekcija 2007. gadā, ko Padome pieprasīja 2004. gada 5. jūlija ieteikumā, un ka Komisija ir paredzējusi ieteikt turpmāku rīcību atbilstīgi pārmērīga budžeta deficīta procedūrai, kā noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Padome aicināja Poliju: i) jo īpaši 2006. gadā veikt lielākas korekcijas, piešķirot deficīta samazināšanai visus ieņēmumus, kas pārsniedz budžetā plānotos, vai ietaupījumus mazāku nekā plānoto budžeta izdevumu gadījumā; ii) saglabāt pensiju reformas rezultātā panākto; iii) stiprināt valsts finanšu organizatorisko sistēmu, papildinot nominālo vērtējumu ar citiem pasākumiem, piemēram, ieviešot vidējā termiņa izdevumu noteikumu.Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu2006. gada 31. oktobrī tika iesniegts Īstenošanas ziņojums par Polijas valsts reformu programmu, kas paredzēta saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Polijas valsts reformu programmā norādīti šādi būtiskākie uzdevumi/prioritātes: valsts finanšu konsolidācija un labāka pārvaldība; uzņēmējdarbības attīstīšana un inovācija; infrastruktūras attīstīšana; konkurences nodrošināšana tīklu nozarēs; darbvietu radīšanas un saglabāšana un bezdarba samazināšana; un darbinieku un uzņēmumu pielāgošanās spējas uzlabošana, ieguldot cilvēku kapitālā.Komisijas novērtējums (ko pieņēma kā daļu no 2006. gada decembra ikgadējā progresa ziņojuma[3]) par šo programmu liecina, ka Polija, īstenojot valsts reformu programmu, nav daudz panākusi. Ir fakti, kas liecina, ka Polija sāk gūt lielus panākumus mikroekonomikas jomā, neskatoties uz to, ka daudzu pasākumu īstenošana ir vēl tikai sākuma posmā. Makroekonomikas un nodarbinātības reformu īstenošana līdz šim ir nepietiekama.Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām) novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskie pieņēmumi, kas ir programmas pamatā, ir reālistiski; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šis korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu VTM attiecīgajā ekonomikas ciklā; vai, izvērtējot korekcijas, ko izdara, lai sasniegtu VTM, lielākas korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikos, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (neskaitot vienreizējos un pārējos pagaidu pasākumus) par 0,5% no GDP, kurš ir kritērijs, lai sasniegtu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo izaugsmi) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3% no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamo produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[4]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[5], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |-  IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar 9. panta trešo punktu (attiecībā uz Konverģences Programmām) Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2006.–2009. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[6] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu (attiecībā uz konverģences programmām),ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.5.  Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Polijas konverģences programmu laika posmam no 2006. līdz 2009. gadam.6.  Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir šīs programmas pamatā, paredzēts, ka reālais IKP sasniegs 5,4% 2006. gadā un kopumā nostabilizēsies (vidēji ap 5¼%) pārējā programmas periodā. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, attiecībā uz pieaugumu šķiet pamatots ar ticamiem pieņēmumiem 2007. gadā un ar labvēlīgiem pieņēmumiem pēc tam, jo stāvoklis darba tirgū var neuzlaboties tik ātri, kā paredzēts jo īpaši programmā. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju šķiet reālistiskas, pesimistiskākas, tuvojoties programmas beigām, jo īpaši augošā algu spiediena dēļ arvien saspringtākajā darba tirgū.7.  2006. gada janvāra konverģences programmā attiecībā uz valsts budžeta bilanci 2006. gadam tika noteikts mērķis −2,6% no IKP, Komisijas dienestu rudens prognozēs tika norādīti −2,2% no IKP, savukārt 2006. gada novembra konverģences programmas atjauninājumā 2006. gada budžeta izlietojums tiek lēsts −1,9% apmērā no IKP. Budžeta izlietojums, kas ir labāks nekā gaidītais, radies tādēļ, ka nav pilnībā izpildīti izdevumu plāni (īpaši sociālie pabalsti un valsts ieguldījums), savukārt ieņēmumu pieaugums radies galvenokārt izaugsmes dēļ, kas bija lielāka nekā gaidītā. Aprēķinot iepriekš minēto deficītu, nav ņemti vērā pensiju reformas izdevumi, kas novērtēti apmēram 2% apmērā no IKP 2006. gadā, pārejas periodā, kurš paredzēts, lai īstenotu Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumu par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju[7], un kurš beidzas 2007. gada pavasarī. Galvenais budžeta stratēģijas mērķis 2006. gada novembra atjauninājumā ir novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, panākot atbilstību reformētajam Paktam, kurā atļauts atskaitīt daļu no pensiju reformas izdevumiem. Turpmākajiem gadiem programmā plānota pakāpeniska deficīta samazināšanās, lai 2009. gadā sasniegtu atsauces vērtību 3% no IKP.8.  Tiek plānots, ka deficīts katru gadu samazināsies par 0,4 procentu punktiem (par 0,3 procentu punktiem, ja iekļauj pensiju reformas izmaksas), sākot no 1,9% no IKP 2006. gadā līdz 0,6% no IKP 2009. gadā. Tiek plānots, ka primārais pārpalikums uzlabosies no 0,5% no IKP 2006. gadā līdz 1,7% no IKP 2009. gadā. Ja ņemtu vērā iepriekš minētā Eurostat lēmuma ietekmi, deficīta stāvoklis atjauninātajā programmā uzlabotos no 3,9% no IKP 2006. gadā līdz 2,9% 2009. gadā. Tiek plānots, ka 2007. gadā korekcijas pamatā būs ieņēmumi (ieņēmumu attiecības pieaugums par 0,6 procentu punktiem no IKP ar gandrīz nemainīgu izdevumu attiecību) un 2008.—2009. gadā korekcijas pamatā galvenokārt būs izdevumi, lai ar uzviju kompensētu lielu samazinājumu ieņēmumu attiecībā (ikgadēju vidējo izdevumu attiecības samazināšanos par 1,6 procentu punktiem, jo īpaši attiecībā uz patēriņu un sociālajiem pabalstiem, un ieņēmumu attiecības samazināšanos vidēji par 1,2 procentu punktiem, kam galvenais iemesls ir sociālo iemaksu samazināšana un dažādas izmaiņas nodokļu sistēmā, kuras ne vienmēr ir pilnībā noteiktas). Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, deficīta mērķi ir lejupvērsti pārskatīti, ņemot vērā daudz lielāko izaugsmi un labākus rezultātus nekā 2006. gadā gaidītie.9.  Tiek plānots, ka strukturālā bilance (t.i. cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, uzlabosies no apmēram −2% no IKP 2006. gadā līdz −¾% no IKP programmas perioda beigās 2009. gadā (aprēķinā nav iekļauti pensiju reformas izdevumi). Tāpat kā iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli, kas izklāstīts programmā, ir tāds strukturāls deficīts 1% apmērā no IKP, kuru programmā nav paredzēts sasniegt programmas periodā. Tā kā VTM ir augstāks par minimālo kritēriju (aplēsts budžeta deficīts apmēram 1½% apmērā no IKP), to sasniedzot, tiktu īstenots arī mērķis nodrošināt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. MTO vidējā termiņa mērķis atbilstīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo iespējamo produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.10.  Budžeta izpildes rezultāti varētu būt sliktāki, nekā prognozēts programmā. Riski izriet galvenokārt no labvēlīgā makroekonomiskā scenārija laikposmam no 2008. gada līdz 2009. gadam, ievērojamām neskaidrībām par plānoto reformu efektīvu īstenošanu, kā arī no informācijas trūkuma par pasākumiem, ar ko sekmēs paredzēto izmaksu ierobežojumu, kura konceptuālais posms ir tikko kā uzsākts. Tādējādi līdz šim rīcība nav bijusi pietiekama un plānotie pasākumi ir jāpapildina, lai panāktu minēto rezultātu.11.  Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis programmā šķiet neatbilstošs pārmērīgā budžeta deficīta korekcijai līdz 2007. gadam, ko ieteikusi Padome. Turklāt budžeta mērķi nenodrošina pietiekamu drošības rezervi, lai netiktu pārkāpta deficīta robežvērtība — 3% no IKP, ja programmas periodā notiktu parastas makroekonomiskas svārstības. Turpmākajos gados pēc pārmērīgā deficīta korekcijas strukturālo korekciju temps programmas VTM sasniegšanai jākāpina, izmantojot ekonomiskā uzplaukuma laiku, un jāatbalsta ar pasākumiem.12.  Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds sasniegs 42,0% no IKP 2006. gadā, kas ir krietni zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības — 60% no IKP. Programmā prognozēts, ka parāda attiecība programmas periodā samazināsies par 1,4 procentu punktiem. Ņemot vērā iepriekš minētā Eurostat lēmuma ietekmi, valsts kopējais parāds pieaugtu no 48,9% 2006. gadā līdz 50,2% 2009. gadā.13.  Novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu Polijā ir viszemākā ES, un tiek prognozēts, ka ar novecošanos saistītie izdevumi samazināsies, kas daļēji notiks pateicoties pensiju sistēmas reformas izdevumus samazinošajai ietekmei, pieņemot, ka pensiju reformas tiks pilnībā īstenotas. Sākotnējais budžeta stāvoklis, lai gan tas ir mazliet uzlabojies, salīdzinot ar 2005. gadu, joprojām ietver risku ilgtspējīgām valsts finansēm pirms tiek ņemta vērā novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu, un turpmāka budžeta konsolidācija palīdzētu ierobežot riskus valsts finanšu ilgtspējībai. Kopumā Polijas finanšu ilgtspējību apdraud mazs risks.14.  Konverģences programmā ietverts valsts reformu programmas 2006. gada oktobra īstenošanas ziņojumā uzskaitīto reformu kopējās ietekmes kvalitatīvais novērtējums vidēja termiņa fiskālai stratēģijai. Turklāt tā sniedz zināmu informāciju par valsts reformu programmā paredzēto galveno reformu tiešajām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem, un šķiet, ka tās budžeta prognozēs ir paredzēts ņemt vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekmi uz valsts finansēm. Šķiet, ka konverģences programmā noteiktie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Konkrēti, abās programmās noteikta zināma lauksaimnieku sociālās nodrošināšanas sistēmas saskaņošana ar vispārējo valsts sistēmu, pakāpeniska invaliditātes pabalstu saskaņošanu ar reformēto pensiju sistēmu un visu garantēto medicīnisko pakalpojumu sniegšanas īstenošana.15.  Programmā budžeta stratēģija daļēji atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laikposmam no 2005. līdz 2008. gadam. Konkrēti, rīcība ar mērķi novērst pārmērīgo deficītu nav pietiekama.16.  Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādīti stabilitātes un konverģences programmu rīcības kodeksā, programmā sniegti visi nepieciešamie un lielākā daļa fakultatīvo datu[8].Kopumā var secināt, ka programmā paredzēts novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, bet līdz šim rīcība nav bijusi pietiekama un plānotie pasākumi bijuši nepietiekami, lai panāktu minēto rezultātu. Lai gan turpmākajos gados programmā paredzēts gūt atbilstīgas sekmes VTM sasniegšanā saistībā ar lielas izaugsmes iespējām, ievērojami riski apdraud budžeta mērķu sasniegšanu un korekciju ilglaicīgu efektivitāti.Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu [2007. gada 27. februārī] ir pieņēmusi jaunu Polijai adresētu ieteikumu pārmērīgā deficīta novēršanai, Polija tiek aicināta:-  i) veikt lielākas korekcijas, lai panāktu pārmērīgā deficīta novēršanu līdz 2007. gadam saskaņā ar jauno ieteikumu, kas atbilst Līguma 104. panta 7. punktam;-  ii) izmantot ekonomisko uzplaukumu, paātrināt korekciju tempu, lai sasniegtu VTM pēc plānotās pārmērīgā deficīta novēršanas, nosakot un īstenojot papildu pasākumus jo īpaši attiecībā uz izdevumiem, kas vajadzīgi, lai veiktu paredzētās korekcijas. Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2006. g. nov. | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |COM 2006. g. nov. | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | n.p. |KP 2006. gada janvāris | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | n.p. |SPCI inflācija (%) | KP 2006. g. nov. | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |COM 2006. g. nov. | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | n.p. |KP 2006. gada janvāris | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | n.p. |Ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | KP 2006. g. nov.2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |COM 2006. g. nov.6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | n.p. |KP 2006. g. janv.2 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | n.p. |Valsts bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |COM 2006. g. nov. | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | n.p. |KP 2006. gada janvāris | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | n.p. |Primārā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |COM 2006. g. nov. | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | n.p. |KP 2006. gada janvāris | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov.2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |COM 2006. g. nov. | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | n.p. |KP 2006. g. janv.2 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | n.p. |Strukturālā bilance3 (% no IKP) | KP 2006. g. nov.4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |COM 2006. g. nov.5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | n.p. |KP 2006. gada janvāris | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | n.p. |Valsts kopējais parāds (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |COM 2006. g. nov. | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | n.p. |KP 2006. gada janvāris | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | n.p. |Piezīmes 1Budžeta prognozēs nav ņemta vērā Eurostat 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasificēšanu ietekme; šis lēmums jāīsteno līdz 2007. gada pavasara ziņojumam. Ņemot vērā šo ietekmi, vispārējā valsts bilance saskaņā ar atjaunināto programmu būtu -4,3% no IKP 2005. gadā, -3,9% 2006. gadā, -3,4% 2007. gadā, -3,1% 2008. gadā un -2,9% 2009. gadā, savukārt valsts kopējais parāds būtu 47,3% no IKP 2005. gadā, 48,9% 2006. gadā, 50,0% 2007. gadā, 50,3% 2008. gadā un 50,2% 2009. gadā. 2Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 3Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 4Programmā nav ņemti vērā vienreizēji un citi pagaidu pasākumi. 5Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu. 6Pamatojoties uz attiecīgi 4,1%, 4,4%, 4,8% un 5,0% aplēsto potenciālo pieaugumu 2005.-2008. gada periodā. Avots Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[2] Sk. Statistikas biroja 2004. gada 2. marta Ziņu izlaidumu Nr. 30/2004 un 2004. gada 23. septembra Ziņu izlaidumu Nr. 117/2004.[3] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Atjaunotās Lisabonas stratēģijas izaugsmei un nodarbinātībai īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.[4] Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574 galīgā redakcija, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.) , “The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy No 4/2006 .[5] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.[6] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[7] Sk. Statistikas biroja 2004. gada 2. marta Ziņu izlaidumu Nr. 30/2004 un 2004. gada 23. septembra Ziņu izlaidumu Nr. 117/2004.[8] Konkrēti, nav sniegti nodarbinātības dati atbilstoši nostrādātajām stundām un darba ražīgums atbilstoši IKP no nostrādāto stundu skaita. Nav arī datu par iespējamo izaugsmi.


				|

		52013PC0387

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS, ar ko atceļ Lēmumu 2009/588/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Lietuvā /* COM/2013/0387 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko atceļ Lēmumu 2009/588/EK
par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu
Lietuvā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 12. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
tā kā:
(1)       Ņemot vērā
Komisijas ieteikumu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas
līguma (EK līguma) 104. panta 6. punktu, ar Padomes 2009. gada
7. jūlija Lēmumu 2009/588/EK[1]
tika nolemts, ka Lietuvā pastāv pārmērīgs budžeta
deficīts. Padome atzīmēja, ka 2008. gadā
vispārējās valdības budžeta deficīts bija 3,2 %
no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību 3 %
no IKP, un saskaņā ar Komisijas dienestu 2009. gada pavasara
prognozi gaidāma tā palielināšanās līdz 5,4 % no
IKP 2009. gadā un līdz 8 % no IKP 2010. gadā.
Vispārējās valdības bruto parāds 2008. gadā
bija 15,6 % no IKP, t. i., krietni zem Līgumā
noteiktās atsauces vērtības 60 % no IKP.
(2)       Saskaņā ar EK
līguma 104. panta 7. punktu un Padomes 1997. gada 7. jūlija
Regulas (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un
precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūras īstenošanu[2],
3. panta 4. punktu Padome 2009. gada 7. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma Lietuvai adresētu
ieteikumu novērst pārmērīgo valsts budžeta deficītu
vēlākais līdz 2011. gadam. Ieteikums tika publiskots.
(3)       Saskaņā
ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. panta 7. punktu
un Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1467/97
par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu, 3. panta
4. punktu Padome 2010. gada 9. februārī, pamatojoties
uz Komisijas ieteikumu, atzīstot, ka Lietuvas iestādes ir
efektīvi rīkojušās, ievērojot Padomes 2009. gada 7. jūlija
ieteikumu, un ka Lietuvā bija vērojamas negaidītas
nelabvēlīgas ekonomiskās norises ar būtisku negatīvu
ietekmi uz valdības finansēm, adresēja Lietuvai
pārskatītu ieteikumu novērst pārmērīgo budžeta
deficītu līdz, vēlākais, 2012. gadam. Šis ieteikums
tika publiskots.
(4)       Saskaņā ar 4. pantu
Līgumiem pievienotajā Protokolā par pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūru Komisija sniedz datus
šīs procedūras īstenošanai. Piemērojot minēto
protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar 3. pantu Padomes 2009. gada
25. maija Regulā (EK) Nr. 479/2009 par to, kā piemērot
Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru[3], divreiz gadā, proti,
līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim,
jāpaziņo valdības budžeta deficīta un parāda dati un
citi saistītie rādītāji.
(5)       Apsverot, vai lēmums par
pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu būtu
jāatceļ, Padomei būtu jāpieņem lēmums,
pamatojoties uz paziņotajiem datiem. Turklāt lēmums par pārmērīga
budžeta deficīta pastāvēšanu būtu jāatceļ tikai
tad, ja Komisijas dienestu prognozes liecina, ka prognožu laikposmā
budžeta deficīts nepārsniegs robežvērtību, proti, 3 %
no IKP[4].
(6)       Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat)
datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu
pēc tam, kad Lietuva līdz 2013. gada 1. aprīlim
paziņoja datus, kā arī pamatojoties uz Komisijas dienestu 2013. gada
pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus:
–
pēc maksimālā līmeņa
sasniegšanas 9,4 % apmērā no IKP 2009. gadā
vispārējās valdības budžeta deficīts Lietuvā tika
samazināts līdz 7,2 % no IKP 2010. gadā, pēc
tam līdz 5,5 % no IKP 2011. gadā un līdz 3,2 % no
IKP 2012. gadā. Šo uzlabojumu pamatā bija konsolidācijas
pasākumi izdevumu jomā, jo īpaši pastāvīgie izdevumu
pieauguma ierobežojumi saskaņā ar Lietuvas Fiskālās
disciplīnas likumu, un labvēlīgie cikliskie apstākļi;
–
tā kā deficītu 3,2 %
apmērā no IKP var uzskatīt par tuvu atsauces vērtībai
un Lietuvas parāda attiecība pret IKP ir zem 60 % no IKP
atsauces vērtības ilgtspējīgā veidā, Lietuva
kvalificējas Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, kas
paredzēti Regulā 1467/97, attiecībā uz
sistēmiskām pensiju reformām. Tādējādi pensiju
reformas tiešās neto izmaksas būtu jāņem vērā,
izvērtējot pārmērīgā deficīta korekciju.
Tā kā Lietuvas sistēmiskās pensiju reformas izmaksas 2012. gadā
ir bijušas 0,2 % apmērā no IKP, kā apstiprinājusi
Komisija (Eurostat), tās izskaidro, kāpēc 2012. gadā
ir pārsniegta Līgumā paredzētā atsauces
vērtība 3 % no IKP;
–
Lietuvas 2013. gada konverģences
programmā prognozēts, ka vispārējās valdības
budžeta deficīts 2013. gadā turpinās samazināties
līdz 2,5 % no IKP un ka 2014. gadā tas turpinās
samazināties līdz 1,5 % no IKP, savukārt Komisijas dienestu
2013. gada pavasara prognozē paredzēta lēnāka
vispārējās valdības budžeta deficīta
samazināšanās, proti, 2,9 % no IKP 2013. gadā un 2,4 %
no IKP 2014. gadā, pieņemot, ka politika paliks nemainīga.
Tādējādi ir gaidāms, ka prognozes periodā budžeta
deficīts saglabāsies zem atsauces vērtības 3 % no IKP;

–
Komisijas dienestu 2013. gada pavasara
prognozē paredzēts, ka vispārējās valdības bruto
parāds nedaudz samazināsies — no 40,7 % no IKP 2013. gadā
līdz 40,1 % no IKP 2014. gadā.
(7)       Padome atgādina, ka,
sākot no 2013. gada, kas ir gads pēc
pārmērīgā deficīta novēršanas, Lietuvai būtu
jāvirzās uz vidējā termiņa mērķa sasniegšanu
atbilstošā tempā, tai skaitā, ievērojot izdevumu
robežvērtību.
(8)       Saskaņā ar
Līguma 126. panta 12. punktu Padomes lēmums par
pārmērīga budžeta deficīta situāciju
jāatceļ, ja Padome atzīst, ka pārmērīgs budžeta
deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts.
(9)       Padome uzskata, ka
pārmērīgs budžeta deficīts Lietuvā ir novērsts un
tādējādi Lēmums 2009/588/EK būtu
jāatceļ,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
No vispārējā
novērtējuma izriet, ka pārmērīgais budžeta
deficīts Lietuvā ir novērsts.
2. pants
Ar šo atceļ Lēmumu 2009/588/EK.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Lietuvas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 202, 4.8.2009., 44. lpp.
[2]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
[3]               OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.
[4]               Saskaņā ar “Specifikācijām par
Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un
pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu
formātu un saturu”, 2012. gada 3. septembris. Sk.
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf