title: 2014/724/ES: Komisijas Ieteikums ( 2014. gada 10. oktobris ) par datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapu viedajiem tīkliem un viedās uzskaites sistēmām

text:
               18.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 300/63

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2014. gada 10. oktobris)
   par datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapu viedajiem tīkliem un viedās uzskaites sistēmām

      (2014/724/ES)

   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Viedie tīkli sniedz iespēju īstenot būtiskus enerģētikas politikas pasākumus. Politikas satvarā 2030. gadam ir atzīts, ka viedie tīkli, kuri ir nākotnes dekarbonizētās elektroenerģijas sistēmas pamats, sekmē energoinfrastruktūras pārveidi ar mērķi nodrošināt iespēju lielākā apjomā uzņemt dažādus atjaunojamos energoresursus, uzlabot energoefektivitāti un nodrošināt enerģijas piegādes drošību. Viedie tīkli sniedz iespēju palielināt ES tehnoloģiju nodrošinātāju konkurētspēju, kā arī kalpo kā platforma, kur tradicionālie energouzņēmumi un tirgus jaunpienācēji var izstrādāt novatoriskus energopakalpojumus un energoproduktus tīkla infrastruktūras un saistītās informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT), mājokļu automatizācijas iekārtas un ierīces.

               (2)

               Viedās uzskaites sistēmas ir pirmais solis ceļā uz viedajiem tīkliem. Tās sniedz rīkus, kas nepieciešami, lai dotu iespēju patērētājiem aktīvi līdzdarboties elektroenerģijas tirgū, un nodrošina sistēmas elastīgumu, izmantojot pieprasījuma reakcijas shēmas un citus inovatīvus pakalpojumus. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/72/EK (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/73/EK (2) dalībvalstīm ir jānodrošina tādu viedās uzskaites sistēmu ieviešana, kuras patērētājiem palīdz aktīvi līdzdarboties elektroenerģijas un gāzes piegādes tirgos.

               (3)

               Viedās uzskaites sistēmu izmantošana un vēl jo vairāk turpmākie viedo tīklu uzlabojumi un iekārtas var palīdzēt apstrādāt datus par indivīdu, t. i., personas datus, kas definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK (3) 2. pantā.

               (4)

               Atzinumā 12/2011 (4), ko sniegusi Darba grupa personu aizsardzībai attiecībā uz personas datu apstrādi, kura izveidota saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 29. pantu, ir norādīts, ka viedās uzskaites sistēmas un viedie tīkli var palielināt apstrādājamo personas datu apjomu un darīt tos pieejamus plašākam personu lokam nekā pašlaik, tādējādi datu subjektiem radot jaunus riskus, ar kādiem enerģētikas nozare līdz tam nebija saskārusies.

               (5)

               Atzinumā 04/2013 (5) darba grupa norāda, ka viedās uzskaites sistēmas un viedie tīkli ir pirmie nākotnes “lietiskā interneta” priekšvēstneši un ka iespējamais apdraudējums, kas saistīts ar detalizētu patēriņa datu vākšanu, nākotnē, visticamāk, pieaugs, ja šos datus kombinēs ar datiem no citiem avotiem, piemēram, ģeogrāfiskās atrašanās vietas datiem un datiem, kas pieejami, izmantojot izsekošanu un datu profilu veidošanu internetā, videonovērošanas sistēmas un radiofrekvenču identifikācijas (RFID) sistēmas (6).

               (6)

               Pasākumiem, kuru mērķis ir veicināt informētību par viedo tīklu sniegtajām iespējām un galvenajiem labumiem, būtu jāsekmē šīs tehnoloģijas pilna potenciāla izmantošana un vienlaikus jāmazina risks, ka tā varētu tikt izmantota sabiedrībai nevēlamā veidā un tādējādi uzlabotos iedzīvotāju attieksme pret to.

               (7)

               Ja tiek veikta personas datu apstrāde, viedās uzskaites sistēmām un viedo tīklu videi ir pilnībā piemērojamas tiesības un pienākumi, kas noteikti Direktīvā 95/46/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/58/EK (7).

               (8)

               Paketē, ko Komisija pieņēma Direktīvas 95/46/EK pārskatīšanai, ir ietverts priekšlikums datu aizsardzības regulai (8), kura pēc tās pieņemšanas būs piemērojama viedās uzskaites sistēmām un viedajiem tīkliem, ja tiek veikta personas datu apstrāde.

               (9)

               Komisijas 2011. gada 12. aprīļa paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Viedie tīkli. No inovācijas līdz ieviešanai” (9) bija uzsvērts, ka datu aizsardzība un drošība ir viens no pieciem problēmjautājumiem viedo tīklu izvēršanā, un tajā bija norādīti vairāki pasākumi, kuru mērķis ir paātrināt šo tīklu izvēršanu, tostarp integrētas privātās dzīves aizsardzības pieeja un tīkla un informācijas drošības un stabilitātes novērtējums.

               (10)

               Eiropas Digitālajā programmā ir norādīti vairāki atbilstīgi pasākumi, galvenokārt attiecībā uz datu aizsardzību Eiropas Savienībā, tīkla un informācijas drošību un kiberuzbrukumiem. Dokumentā “Eiropas Savienības kiberdrošības stratēģija – atvērta un droša kibertelpa” (10) un 2013. gada 7. februāra Komisijas priekšlikumā direktīvai par pasākumiem, kas nodrošinātu vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību visā Savienībā (11), bija ierosināti juridiski pasākumi un noteikti stimuli ar mērķi sekmēt investīcijas, pārredzamību un lietotāju informētību, lai ES tiešsaistes vide kļūtu drošāka. Dalībvalstīm sadarbībā ar nozares pārstāvjiem, Komisiju un citām ieinteresētajām personām būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka pieeja drošībai un personas datu aizsardzībai ir saskaņota.

               (11)

               Atzinumos, ko sniegusi Darba grupa personu aizsardzībai attiecībā uz personas datu apstrādi, kura izveidota saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 29. pantu, un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja 2012. gada 8. jūnija atzinumā (12) doti norādījumi par to, kā aizsargāt personas datus un garantēt datu drošību, apstrādājot datus viedās uzskaites sistēmās un viedajos tīklos. Darba grupas Atzinumā 12/2011 par viedo uzskaiti dalībvalstīm ir ieteikts pieņemt tādus īstenošanas plānus, kuros paredzēta prasība veikt privātuma ietekmējuma novērtējumu.

               (12)

               Lai vairotu ieguvumus, ko sniedz viedās uzskaites sistēmas, viens no galvenajiem priekšnoteikumiem šīs tehnoloģijas izmantošanai ir atrast piemērotus tehniskus un juridiskus risinājumus, kuri garantētu indivīda privātuma un personas datu aizsardzību, kas ir ES Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību 16. pantā noteiktas pamattiesības. Komisijas Ieteikumā 2012/148/ES (13) ir sniegti konkrēti norādījumi par datu aizsardzību un drošības pasākumiem viedās uzskaites sistēmām un dalībvalstis un ieinteresētās personas ir aicinātas nodrošināt, ka tiek veikta viedās uzskaites sistēmu un viedo tīklu lietojumprogrammu uzraudzība un tiek ievērotas personu pamattiesības un brīvības.

               (13)

               Ieteikumā 2012/148/ES ir norādīts, ka ar datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumiem būtu jāvar apzināt datu aizsardzības riskus jau pašā viedo tīklu izveides sākumposmā, ievērojot integrētas datu aizsardzības principu. Tajā ir paziņots, ka Komisija attiecībā uz viedajiem tīkliem un viedās uzskaites sistēmām izstrādās datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapu, par kuru jāsaņem atzinums no Darba grupas personu aizsardzībai attiecībā uz personas datu apstrādi.

               (14)

               ieteikumā 2012/148/ES norādīts arī, ka datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapai būtu jāpalīdz datu pārziņiem veikt rūpīgu datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumu, kurā aprakstītas plānotās apstrādes darbības, novērtēts datu subjektu tiesību un brīvību apdraudējums un aprakstīti pasākumi, kas paredzēti risku novēršanai, aizsardzības pasākumi, drošības pasākumi un mehānismi, kuru mērķis ir nodrošināt personas datu aizsardzību un apliecināt atbilstību Direktīvai 95/46/EK, ņemot vērā attiecīgo datu subjektu tiesības un leģitīmās intereses.

               (15)

               Priekšlikums datu aizsardzības regulai, ar ko tiks aizstāta Direktīva 95/46/EK, paredz, ka datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumi dažos apstākļos būs obligāti, jo tie būs galvenais instruments, ar ko tiks nodrošināta datu pārziņu pārskatatbildība. Šajā sakarā datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapa viedajiem tīkliem un viedās uzskaites sistēmām, lai gan pati par sevi tā nav obligāta, kalpo kā novērtēšanas un lēmumu pieņemšanas atbalsta rīks, kurš palīdzēs datu pārziņiem viedo tīklu jomā izpildīt turpmākos juridiskos pienākumus, kas noteikti ierosinātajā datu aizsardzības regulā.

               (16)

               Veidlapa, kas izstrādāta Savienības līmenī datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumu veikšanai, ir paredzēta, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīs tiek saskaņoti izpildīti Direktīvas 95/46/EK noteikumi un Ieteikums 2012/148/ES un tiek atbalstīta vienota metodika, ar kuru datu pārziņi nodrošina pienācīgu un saskaņotu personas datu apstrādi visā ES.

               (17)

               Šādai veidlapai būtu jāsekmē integrētas datu aizsardzības principa piemērošana, mudinot datu pārziņus pēc iespējas drīzāk veikt datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumu, kas tiem ļaus prognozēt iespējamo ietekmi uz datu subjektu tiesībām un brīvībām un īstenot stingrus aizsardzības pasākumus. Šādi pasākumi datu pārzinim būtu jāuzrauga un jāpārskata visa lietojumprogrammas vai sistēmas dzīves cikla garumā.

               (18)

               Ziņojumam, ko sagatavo pēc veidlapas ieviešanas, būtu arī jāveicina valstu datu aizsardzības iestāžu darbības apstrādes atbilstības uzraudzības un pārraudzības jomā, jo īpaši attiecībā uz personas datu aizsardzības riskiem.

               (19)

               Veidlapai būtu ne tikai jāatvieglo jauno datu aizsardzības, privātuma un drošības jautājumu risināšana viedo tīklu vidē, bet arī jāsekmē to datu apstrādes grūtību risināšana, kas saistītas ar enerģijas mazumtirdzniecības tirgus izveidi. Datiem un IKT plašākai integrēšanai energosistēmā būs būtiska vērtība nākotnes mazumtirdzniecības tirgū. Šo datu vākšana un kārtība, kādā tiem var piekļūt, ir būtiski aspekti uzņēmējdarbības iespēju radīšanā jaunpienācējiem – galvenokārt datu apkopotājiem, energopakalpojumu uzņēmumiem vai IKT nozarei. Šā iemesla dēļ komunālo pakalpojumu sniedzējiem būs jāpievērš arvien lielāka uzmanība datu aizsardzības, privātuma un drošības jautājumiem. Veidlapa, jo īpaši viedo uzskaites mēraparātu ieviešanas sākumposmā, ļaus jau pašā viedo tīklu izveides sākumā apzināt datu aizsardzības riskus un tādējādi palīdzēs nodrošināt viedās uzskaites sistēmu lietojumprogrammu uzraudzību un personu pamattiesību un pamatbrīvību ievērošanu.

               (20)

               Pēc tam, kad veidlapa, ko Komisijas uzraudzībā bija izstrādājušas viedo tīklu nozares galvenās ieinteresētās personas, tika iesniegta darba grupai formālai apspriešanai, tika sniegts Atzinums 04/2013. Vēlāk, kad, pamatojoties uz Atzinumu 04/2013, tika iesniegta pārskatīta veidlapa, darba grupa 2013. gada 4. decembrī sniedza Atzinumu 07/2013 (14). Ieinteresētās personas ņēma vērā abos minētajos atzinumos sniegtos ieteikumus.

               (21)

               Darba grupa Atzinumā 07/2013 saistībā ar veidlapas ieviešanu ieteica noorganizēt tās testēšanas posmu, kurā atsevišķas datu aizsardzības iestādes varētu apsvērt palīdzības sniegšanu. Šim testēšanas posmam būtu jāpalīdz nodrošināt, ka viedo tīklu izvēršanas kontekstā veidlapa uzlabo personu datu aizsardzību.

               (22)

               Ņemot vērā ieguvumus, ko veidlapa sniedz nozarei, patērētājiem un valstu datu aizsardzības iestādēm, dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar nozari, pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem un valstu datu aizsardzības iestādēm, lai stimulētu un atbalstītu datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapas lietojumu un izmantošanu plašākā mērogā viedo tīklu izvēršanas un viedās uzskaites sistēmu ieviešanas agrīnā posmā.

               (23)

               Komisijai būtu tieši un netieši jāveicina šā ieteikuma īstenošana, sekmējot dialogu un sadarbību starp ieinteresētajām personām, proti, testēšanas posmā centralizēti vācot informāciju, kas iegūta ar atgriezeniskās saites palīdzību, un izplatot to nozares pārstāvju un valstu datu aizsardzības iestāžu vidū.

               (24)

               Ņemot vērā pēc testēšanas posma beigām izdarītos secinājumus un pēc Direktīvas 95/46/EK pārskatīšanas Komisijai būtu jāizvērtē, vai ir nepieciešams pārskatīt un uzlabot veidlapā ieteikto metodiku.

               (25)

               Šajā ieteikumā tiek ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti ES Pamattiesību hartā. Konkrētāk, šā ieteikuma mērķis ir nodrošināt, lai pilnībā tiktu ievērotas tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (hartas 7. pants) un tiesības uz personas datu aizsardzību (hartas 8. pants).

               (26)

               Pēc apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   I.   DARBĪBAS JOMA

               1.

               Šajā ieteikumā dalībvalstīm sniegti norādījumi par pasākumiem, kas veicami, lai sekmīgi un plašā mērogā izplatītu, atzītu un izmantotu datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veidlapu viedajiem tīkliem un viedās uzskaites sistēmām (turpmāk “DAIN veidlapa”), kas palīdzētu nodrošināt, ka, izvēršot viedo tīklu lietojumprogrammas un sistēmas un ieviešot viedos uzskaites mēraparātus, tiek ievērotas pamattiesības uz personas datu aizsardzību un privātumu.
               DAIN veidlapa ir pieejama Viedo tīklu darba grupas tīmekļa vietnē (http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/smartgrids_en.htm).

         II.   DEFINĪCIJAS

               2.

               Dalībvalstis tiek aicinātas ņemt vērā šādas definīcijas:

                           a)

                           “viedais tīkls” (15) ir modernizēts energotīkls, kas ir papildināts ar divvirzienu digitālu komunikāciju starp piegādātāju un patērētāju, viedajiem uzskaites mēraparātiem un uzraudzības un kontroles sistēmām;

                           b)

                           “viedās uzskaites sistēma” ir elektroniska sistēma, kura spēj uzskaitīt patērēto un saražoto enerģiju, sniedzot vairāk informācijas nekā parasts uzskaites mēraparāts, un kura spēj nosūtīt un saņemt datus, izmantojot elektroniskos sakarus (16);

                           c)

                           “datu aizsardzības ietekmējuma novērtējums” ir sistemātisks process, kas jāveic datu pārzinim vai apstrādātājam, vai apstrādātājam, kas rīkojas datu pārziņa vārdā, risku iespējamās ietekmes novērtēšanai gadījumos, kad datu subjektu tiesībām un brīvībām apstrādes darbības varētu radīt konkrētus riskus savas būtības, darbības jomas vai nolūku dēļ;

                           d)

                           “integrēta datu aizsardzība” paredz, ka, ņemot vērā jaunākos tehnoloģiskos sasniegumus un īstenošanas izmaksas, apstrādes līdzekļu noteikšanas un pašas apstrādes laikā ir jāīsteno atbilstīgi tehniski un organizatoriski pasākumi un procedūras tā, lai apstrāde atbilstu Direktīvā 95/46/EK noteiktajām prasībām un nodrošinātu datu subjekta tiesību aizsardzību;

                           e)

                           “automātiska datu aizsardzība” paredz īstenot mehānismus, kas nodrošinātu, ka automātiski tiek apstrādāti tikai tādi personas dati, kuri ir nepieciešami katram konkrētajam apstrādes nolūkam, un ka tie it sevišķi netiek vākti vai uzglabāti lielākā apjomā, nekā nepieciešams šiem nolūkiem, gan attiecībā uz datu apjomu, gan glabāšanas ilgumu;

                           f)

                           “labākie pieejamie tehniskie paņēmieni” attiecas uz visefektīvāko un modernāko pakāpi pasākumu izstrādē un darbības metodēs, kas norāda uz to, vai konkrēti paņēmieni ir praktiski piemēroti, lai principā nodrošinātu pamatu atbilstībai ES regulējumam par datu aizsardzību. Tie tiek izstrādāti, lai novērstu vai mazinātu riskus privātumam, personas datiem un drošībai;

                           g)

                           29. panta datu aizsardzības darba grupa ir izveidota saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK.

         III.   ĪSTENOŠANA

               3.

               Lai garantētu personas datu aizsardzību visā Savienībā, dalībvalstīm būtu jāmudina datu pārziņi piemērot DAIN veidlapu viedajiem tīkliem un viedās uzskaites sistēmām un vienlaikus ņemt vērā ieteikumus, ko sniegusi Darba grupa personu aizsardzībai attiecībā uz personas datu apstrādi Atzinumā 07/2013 (17). Darba grupas atzinumi ir pieejami Viedo tīklu darba grupas tīmekļa vietnē (http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/smartgrids_en.htm).

               4.

               Dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar nozari, pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem un valstu datu aizsardzības iestādēm, lai stimulētu un atbalstītu DAIN veidlapas izplatīšanu un izmantošanu viedo tīklu izvēršanas un viedās uzskaites sistēmu ieviešanas agrīnā posmā.

               5.

               Dalībvalstīm vajadzētu mudināt datu pārziņus apsvērt papildus datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumam izmantot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus, kas jānosaka dalībvalstīm sadarbībā ar nozari, Komisiju un citām ieinteresētajām personām attiecībā uz visām kopīgajām minimālajām funkcionālajām prasībām viedajiem elektroenerģijas uzskaites mēraparātiem, kas minētas Ieteikuma 2012/148/ES 42. punktā.

               6.

               Dalībvalstīm būtu jāatbalsta datu pārziņi tādu integrētas un automātiskas datu aizsardzības risinājumu izstrādē un pieņemšanā, kas ļautu efektīvi aizsargāt datus.

               7.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka datu pārziņi pirms apstrādes apspriežas ar attiecīgajām valstu datu aizsardzības iestādēm par datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumu.

               8.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka datu pārziņi pēc datu aizsardzības ietekmējuma novērtējuma veikšanas un atbilstīgi to pienākumiem, kas minēti Direktīvā 95/46/EK, veic atbilstošus tehniskus un organizatoriskus pasākumus, lai nodrošinātu personas datu aizsardzību, un visā lietojumprogrammas vai sistēmas dzīves ciklā pārskata novērtējumu, kā arī to, vai apzinātie pasākumi joprojām ir piemēroti.

         IV.   TESTĒŠANAS POSMS

               9.

               Dalībvalstīm būtu jāatbalsta testēšanas posma organizācija (18), īstenojot reālus izvēršanas projektus, tostarp jāmeklē un jāstimulē testētāji viedo tīklu un viedās uzskaites nozarē, lai tie iesaistītos šajā testēšanas posmā.

               10.

               Dalībvalstīm testēšanas posmā būtu jānodrošina, ka visas attiecīgās lietojumprogrammas vai sistēmas izmanto veidlapu, ieteikumus (19), ko sniegusi Darba grupa personu aizsardzībai attiecībā uz personas datu apstrādi, kā arī noteikumus, kas ietverti šā ieteikuma III iedaļā, lai nodrošinātu optimālu datu aizsardzības ietekmējumu un būtu pēc iespējas vairāk informācijas, kas nepieciešama veidlapas nākamajai pārskatīšanai.

               11.

               Dalībvalstīm jāstimulē un jāatbalsta valstu datu aizsardzības iestādes, lai tās testēšanas posmā datu pārziņiem piedāvātu atbalstu un konsultācijas (20).

               12.

               Komisija ir paredzējusi tieši veicināt testēšanas posma īstenošanu un uzraudzību, sekmējot dialogu un sadarbību starp ieinteresētajām personām, proti, nodrošinot ieinteresēto personu platformu (21) tādu ieinteresēto personu sanāksmju organizēšanai, kurās piedalīsies testētāji, nozares un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji, valstu datu aizsardzības iestādes un energoregulatori.

               13.

               Dalībvalstīm jāmudina testētāji ar ieinteresēto personu platformas palīdzību ziņot par testēšanas posma rezultātiem valstu datu aizsardzības iestādēm un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām, par pamatu izmantojot trīs vērtēšanas kritēriju kategorijas:

                           a)

                           tas, cik efektīvi veidlapa ļauj novērtēt atsevišķu viedo tīklu lietojumprogrammu ietekmi uz datu aizsardzību;

                           b)

                           veidlapas lietderīgums, proti, kā tā palīdz datu pārzinim veikt ietekmējuma novērtējumu atbilstoši lietojumprogrammas vai sistēmas konkrētajām īpatnībām; un

                           c)

                           veidlapas lietošanas ērtums datu pārziņa skatījumā.

                     Ziņojot atbilstoši minētajiem vērtēšanas kritērijiem, jācenšas sniegt informāciju, kas attiecas uz Komisijas ieteikuma un veidlapas piemērošanu visās attiecīgajās lietojumprogrammās vai sistēmās.

               14.

               Komisija plāno nodrošināt testēšanas posmā veikto datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumu apkopojuma sagatavošanu. Datu aizsardzības ietekmējuma novērtējumu apkopojums būs pieejams Viedo tīklu darba grupas tīmekļa vietnē visa testēšanas posma laikā, un tas tiks regulāri atjaunināts, lai sekmētu nepārtrauktus un ātrus uzlabojumus veidlapas piemērošanā.

         V.   PĀRSKATĪŠANA

               15.

               Divus gadus pēc šā ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī dalībvalstīm būtu jāiesniedz Komisijai novērtējuma ziņojums, kurā izcelti svarīgākie secinājumi, kas izdarīti pēc testēšanas posma.

               16.

               Komisija plāno divus gadus pēc šā ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī izvērtēt vajadzību pārskatīt DAIN veidlapu, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem testēšanas posma ziņojumiem un ņemot vērā iepriekš minētos vērtēšanas kritērijus. Komisija apsvērs iespēju sarīkot īpašu ieinteresēto personu tikšanos, kurā pirms pārskatīšanas sākšanas varētu apmainīties ar viedokļiem par minēto novērtējumu.

               17.

               Minētajai pārskatīšanai būtu jāpalīdz nodrošināt, ka DAIN veidlapa viedo tīklu izvēršanas kontekstā uzlabo personu datu aizsardzību un ka tajā ir pienācīgi atspoguļoti pārskatītās Direktīvas 95/46/EK noteikumi un darba grupas Atzinums 07/2013.

      Briselē, 2014. gada 10. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Günther OETTINGER

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem dabasgāzes iekšējam tirgum un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 94. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.).

      (4)  29. panta datu aizsardzības darba grupa. Atzinums 12/2011 par viedo uzskaiti, 00671/11/EN, WP183, 2011. gada 4. aprīlis.

      (5)  29. panta datu aizsardzības darba grupa. Atzinums 04/2013 par veidlapu datu aizsardzības ietekmes novērtējuma veikšanai attiecībā uz viedajiem tīkliem un viedo mērierīču sistēmām (“DPIA veidlapa”), ko sagatavojusi Komisijas Viedo tīklu darba grupas 2. ekspertu grupa, 00678/13/EN, WP205, 2013. gada 22. aprīlis.

      (6)  Turpat un Eiropas Padomes Ministru komitejas 2010. gada 23. novembra Ieteikums CM/Rec(2010)13 dalībvalstīm par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisku apstrādi datu profilu veidošanas kontekstā.

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.).

      (8)  COM(2012) 11 final.

      (9)  COM(2011) 202 galīgā redakcija.

      (10)  2013. gada 7. februāra kopīgs paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas Savienības kiberdrošības stratēģija – atvērta un droša kibertelpa” (JOIN(2013) 1 final).

      (11)  COM(2013) 48 final.

      (12)  Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja 2012. gada 8. jūnija Atzinums par Komisijas Ieteikumu par gatavošanos viedo mērierīču sistēmu izvēršanai: https://secure.edps.europa.eu/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/Consultation/Opinions/2012/12-06-08_Smart_metering_EN.pdf.

      (13)  Komisijas 2012. gada 9. marta Ieteikums 2012/148/ES par gatavošanos viedo mērierīču sistēmu izvēršanai (OV L 73, 13.3.2012., 9. lpp.).

      (14)  29. panta datu aizsardzības darba grupa. Atzinums 07/2013 par datu aizsardzības ietekmes novērtējuma veidlapu viedajiem tīkliem un viedajām mērierīču sistēmām (“DAIN veidlapa”), ko sagatavojusi Komisijas Viedo tīklu darba grupas 2. ekspertu grupa, 2064/13/EN, WP209, 2013. gada 4. decembris.

      (15)  DAIN veidlapā, ko izstrādājusi Eiropas Viedo tīklu darba grupa, viedie tīkli ir definēti kā energotīkli, kas spēj izmaksu ziņā efektīvi integrēt visu tiem pieslēgto lietotāju rīcību, lai nodrošinātu ekonomiski efektīvu, ilgtspējīgu elektroenerģijas sistēmu, ko raksturo mazi zudumi, augsta kvalitāte, apgādes drošība un lietošanas drošums: http://ec.europa.eu/energy/gas_ electricity/smartgrids/doc/expert_group1.pdf.

      (16)  Skaidrojošā piezīme attiecībā uz Direktīvu 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un Direktīvu 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu – Mazumtirdzniecības tirgi, 7. lpp.

      (17)  Skatīt 4., 5. un 14. zemsvītras piezīmi.

      (18)  Skatīt 14. zemsvītras piezīmi.

      (19)  Skatīt 4., 5. un 14. zemsvītras piezīmi.

      (20)  Skatīt 14. zemsvītras piezīmi.

      (21)  Ieinteresēto personu platforma būs Viedo tīklu darba grupa, ko Eiropas Komisija izveidoja 2009. gadā kā politikas platformu, kurā apspriesties par politikas/regulējuma virzieniem un koordinēt pirmos soļus viedo tīklu izvēršanā un kura par šiem jautājumiem sniegtu Komisijai konsultācijas: http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm.


				|

		52012DC0326

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Slovākijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2012.–2015. gada stabilitātes programmu /* COM/2012/0326 final */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Slovākijas 2012. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2012.–2015. gada
stabilitātes programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo
īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”,
kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās
jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas
izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un
Savienības vispārējām ekonomikas politikas
pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[4], kas
kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis
tika aicinātas savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes.
(3)       Padome 2011. gada
12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Slovākijas
2011. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par
atjaunināto Slovākijas 2011.–2014. gada stabilitātes
programmu.
(4)       Komisija 2011. gada
23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes
pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex-ante
un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, 2012. gada 14. februārī
pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu[5],
kurā Slovākija nebija minēta to dalībvalstu vidū,
kurām paredzēts veikt padziļinātu pārbaudi.
(5)       Eiropadome 2012. gada
2. martā apstiprināja finanšu stabilitātes
nodrošināšanas un fiskālās konsolidācijas prioritātes
un izaugsmes veicināšanas pasākumus. Tā uzsvēra, ka ir
jāturpina diferencēta, izaugsmi veicinoša fiskālā
konsolidācija, tautsaimniecībā jāatjauno normāli
aizdevumu nosacījumi, jāsekmē izaugsme un
konkurētspēja, jāmazina bezdarbs un krīzes
sociālās sekas un jāmodernizē valsts pārvalde.
(6)       Eiropadome 2012. gada
2. martā turklāt aicināja dalībvalstis, kas
piedalās paktā “Euro plus”, laikus paziņot par savām
saistībām, lai tās varētu ietvert stabilitātes vai
konverģences programmās un valsts reformu programmās.
(7)       Slovākija 2012. gada 30.
aprīlī iesniedza savu stabilitātes programmu, kas attiecas uz
2012.–2015. gadu, un 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas
izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
savstarpējo saistību.
(8)       Balstoties uz 2012. gada
stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas
scenārijs, kas ir programmas budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Tas
kopumā atbilst Komisijas 2012. gada pavasara prognozēm, kaut
arī tajās pieņemtais reālā IKP pieaugums
2012. gadā ir nedaudz lielāks. Programmā
norādītais budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt
valsts finanšu stāvokļa ilgtspēju ilgtermiņā. Šā
mērķa sasniegšanai noteiktie starpposma pasākumi ir
2012. gada budžeta precīza izpilde un pamatdeficīta
samazināšana, nepārsniedzot 3 % no IKP 2013. gadā, kas
ir Padomes noteiktais termiņš pārmērīga budžeta
deficīta novēršanai. Tomēr iespējams, ka
2013. gadā plānoto pamatdeficīta mērķi neizdosies
sasniegt. Programmā ietvertais budžeta vidēja termiņa
mērķis ir mainīts no budžeta stāvokļa tuvu
līdzsvaram uz strukturālo deficītu 0,5 % apmērā
no IKP, bet paredzams, ka līdz programmas perioda beigām tas netiks
sasniegts. Jaunajā vidēja termiņa mērķī ir
pienācīgi ņemtas vērā Stabilitātes un izaugsmes
pakta prasības. Pamatojoties uz (pārrēķināto) budžeta
strukturālo bilanci[6],
fiskālo pasākumu ietekme 2010.–2013. gadā ir vidēji
1,3 % no IKP gadā, kas ievērojami pārsniedz prasīto
vērtību, ko ieteikusi Padome, līdz ar to atlikušie fiskālie
pasākumi zināmā mērā ir atlikti uz 2013. gadu.
Mērķis, kas noteikts 2013. gadam, ir pakļauts riskiem, jo
paredzētie ieņēmumu pasākumi varētu nesasniegt
mērķi, var rasties sarežģījumi ar visu neliela apjoma
pasākumu vienlaicīgu īstenošanu, un pieredze liecina, ka
Slovākija mēdz ex post koriģēt budžeta deficīta
mērķus, tos ievērojami palielinot. Turklāt vēl
kādi vispārēji izdevumu samazinājumi vidējā
termiņā var izrādīties neiespējami. Fiskālo
pasākumu ietekme 2014. un 2015. gadā ir plānota
vidēji 0,3 % no IKP gadā, kas ir mazāk par prasīto
korekciju 0,5 % apmērā no IKP tām valstīm, kuras
vēl nav sasniegušas vidēja termiņa mērķi. Neraugoties
uz to, programmā paredzētais valsts izdevumu kāpums, ņemot
vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus,
programmas pēdējos gados atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta
izdevumu kritērijam. Valsts parāds joprojām būtu
ievērojami mazāks par 60 % no IKP. Kaut arī Slovākija
ir pieņēmusi Fiskālās padomes izveides tiesību aktu,
šī padome vēl nav izveidota un vēl nav pieņemti
tiesību akti par izdevumu robežvērtībām.
(9)       Tā kā
samazinās iespējas turpināt uz izdevumiem balstītu
konsolidāciju un ir jāturpina sekmēt konverģenci,
izmantojot izdevumus tādās būtiskās jomās kā
izglītība, inovācija un transporta infrastruktūra,
būtu veicami pasākumi, kas paredz paplašināt nodokļu bāzi,
ierobežot izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un veicināt
nodokļu saistību izpildi, neapdraudot izaugsmes izredzes
īstermiņā. Ievērojamus papildu ieņēmumus
varētu nodrošināt, mazinot PVN starpību, kas Slovākijā
ir viena no lielākajām Eiropas Savienībā. Ieņēmumus
turklāt varētu palielināt, izmantojot nodokļus, kuriem ir
vismazākā negatīvā ietekme uz izaugsmi, tostarp
nekustamā īpašuma un dabas resursu nodokļus. Darba ienākumu
reālie nodokļi atšķiras atkarībā no
nodarbinātības veida. Tas stimulē pāriet uz elastīgāku
darba organizāciju, īstermiņā un ilgtermiņā
negatīvi ietekmējot valsts finanses.
(10)     Slovākija ir tikai
daļēji pievērsusies jautājumam par valsts finanšu
ilgtspēju ilgtermiņā, jo tā nav īstenojusi
plānotās izmaiņas pensiju sistēmas paaudžu
solidaritātes pīlārā. Ir veikti pasākumi, lai
sekmētu pilnībā fondētā pensiju pīlāra dzīvotspēju.
Tomēr nestabilā tiesiskā vide, kurā līdz šim bieži
izdarītas būtiskas izmaiņas, ir izraisījusi
ievērojamas pielāgošanās izmaksas un radījusi
neskaidrību par pilnībā fondēto pensiju pīlāru.
(11)     Nav veikti nekādi
ievērojami pasākumi, lai risinātu Slovākijas bezdarba
problēmu. Joprojām nepieciešams uzlabot aktīvās darba
tirgus politikas efektivitāti un valsts nodarbinātības dienesta
spējas. Vajadzīgi arī pasākumi, kas palielinātu
vecāka gadagājuma darba ņēmēju un sieviešu dalību
darba tirgū, jo īpaši nodrošinot bērnu aprūpes
iespējas. Nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās,
ņemot vērā visus obligātos maksājumus, mazatalgotiem
darba ņēmējiem joprojām ir salīdzinoši liels, un
daļai darba meklētāju trūkst motivācijas pāriet
no sociālās palīdzības uz mazatalgotu darbu.
(12)     Pasākumi, lai uzlabotu
izglītības un mācību sistēmas zemo kvalitāti, ir
veikti tikai ierobežotā apjomā. Lai risinātu Slovākijas
lielā jauniešu bezdarba problēmu, nekavējoties būtu
jāpieņem un jāīsteno Jaunatnes rīcības
plāns, ņemot vērā Slovākijas un Komisijas
kopīgās jauniešu bezdarba rīcības grupas darba
rezultātus, tostarp būtu jāreformē gan profesionālās
izglītības un apmācības, gan augstākās
izglītības sistēma. Ir pieņemta atjaunināta
mūžizglītības stratēģija. Tomēr nav ieviesti
nekādi konkrēti stimuli, lai panāktu lielāku dalību
attiecīgajās programmās.
(13)     Nelabvēlīgos
apstākļos esošas kopienas, tostarp romi, ir lielā mērā
izslēgtas no darba tirgus un vispārējās
izglītības sistēmas, kas nozīmē, ka Slovākijas
tautsaimniecībā ir ievērojams neizmantotais darbaspēka
potenciāls. Lai risinātu šo problēmu, Slovākijai būtu
aktīvāk jāstrādā pie tā, lai uzlabotu
nelabvēlīgos apstākļos esošo grupu izglītības
rezultātus un nostiprinātu pieaugušo reintegrācijas politiku.
(14)     Slovākija ir
ievērojami uzlabojusi publiskā iepirkuma noteikumu un tiesu
sistēmas pārredzamību, taču lietu izskatīšana
tiesā joprojām prasa daudz laika un līdzekļu. Savukārt
valsts iestāžu vispārējā kvalitāte un spējas joprojām
ir vājas. Valsts pārvaldē trūkst stratēģiskas
pieejas, tajā ir liels kadru mainīgums un netiek pietiekami
stiprinātas administratīvās spējas, tādējādi
negatīvi ietekmējot politikas izstrādi un īstenošanu un
sabiedrisko pakalpojumu nodrošināšanu.
(15)     Slovākija ir
uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu
“Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gadā norādīto
saistību īstenošana attiecas uz nodarbinātības sekmēšanu,
konkurētspējas uzlabošanu, valsts finanšu ilgtspējas
veicināšanu un finanšu stabilitātes stiprināšanu. Komisija ir
izvērtējusi to, kā īstenotas saistības
saskaņā ar paktu “Euro plus”. Šā novērtējuma
rezultāti ir ņemti vērā ieteikumos.
(16)     Eiropas pusgada ietvaros
Komisija ir vispusīgi izanalizējusi Slovākijas ekonomikas
politiku. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un
valsts reformu programmu. Vērtējumā Komisija ņēma
vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas
fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē
Slovākijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un
norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas
Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība,
kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES
līmeņa ieguldījumu. Tās ieteikumi Eiropas pusgada kontekstā
ir sniegti 1.–7. ieteikumā.
(17)     Ņemot vērā šo
novērtējumu, Padome ir izskatījusi Slovākijas
stabilitātes programmu, un tās atzinums[7] ir
atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Slovākijai
laikposmā no 2012. gada līdz 2013. gadam rīkoties
šādi.
1.           Veikt papildu pasākumus
2012. gadā un konkretizēt vajadzīgos pasākumus 2013. gadam,
lai ilgtspējīgā veidā novērstu
pārmērīgo budžeta deficītu un nodrošinātu
strukturālo korekciju ietekmi, kas norādīta Padomes ieteikumos
saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūru. Mērķtiecīgi samazināt
izdevumus, tomēr neskarot tos izdevumus, kas veicina izaugsmi, un
aktīvāk strādāt pie valsts izdevumu efektivitātes
uzlabošanas. Pēc tam nodrošināt vajadzīgās
strukturālās korekcijas, lai panāktu pietiekamu virzību uz
vidēja termiņa mērķi un izpildītu izdevumu
kritēriju. Paātrināt darbu pie Fiskālās padomes
izveides un pieņemt noteikumus par izdevumu robežvērtībām.
2.           Paaugstināt nodokļu
saistību izpildes līmeni, jo īpaši efektīvāk
iekasējot PVN. Mazināt kropļojumus darbaspēkam
piemērojamo nodokļu jomā atkarībā no
nodarbinātības veida, tostarp ierobežojot nodokļu atvilkumus.
Nekustamā īpašuma nodokļus piesaistīt īpašumu tirgus
vērtībai. Plašāk izmantot dabas resursu nodokļus.
3.           Turpināt
pielāgojumus pensiju paaudžu solidaritātes pīlārā,
galvenokārt mainot indeksācijas mehānismu, ieviešot tiešu saikni
starp likumā noteikto pensionēšanās vecumu un paredzamo
mūža ilgumu un pensiju aprēķina formulā
iestrādājot ilgtspējas faktoru, kas atspoguļo
demogrāfiskās pārmaiņas. Nodrošināt pilnībā
fondētā pīlāra stabilitāti un dzīvotspēju.
4.           Stiprināt valsts
nodarbinātības dienestu administratīvās spējas, lai
uzlabotu aktīvās darba tirgus politikas mērķtiecību,
izstrādi un novērtēšanu, nodrošinot labāk pielāgotus
darbā iekārtošanas pakalpojumus jauniešiem, ilgstoši bez darba
palikušajiem, vecāka gadagājuma darba ņēmējiem un
sievietēm. Nodrošināt bērnu aprūpes iespējas.
Attiecībā uz mazatalgotiem darba ņēmējiem
samazināt nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās un
pielāgot pabalstu sistēmu.
5.           Pieņemt un īstenot
Jaunatnes rīcības plānu, ar īpašu uzsvaru uz
izglītības un profesionālās izglītības
kvalitāti un atbilstību darba tirgus vajadzībām, tostarp
ieviešot arodprakses shēmu. Uzlabot augstākās
izglītības kvalitāti, stiprinot kvalitātes
nodrošināšanu un koncentrēšanos uz rezultātiem.
6.           Veikt aktīvus pasākumus,
lai mazaizsargātām grupām, tostarp romiem, uzlabotu skolas un
pirmsskolas izglītības pieejamību un kvalitāti.
Nodrošināt pieaugušo reintegrāciju darba tirgū, īstenojot
aktivizēšanas pasākumus, piedāvājot
mērķtiecīgus darbā iekārtošanas pakalpojumus, otrās
iespējas izglītību un īsā cikla
arodapmācību.
7.           Uzlabot sabiedrisko
pakalpojumu kvalitāti, tostarp pilnveidojot cilvēkresursu
pārvaldību. Turpināt samazināt tiesvedības ilgumu un
nostiprināt Publiskā iepirkuma biroja kā neatkarīgas
struktūras lomu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209,
2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2012)325
final.
[3]               P7_TA(2012)0048
un P7_TA(2012)0047.
[4]               Padomes
2012. gada 26. aprīļa Lēmums 2012/238/ES.
[5]               COM(2012)68
final.
[6]               Cikliski
koriģētā bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu
pasākumus, ko Komisijas dienesti atbilstoši kopīgi saskaņotai
metodoloģijai pārrēķinājuši, pamatojoties uz
programmā sniegto informāciju.
[7]               Saskaņā
ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


				|

		52011SC0825

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Romaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Romania 2011-2014

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Rumānijas 2011. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu
par atjaunināto Rumānijas konverģences programmu 2011.-2014. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas
stiprināšanu[1] un
jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)
Padome 2009. gada 6. maijā
pieņēma Lēmumu (2009/459/EK) darīt pieejamu Rumānijai
vidēja termiņa finansiālo palīdzību trīs gadu
laikposmam saskaņā ar Līguma 143. pantu. Pievienotajā
saprašanās memorandā, kas parakstīts 2009. gada 23. jūnijā,
un tā turpmākajos papildinājumos izklāstīti ekonomikas
politikas nosacījumi, pamatojoties uz kuriem tika piešķirta
finansiālā palīdzība. Padomes lēmums tika grozīts
2010. gada 16. martā ar Lēmumu 2010/183. Pēc tam, kad
Rumānija bija sekmīgi īstenojusi minēto programmu, un
ņemot vērā tekošā konta daļēju korekciju atlikušo
strukturālo trūkumu dēļ Rumānijas ražošanas un darba
tirgū, kas padara valsti uzņēmīgu pret starptautiskajiem
cenu satricinājumiem, Padome 2011. gada 12. maijā
pieņēma Lēmumu (2011/288/ES) darīt pieejamu Rumānijai
vidēja termiņa finansiālu palīdzību piesardzības
pasākumu veidā laikposmam uz trīs gadiem saskaņā ar
Līguma 143. panta noteikumiem. Pievienotais saprašanās memorands
tiks parakstīts [2011. gada
jūnijā].
(2)
Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam
pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(3)
Padome 2010. gada 13. jūlijā
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.), bet 2010. gada
21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[3], kas kopā veido „integrētās
pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā
ekonomikas un nodarbinātības politikā ņemt vērā
šīs integrētās pamatnostādnes.
(4)
Komisija 2011. gada 12. janvārī
pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu,
tādējādi uzsākot jaunu ekonomiskās
pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un
integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju „Eiropa 2020”.
(5)
Eiropadome 2011. gada 25. martā
apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu
reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada
15. februāra un 7. marta secinājumiem un atbilstīgi
Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome uzsvēra, ka
prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās
stabilitātes atjaunošanai, bezdarba samazināšanai ar darbaspēka
tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem stiprināt
izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes
izvērst konkrētos pasākumos, ko paredzēts iekļaut to
stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu
programmās.
(6)
Eiropadome 2011. gada 25. martā
arī aicināja dalībvalstis, kuras piedalās paktā „Euro
plus”, nākt klajā ar savām saistībām, lai tās
varētu laikus ietvert stabilitātes vai konverģences
programmās un valsts reformu programmās.
(7)
Rumānija 2011. gada 2. maijā
iesniedza savu 2011. gada konverģences programmas atjauninājumu,
kas attiecas uz 2011.–2014. gadu, un 2011. gada valsts reformu
programmu. Abas minētās programmas ir izvērtētas
vienlaicīgi.
(8)
Laikposmā no 2002. gada līdz
2008. gadam Rumānijas ekonomika spēcīgi
attīstījās, reālā IKP pieaugumam vidēji
sasniedzot 6,3 %, kas pārsniedza potenciālās izaugsmes
rādītāju. Ekonomikas izaugsmi galvenokārt sekmēja
iekšējais pieprasījums, jo spēcīgs kredītu un
atalgojuma pieaugums palielināja privāto patēriņu un ieguldījumus.
Šo uzplaukumu arī veicināja ārvalstu kapitāla
pieplūdums, un tas izraisīja ekonomikas pārkaršanu un
neilgtspējīgus ārējos un fiskālos trūkumus.
Tekošā konta deficīts 2007. gadā sasniedza 13,6 % no
IKP un 2008. gadā samazinājās tikai nedaudz — līdz
11,4 % no IKP. Lielu ārējo aizņēmumu apjomu
veicināja cikliska fiskālā politika, pamatdeficītam
palielinoties no 1,2 % no IKP 2005. gadā līdz 5,7 % no
IKP 2008. gadā periodisku budžeta noviržu dēļ, īpaši
attiecībā uz kārtējiem izdevumiem. Finanšu krīze un
izrietošā pasaules ekonomikas lejupslīde palielināja
ieguldītāju izvairīšanos no riska, ievērojami samazinot
kapitāla plūsmas uz Rumāniju. Līdzdalība darba
tirgū nepieauga, lai gan bija labvēlīgi ekonomiskie
apstākļi, uzplaukuma gados nodarbinātības līmenim
mainoties ļoti nelielā apmērā. Pēc tam laikposmā
līdz 2010. gadam nodarbinātības līmenis
samazinājās līdz 63,3 %, turpretim bezdarba līmenis
ekonomikas lejupslīdes rezultātā palielinājās no
5,8 % 2008. gadā līdz 7,3 % 2010. gadā. Bezdarbs
jo īpaši augsts ir romu kopienas vidū. Ņemot vērā
iepriekšminēto situāciju un nopietnas finansējuma
vajadzības, Rumānijas iestādes 2009. gada maijā
lūdza starptautisko un ES finansiālo palīdzību.
(9)
Pēc ES un SVF korekciju programmas
sekmīgās īstenošanas un nolūkā konsolidēt šos
pozitīvos sasniegumus notika vienošanās ar iestādēm par ES
un SVF piesardzības pasākumu programmu 2011.-2013. gadam Ar
jauno programmu tiek turpināta fiskālā konsolidācija,
fiskālās pārvaldības reformas un saskaņā ar
2009.-2011. gada programmu uzsāktās finanšu stabilitātes saglabāšana.
Turklāt tajā ir liels uzsvars uz strukturālām reformām
produktu nozarē (enerģētikas un transporta nozarē) un darba
tirgos, kas nepieciešamas Rumānijas izaugsmes potenciāla
iedarbināšanai, jaunu darbavietu radīšanai un ES līdzekļu
apguves palielināšanai. Rumānija joprojām virzās uz naudas
deficīta mērķi 4,4 % apmērā no IKP
2011. gadā (zem 5 % no IKP EKS izteiksmē). Tas arī
nodrošinātu pietiekamu pamatu, lai sasniegtu mērķi zem 3 %
no IKP 2012. gadā, lai gan saskaņā ar Komisijas dienestu
2011. gada pavasara ekonomikas prognozē. Iestādes ir arī
veikušas pasākumus, lai panāktu jaunās programmas
strukturālo reformu mērķus un turpinātu saglabāt
finanšu stabilitāti.
(10)
Pamatojoties uz atjauninātās
konverģences programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas
pieņēmumi, kas veido pamatu budžeta prognozēm minētajā
programmā, šķiet ticami. Konverģences programmas
mērķis ir koriģēt pārmērīgo budžeta
deficītu līdz 2012. gadam, kas ir Padomes 2010. gada
16. februāra ieteikumā noteiktais termiņš. Programmas
mērķos paredzēts samazināt pamatdeficītu līdz
2,6 % no IKP 2013. gadā un līdz 2,1 % no IKP
2014. gadā, un plānotās konsolidācijas pamatā
galvenokārt ir izdevumi. Saskaņā ar Komisijas dienestu
pārrēķināto strukturālo bilanci vidēja
termiņa mērķis netiks sasniegts programmas periodā.
Šķiet, ka konsolidācijas stratēģijā ir paredzēti
strukturāli uzlabojumi, kas jāsasniedz 2011. un 2012. gadā.
Turpretim 2013. gadā un 2014. gadā strukturālajā
bilancē uzlabojuma nav. Plānotā deficīta
attīstība ir piemērota 2011. un 2012. gadā, bet ne
2013. un 2014. gadā. Galvenie riski, kuri apdraud budžeta
mērķus, ir saistīti ar īstenošanas riskiem, valsts
īpašumā esošu uzņēmumu parādiem, kuri budžetā
veido būtiskas neparedzēto izdevumu saistības, kā arī
Komisijas (Eurostat) izteiktie iebildumi attiecībā uz
paziņojumu par Rumānijas pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūru[4].

(11)
Rumānija paziņoja par savām
saistībām saskaņā ar paktu „Euro plus”[5] valsts reformu programmā un
konverģences programmā, kuras tika iesniegtas 2011. gada
2. maijā. Lielākā daļa saistību ir vai tiek
īstenotas kā daļa no vidēja termiņa
finansiālās palīdzības programmas un ir kopumā
piemērotas, lai risinātu esošās problēmas saskaņā
ar paktu.
(12)
Komisija ir izvērtējusi konverģences
programmu un valsts reformu programmu, tostarp pakta „Euro plus” saistības[6]. Vērtējumā Komisija
ņēma vērā ne tikai to lietderību
ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidē Rumānijā, bet arī to, kā
ievēroti ES noteikumi un norādes, ņemot vērā, ka ir
jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā
ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos
valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes.
(13)
Ņemot vērā šo novērtējumu
un Padomes 2010. gada 16. februāra ieteikumu saskaņā
ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta
7. punktu, Padome ir izskatījusi Rumānijas konverģences
programmas 2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums[7] ir atspoguļots tālāk
izklāstītajā ieteikumā. Ņemot vērā
Eiropadomes 2011. gada 25. marta secinājumus, Padome ir
izskatījusi Rumānijas valsts reformu programmu,
AR ŠO IESAKA Rumānijai
Īstenot pasākumus, kuri
izklāstīti Padomes Lēmumā 2009/459, kas grozīts ar
Padomes Lēmumu 2010/183, kā arī pasākumus, kuri noteikti
Padomes Lēmumā 2011/288 un turpmāk precizēti 2009. gada
23. jūnija saprašanās memorandā un tā turpmākajos
papildinājumos, kā arī [2011. gada
jūnija] saprašanās memorandā un tā turpmākajos
papildinājumos.
Briselē,
                                                                       Padomes vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV C , , …lpp.
[3]               Saglabātas 2011. gadam ar Padomes
2011. gada 19. maija Lēmumu 2011/308/ES.
[4]               Eurostat ir izteicis iebildumus
attiecībā uz Rumānijas pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras kvalitāti šādu iemeslu
dēļ: i) neskaidrības par dažu valsts organizāciju
ietekmi uz valsts budžeta deficītu, ii) ziņošana par ESA95
kategorijām, tās klasificējot kā „citas debitoru vai
kreditoru saistības”, iii) dažu finanšu darījumu raksturs un
ietekme, kā arī iv) valdības plūsmu
konsolidācija.
[5]               Vairāk informācijas par saistībām
saskaņā ar „Euro plus” paktu var atrast SEC(2011) 731.
[6]               Skatīt SEC(2011) 731.
[7]               Paredzēts Padomes Regulas (EC) Nr. 1466/97
5. panta 3. punktā.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikums (2005. gada 28. septembris), lai atvieglinātu dalībvalstu vienotu īstermiņa vīzu izsniegšanu trešo valstu pētniekiem, kuri zinātniskās pētniecības nolūkā pārvietojas Kopienā

text:
               3.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 289/23

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES IETEIKUMS

   (2005. gada 28. septembris),
   lai atvieglinātu dalībvalstu vienotu īstermiņa vīzu izsniegšanu trešo valstu pētniekiem, kuri zinātniskās pētniecības nolūkā pārvietojas Kopienā
   (2005/761/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Lai konsolidētu un restrukturētu Eiropas pētniecības politiku, Komisija savā 2000. gada 18. janvāra Paziņojumā “Uz Eiropas pētniecības telpu” konstatēja, ka ir nepieciešams izveidot Eiropas pētniecības telpu, kas būtu pamats Kopienas turpmākai darbībai šajā jomā.

               (2)

               2000. gada 23. un 24. marta sanāksmē Lisabonā Eiropadome, atbalstot Eiropas pētniecības telpu, izvirzīja Kopienai mērķi līdz 2010. gadam kļūt par konkurētspējīgāko un dinamiskāko uz zinātnes atziņām balstīto ekonomiku pasaulē.

               (3)

               Ekonomikas globalizācija prasa pētnieku lielāku mobilitāti, kas ir atzīta Eiropas Kopienas Sestajā pētniecības pamatprogrammā (4), uzlabojot tās programmu pieejamību trešo valstu pētniekiem.

               (4)

               Lai sasniegtu mērķi, ko Eiropadome noteica 2002. gada 15. un 16. marta sanāksmē Barselonā, proti, zinātniskajos pētījumos ieguldīt 3 % no IKP, Kopienai būs vajadzīgi 700 000 pētnieku. Šis mērķis būtu jāsasniedz, īstenojot vairākus savstarpēji saistītus pasākumus, piemēram, zinātnieka profesiju padarot pievilcīgāku jauniešiem, veicinot sieviešu iesaistīšanos zinātniskajā pētniecībā, paplašinot pētnieku apmācības un mobilitātes iespējas, uzlabojot pētnieku karjeras izredzes Kopienā un padarot Kopienu atvērtāku trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem varētu atļaut zinātniskās pētniecības nolūkā ieceļot un pārvietoties kopējā telpā.

               (5)

               Lai dalībvalstis būtu konkurētspējīgas un pievilcīgas starptautiskā līmenī, tām būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai pētniekiem būtu vieglāk uz īsiem laikposmiem ieceļot un pārvietoties Kopienā.

               (6)

               Attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos dalībvalstīm būtu jāapņemas uzskatīt, ka to trešo valstu pētnieki, uz kurām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001 (5) attiecas vīzu režīms, ir personas, kas rīkojas godprātīgi, un arī uz viņiem attiecināt acquis
                  communautaire paredzētās priekšrocības, piemērojot īstermiņa vīzu izsniegšanas procedūras.

               (7)

               Būtu jāveic pasākumi, kas veicinātu informācijas un labākās prakses apmaiņu, lai uzlabotu procedūras īstermiņa vīzu izsniegšanai pētniekiem.

               (8)

               Šis ieteikums respektē pamattiesības un ievēro principus, kas paredzēti, jo īpaši, Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               (9)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un tas neattiecas uz Dāniju. Tā kā šis ieteikums ir pieņemts atbilstīgi Šengenas acquis saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma trešās daļas IV sadaļu, Dānija saskaņā ar minētā protokola 5. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad šo ieteikumu ir pieņēmis Eiropas Parlaments un Padome, lemj par to, vai tā šo ieteikumu īstenos savos tiesību aktos.

               (10)

               Šis ieteikums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuros Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (6); tāpēc Apvienotā Karaliste nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un tas neattiecas uz Apvienoto Karalisti.

               (11)

               Šis ieteikums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuros Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (7); tāpēc Īrija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un tas neattiecas uz Īriju.

               (12)

               Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (8)– šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta B punktā Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK (9) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai.

               (13)

               Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas  īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta B punktā, to lasot saistībā ar 4. panta 1. punktu Padomes Lēmumā 2004/849/EK (10) un Padomes Lēmumā 2004/860/EK (11) par minētā nolīguma parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā un Eiropas Kopienas vārdā un par dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu.

               (14)

               Šis ieteikums ir pieņemts atbilstīgi Šengenas acquis vai kā citādi saistīts ar to nozīmē, kāda paredzēta 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā.

               (15)

               Šis ieteikums paredz arī izveidot elastīgu formulu tiem pētniekiem, kas vēlas saglabāt profesionālas saiknes ar kādu iestādi savā izcelsmes valstī (piemēram, ik pusgadu pavadot līdz trim mēnešiem kādā Eiropas pētniecības iestādē, kas viņus uzņem un kas atrodas kopējā telpā, pārējā laikā turpinot darbu savā sākotnējā pētniecības iestādē),

         AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM :

               1.

               atvieglināt vīzu izsniegšanu, apņemoties paātrināti izskatīt vīzu pieteikumus, ko iesnieguši pētnieki no trešām valstīm, uz kurām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzu režīms;

               2.

               veicināt to pētnieku starptautisko mobilitāti, kuriem bieži jāceļo pa Eiropas Savienību, sniedzot viņiem vairākkārtējas ieceļošanas vīzas. Nosakot vīzu derīguma termiņu, dalībvalstīm būtu jāņem vērā to pētniecības programmu ilgums, kurās pētnieki ir iesaistīti;

               3.

               apņemties veicināt to, ka pieņem saskaņotu pieeju attiecībā uz pamatojuma pierādījumiem, kas pētniekiem jāpievieno vīzu pieteikumiem. Dalībvalstīm par šo jautājumu būtu jāapspriežas ar apstiprinātajām pētniecības organizācijām;

               4.

               veicināt vīzu izsniegšanu pētniekiem bez administratīvām nodevām saskaņā ar acquis
                  communautaire paredzētajiem noteikumiem;

               5.

               iesaistoties vietēja līmeņa konsulārajā sadarbībā, ņemt vērā uzdevumu atvieglināt vīzu izsniegšanu pētniekiem no trešām valstīm, lai veicinātu labākās prakses apmaiņu;

               6.

               lai Komisija varētu izvērtēt sasniegto, apņemties sniegt tai līdz 2006. gada 28. septembrim informāciju par labāko praksi, ko pieņem, veicinot vienotu vīzu izsniegšanu pētniekiem. Atkarībā no tā, vai ir pieņemta direktīva par īpašu procedūru trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanai zinātniskās pētniecības nolūkā (12), un atkarībā no izvērtēšanas secinājumiem, būtu jāizskata iespēja šā ieteikuma noteikumus iekļaut atbilstīgā juridiski saistošā instrumentā.

      Strasbūrā, 2005. gada 28. septembrī.

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. ALEXANDER

      (1)  OV C 120, 20.5.2005., 60. lpp.

      (2)  OV C 71, 22.3.2005., 6. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 12. aprīļa Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2005. gada 18. jūlija Lēmums.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Lēmums Nr. 1513/2002/EK par sesto Eiropas Kopienas pamatprogrammu attiecībā uz pētniecības, tehnoloģijas attīstības un izstāžu pasākumiem, kas veicina Eiropas pētniecības telpas izveidi un jauninājumus (no 2002. līdz 2006. gadam) (OV L 232, 29.8.2002., 1. lpp.). Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 786/2004/EK (OV L 138, 30.4.2004., 7. lpp.).

      (5)  Padomes 2001. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.). Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 851/2005 (OV L 141, 4.6.2005., 3. lpp.).

      (6)  OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp..

      (7)  OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp..

      (8)  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

      (9)  OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp..

      (10)  OV L 368, 15.12.2004., 26. lpp..

      (11)  OV L 370, 17.12.2004., 78. lpp..

      (12)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 15 lpp.


title: Komisijas Ieteikums (2016. gada 28. jūnijs) par monitoringu attiecībā uz niķeļa klātbūtni dzīvnieku barībā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               29.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/1

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2016. gada 28. jūnijs)
   par monitoringu attiecībā uz niķeļa klātbūtni dzīvnieku barībā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2016/C 235/01)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Niķelis (Ni) dzīvnieku barībā var nokļūt gan no dabiskiem, gan antropogēniem avotiem. Turklāt atsevišķas barības sastāvdaļas satur metālisko niķeli, jo to izmanto kā katalizatoru to ražošanā.

               (2)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA; turpmāk “Iestāde”) Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē (CONTAM grupa), ir sniegusi zinātnisku atzinumu par Ni klātbūtnes dzīvnieku barībā radīto risku dzīvnieku un sabiedrības veselībai un videi (1).

               (3)

                  CONTAM grupa secināja, ka Ni negatīvā ietekme uz liellopiem, cūkām, trušiem, pīlēm, zivīm, suņiem, vistām, zirgiem, aitām, kazām un kaķiem caur to uzņemto barību ir maz ticama. CONTAM grupa attiecībā uz Ni klātbūtnes dzīvnieku izcelsmes pārtikā radītā riska novērtējumu secināja, ka pašreizējais iedzīvotāju hroniskas pakļautības Ni iedarbībai līmenis, ņemot vērā tikai dzīvnieku izcelsmes pārtiku, varētu radīt iespējamu apdraudējumu jauniešiem. CONTAM grupa attiecībā uz akūtu iedarbību ar uzturu secināja, ka cilvēki, kuri ir sensibilizēti pret niķeli, lietojot uzturā dzīvnieku izcelsmes pārtiku, ir arī pakļauti ādas ekzēmas uzliesmojumu riskam. Dzīvnieku izcelsmes pārtikas nozīmi attiecībā uz cilvēka pakļautību Ni iedarbībai ar uzturu nevajadzētu novērtēt par zemu, jo īpaši vecuma grupām ar augstu uztura pakļautību Ni iedarbībai. Tomēr no pieejamās informācijas nav iespējams noteikt pārnesumu līmeni no dzīvnieki barības uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku.

               (4)

               Konstatēts, ka EFSA zinātniskajā atzinumā izmantotie dati par Ni sastopamību dzīvnieku barībā iegūti galvenokārt no vienas dalībvalsts, un tādēļ tie var nebūt reprezentatīvi par Ni klātbūtni dzīvnieku barībā ES.

               (5)

               Tādēļ ir lietderīgi uzraudzīt Ni klātbūtni dzīvnieku barībā visā ES pirms pieļaujamo maksimālo līmeņu noteikšanas dzīvnieku barībā vai jebkādiem citiem riska pārvaldības pasākumiem, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu augsta līmeņa cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzību.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm kopā ar barības nozares uzņēmēju aktīvu līdzdalību vajadzētu veikt monitoringu attiecībā uz Ni klātbūtni dzīvnieku barībā.

               2.

               Lai nodrošinātu, ka no partijas paņemtie paraugi ir reprezentatīvi, dalībvalstīm būtu jāievēro paraugu ņemšanas procedūras, kas noteiktas ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 152/2009 (2).

               3.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka analīžu rezultātus regulāri, vēlākais līdz 2017. gada 31. oktobrim, ievērojot EFSA prasīto datu iesniegšanas formātu, EFSA norādījumus par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu (EFSA’s Guidance on Standard Sample Description (SSD) for Food and Feed
                   (3)) un EFSA specifiskās papildprasības, iesniedz EFSA.

      Briselē, 2016. gada 28. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  EFSA Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, 2015. Zinātnisks atzinums par niķeļa klātbūtnes dzīvnieku barībā radīto risku dzīvnieku un sabiedrības veselībai un videi. EFSA Journal 2015; 13(4): 4074, 76 lpp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074 www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  Komisijas 2009. gada 27. janvāra Regula (EK) Nr. 152/2009, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes barības oficiālajai kontrolei (OV L 54, 26.2.2009., 1. lpp.).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0218

Ieteikums Padomes lēmums par Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1997. gada 26. maija Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas  /* COM/2007/0218 galīgā redakcija - CNS 2007/0072 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 25.4.2007COM(2007) 218 galīgā redakcija2007/0072(CNS)IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1997. gada 26. maija Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSLai Bulgārija un Rumānija pievienotos konvencijām (un protokoliem), ko dalībvalstis ir noslēgušas, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu (iepriekš Līguma par Eiropas Savienību K.3. pants) vai EK 293. pantu, ar 2005. gada Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu[1] ieviesa vienkāršotu sistēmu. Patiesi, šobrīd vairs nav vajadzības apspriest un noslēgt īpašus pievienošanās protokolus šīm konvencijām (kas būtu jāratificē 27 valstīm), kā tas notika agrāk – minētā akta 3. panta 3. punkts paredz, ka, stājoties spēkā Pievienošanās aktam, Bulgārija un Rumānija pievienojas šīm konvencijām un protokoliem.Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā un 3. panta 4. punktā ir paredzēts, ka Padome, lai noteiktu datumu, kurā šīs konvencijas attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju stāsies spēkā, un lai veiktu šo konvenciju pielāgojumus, kas vajadzīgi sakarā ar minēto divu jauno dalībvalstu pievienošanos (jebkurā gadījumā iekļaujot šo konvenciju pieņemšanu bulgāru un rumāņu valodās, lai šīs versijas būtu „vienlīdz autentiskas”), šajā sakarā pieņem lēmumu. Apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, Padome rīkojas pēc Komisijas ieteikuma.Pievienošanās akta I pielikumā ir sniegts saraksts, kurā iekļautas septiņas konvencijas un protokoli, kas saistīti ar tieslietu un iekšlietu jomu.Šajā sarakstā ir iekļauta 1997. gada 26. maija Konvencija, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu, par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas.Šā Komisijas ieteikuma Padomes lēmumam nolūks ir veikt vajadzīgos pielāgojumus saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos iepriekš minētajai konvencijai atbilstīgi Pievienošanās akta 3. panta 4. punktam.2007/0072(CNS)IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1997. gada 26. maija Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonasEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās līgumu,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu, (turpmāk „Pievienošanās akts”) un jo īpaši tā 3. panta 4. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu[2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[3],tā kā:(1) Tā kā Konvenciju par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas (turpmāk „Konvencija pret ierēdņu korupciju”) parakstīja 1997. gada 26. maijā, un tā stājās spēkā 2005. gada 28. septembrī.(2) Pēc pievienošanās Eiropas Savienībai Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Polija, Slovēnija un Slovākija ir iesniegušas savus dokumentus par pievienošanos Konvencijai pret ierēdņu korupciju.(3) Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Bulgārija un Rumānija pievienojas dalībvalstu noslēgtajām konvencijām un protokoliem, kas norādīti Pievienošanās akta I pielikumā, kurā cita starpā ir iekļauta Konvencija par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas. Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju Padome noteiks to spēkā stāšanās datumu.(4) Saskaņā ar Pievienošanās akta 3. panta 4. punktu Padomei ir jāveic visi šo konvenciju un protokolu pielāgojumi, kas ir vajadzīgi sakarā ar pievienošanos,IR NOLĒMUSI ŠĀDI.1. pantsKonvencija pret ierēdņu korupciju attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā, kas seko šā lēmuma pieņemšanas datumam.2. pantsKonvencijas pret ierēdņu korupciju teksti, kas sastādīti bulgāru un rumāņu valodās un ir pievienoti šim lēmumam, ir autentiski ar tādiem pašiem nosacījumiem kā pārējie Konvencijas pret ierēdņu korupciju teksti.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē, [...]Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS 1997. gada 26. maija Konvencijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas, teksts bulgāru un rumāņu valodā.[1] OV L 157, 2005., 203. lpp.[2] OV C […] […], […] lpp.[3] OV C […] […], […] lpp.


Avis juridique important

|

52004SC0836

Rekomendācija Padomes lēmumam Slovākijai Ar mērķi izbeigt pārmērīga valdības deficīta situāciju  /* SEC/2004/0836 galīgā redakcija */

Rekomendācija PADOMES LĒMUMAM SLOVĀKIJAI Ar mērķi izbeigt pārmērīga valdības deficīta situāciju(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA MEMORANDS2004. gada 7. aprīlī Komisija publicēja savas 2004. gada pavasara prognozes [1]. Saskaņā ar sīm prognozēm, kurās tika ņemta vērā Slovākijas sniegtā informācija 2004. gada marta mēnesī, vispārējais valdības deficīts Slovākijā ir samazinājies no 5,7% no nacionālā kopprodukta 2002. gadā līdz 3,6% no nacionālā kopprodukta 2003. gadā, tādējādi pārsniedzot 3% no nacionālā kopprodukta, kas noteikts kā normatīvais lielums nolīgumā.[1]  Komisijas 2004. gada pavasara prognoze ir pieejama sādā Internet adresē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Pamatojoties uz so prima facie pierādījumu, Komisija 2004. gada 12. maijā uzsāka pārmērīga deficīta procedūru attiecībā uz Slovākiju, pieņemot ziņojumu, kas paredzēts Nolīguma 104(3). pantā [2]. 2004. gada 14. maijā Komisija saņēma Slovākijas konverģences programmu, kurā apstiprināts deficīta apjoms 3,6% no nacionālā kopprodukta 2003. gadam.[2]  Pilns sī ziņojuma teksts ir pieejams sādā Internet adresē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Pārmērīga deficīta procedūras (EDP) piemērosanu nosaka Nolīguma 104. pants un Padomes Regula (EC) Nr. 1467/97 "Par pārmērīga deficīta procedūras piemērosanas paātrināsanu un noskaidrosanu", kas ir daļa no Stabilitātes un izaugsmes pakta [3]. Valstis, kas pievienojās ES 2004. gada 1. maijā, ir dalībvalstis ar ierobezojumiem un tām ir jānovērs pārmērīga deficīta esamība, taču attiecībā uz tām nevar piemērot sankcijas atbilstosi 104. panta (9) un (10) punktam.[3]  OV L 209, 2.8.1997.Komisijas ziņojumā atbilstosi Nolīguma 104 (3). pantam ir secināts, ka Slovākijas pārmērīgais deficīts, kas pārsniedz 3% no nacionālā kopprodukta normatīva lieluma, kāds noteikts Nolīgumā, 2003. gadā nav radies ārkārtēju notikumu, kas atrodas ārpus Slovākijas varas iestāzu kontroles, rezultātā, nedz arī būtiskas ekonomiskās lejupslīdes rezultātā Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē, jo faktiskais nacionālā kopprodukta pieaugums 2003. gadā sasniedza 4,2%. Attiecībā uz attīstību 2004. gadā ziņojumā ir secināts, ka vispārējais valdības deficīts drosi vien pieaugs un saglabāsies virs 3% no nacionālā kopprodukta. Konkrēti Komisijas 2004. gada pavasara prognozes paredz vispārējo valdības deficītu 4,1% no nacionālā kopprodukta līmenī 2004. gadā, un sis lielums ir tuvu 4,0% no nacionālā kopprodukta, ko paredz Slovākijas varas iestādes savā konverģences programmā.Pamatojoties uz Komisijas 2004. gada pavasara prognozēm, Komisijas ziņojumā tāpat arī izdarīts secinājums, ka parāda pret nacionālo kopproduktu attiecība, kas bija sasniegusi 42,8% 2003. gadā, 2004. gadā saglabāsies zemāka par 60% no normatīva lieluma, kas norādīts Nolīgumā. Konkrēti Komisijas 2004. gada pavasara prognozē paredzēts, ka parāda attiecība 2004. gadā sasniegs 45,1% no nacionālā kopprodukta, kas ir tāds pats lielums, kādu to paredz Slovākijas varas iestādes konverģences programmā.Nolīguma 104(4) pantā ir noteikts, ka "Komitejai, kas noteikta 114. pantā (t.i. Ekonomiskā un Finansu komiteja), ir jāformulē viedoklis Komisijas ziņojumam". Komiteja paziņoja savu viedokli 2004. gada 24. maijā, parakstoties zem novērtējuma, kādu Komisija sniegusi savā ziņojumā. Konkrēti Komiteja izdarīja secinājumu, ka budzeta situācija Slovākijā norāda uz pārmērīga deficīta pastāvēsanu saskaņā ar pirmo no diviem kritērijiem, kādi paredzēti 104(2). pantā sādu deficītu noteiksanai. Pēc citu būtisko faktoru, konkrēti vidēja termiņa budzeta situācijas un valsts investīciju attiecības, izskatīsanas vērtējums, kas balstīts uz siem kritērijiem, mainīts netika. Komiteja tāpat prognozēja, ka vispārējais valdības deficīts 2004. gadā saglabāsies ievērojami augstāks par Nolīgumā noteikto normatīvo vērtību, un vispārējais valdības bruto parāds 2004. gadā saglabāsies zemāks par Nolīgumā noteikto normatīvu 60% no nacionālā kopprodukta.Komisija pēc attiecīgo faktoru, kas ņemti vērā sajā ziņojumā, izskatīsanas un atsaucoties uz Komitejas viedokli, uzskata, ka Slovākijā pastāv pārmērīgs deficīts. Šis viedoklis, ko Komisija pieņēmusi 2004. gada 24. jūnijā, ir iesniegts Padomei saskaņā ar Nolīguma 104(5) pantu. Komisija rekomendē Padomei pieņemt attiecīgu lēmumu saskaņā ar 104(6) pantu, un ar so iesniedz rekomendāciju lēmumam sajā sakarā. Papildus tam Komisija iesniedz Padomei rekomendāciju par Padomes rekomendāciju, kas adresējama Slovākijai, lai izbeigtu pārmērīgā deficīta situāciju, saskaņā ar Nolīguma 104(7). pantu. Slovākijas realizēto ieviesanas darbību uzraudzībai var būt nepieciesams, lai Padome sniegtu papildus rekomendācijas saskaņā ar 104(7). pantu, ievērojot 104(9). panta nepiemērojamību dalībvalstīm ar izņēmumiem.Rekomendācija par PADOMES REKOMENDĀCIJU SLOVĀKIJAI Ar mērķi izbeigt pārmērīga valdības deficīta situācijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOMEAtsaucoties uz Eiropas Kopienas izveidosanas Nolīgumu, un konkrēti tā 104(7). pantu,Atsaucoties uz rekomendācijām, kas saņemtas no Komisijas,Ievērojot, ka:(1) Saskaņā ar Nolīguma 104. pantu dalībvalstīm ir jāizvairās no pārmērīgiem valdības deficīta līmeņiem;(2) Stabilitātes un izaugsmes pakts ir balstīts uz mērķi nodrosināt stabilu valdības finansu situāciju kā līdzekli, lai nostiprinātu apstākļus cenu stabilitātei un spēcīgai ilgspējīgai attīstībai, kas ir noteicosa nodarbinātības radīsanā;(3) Padome 2004. gada [5. jūlijā] ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar 104(6). pantu par to, ka Slovākijā pastāv pārmērīga deficīta situācija;(4) Pēc lēmuma par pārmērīga deficīta pastāvēsanu Slovākijā pieņemsanas Padomei saskaņā ar Nolīguma 104(7). pantu un Padomes Regulas (EC) Nr. 1467/97 3. pantu ir vienlaicīgi jāsniedz rekomendācijas attiecīgajai dalībvalstij ar mērķi izbeigt attiecīgo situāciju noteiktā laika periodā;(5) Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1467/97 3(4). pantu sajā rekomendācijā ir jānorāda, ka attiecīgajai dalībvalstij ir jārealizē pasākumi vēlākais četru mēnesu laikā un pārmērīgā deficīta korekcija ir jāpabeidz gada laikā pēc sīs identifikācijas, ja vien nepastāv kādi īpasi apstākļi. Šādi īpasi apstākļi Slovākijas gadījumā pastāv un to iemesls ir notiekosās strukturālās pārmaiņas ekonomikā;(6) Īpaso apstākļu pastāvēsanas fakts dod Padomei pilnvaras atļaut koriģēt pārmērīgo deficītu vidēja termiņa ietvaros. Ir piemēroti uzskatīt, ka konverģences programma, ko Slovākija iesniegusi 2004. gada maijā un tās papildinājumi, kā arī Padomes izteiktie viedokļi sniedz noregulējumu pārmērīgā deficīta situācijas koriģēsanai. 2004. gada maija konverģences programmā ir plānots pabeigt pārmērīgā deficīta situācijas korekciju līdz 2007. gadam, nosakot sādus ikgadējos mērķa lielumus vispārējam valdības deficītam: 4,0% no nacionālā kopprodukta 2004. gadā, 3,9% no nacionālā kopprodukta 2005. gadā, 3,9% no nacionālā kopprodukta 2006. gadā un 3,0% no nacionālā kopprodukta 2007. gadā. Noregulēsanas plāns ir balstīts uz makroekonomikas scenāriju, kas saskaņā ar Padomes 2004. gada [5. jūlija] viedokli par konverģences programmu ir pamatots;(7) Padome uzskata, ka budzeta konsolidācijas pasākumiem ir jānodrosina ilgstosi uzlabojumi vispārējā valdības bilancē, tajā pat laikā pievērsot uzmanību tam, lai uzlabotu sabiedrības finansu situāciju un nostiprinātu ekonomikas izaugsmes potenciālu.SNIEDZ ŠĀDAS REKOMENDĀCIJAS:- Slovākijas varas iestādēm ir jāizbeidz pastāvosā pārmērīgā deficīta situācija pēc iespējas ātrāk;- Slovākijas varas iestādēm ir jārealizē pasākumi vidējā termiņā, lai samazinātu deficītu zem 3% no nacionālā kopprodukta līmeņa 2007. gadā ticamā un ilgspējīgā veidā saskaņā ar deficīta samazināsanas plānu, kā tas noteikts Padomes [2004. gada 5. jūlija] viedoklī par konverģences programmu, kas iesniegta 2004. gada maijā;- Slovākijas varas iestādēm ir enerģiski jārealizē pasākumi, kas paredzēti 2004. gada maija konverģences programmā, jo īpasi tie, kas attiecas uz ierosinātajām turpmākajām veselības aprūpes reformām un turpmāko valsts sektora racionalizāciju;- Slovākijas varas iestādēm ir jāveic efektīvas darbības līdz 2004. gada 5. novembrim saistībā ar pasākumiem, kas paredzēti, lai sasniegtu 2005. gada deficīta mērķa līmeni.Papildus tam Padome aicina Slovākijas varas iestādes:- izmantot visas iespējas paātrināt fiskālo noregulējumu, jo īpasi piesķirot deficīta samazināsanai līdzekļus, kas ir lielāki par budzetā paredzētajiem;- nostiprināt trīs gadu budzeta struktūras saistoso raksturu, nosakot detalizētus vidēja termiņa izdevumu griestus, kas jāpieņem parlamentam.Šī rekomendācija ir adresēta Slovākijas Republikai.Sastādīts Briselē, 2004. gada [5. jūlijā].Padomes vārdā --priekssēdētājs[...]


				|

		52013PC0653

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS par to, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses /* COM/2013/0653 final - 2013/ () */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Komisija 2013. gada 15. maijā
iesniedza divus priekšlikumus Padomes lēmumiem, kas saistīti ar ES un
Ukrainas Asociācijas nolīgumu. Pirmais lēmums bija par to, lai
Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski
piemērotu Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un
tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (COM(2013)289).
Otrais lēmums bija par to, lai noslēgtu Asociācijas
nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm,
no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (COM(2013)290).
Tā kā Eiropas Atomenerģijas
kopiena (EAEK) arī ir Asociācijas nolīguma starp Eiropas
Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu,
no otras puses, dalībniece, Komisija paskaidrojuma rakstā bija
minējusi, ka tā sagatavos Padomei apstiprināšanai atsevišķu
ieteikumu par to, ka Komisija noslēgs tās nolīguma daļas,
uz kurām attiecas Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas
līgums (Euratom līgums).
Uz starptautiskajiem nolīgumiem, ko
paraksta un noslēdz EAEK, attiecas atšķirīgas procedūras.
Jo īpaši saskaņā ar Euratom līguma 101. pantu
šādus nolīgumus Komisija noslēdz ar Padomes piekrišanu.
Tādēļ ir jāpieņem atsevišķi lēmumi par
Asociācijas nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu kā no
ES puses, tā arī no EAEK puses.
Lai EAEK vārdā noslēgtu
Asociācijas nolīgumu, Komisija ierosina Padomei sniegt piekrišanu
saskaņā ar Euratom līguma 101. panta otro daļu.
Ņemot vērā
dokumentos COM(2013)289 un COM(2013)290 minēto sarunu rezultātus un
ar nosacījumu, ka Ukrainas iestādes rīkosies
apņēmīgi un gūs taustāmus panākumus trijās
jomās, kas noteiktas Padomes 2012. gada 10. decembra
secinājumos par Ukrainu, Komisija ierosina Padomei pieņemt lēmumu
par to, ka Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un
tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses,
būtu jāparaksta Savienības vārdā, un norīkot
personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt
nolīgumu.
Ņemot vērā
Padomes apstiprinājumu un attiecīgo Komisijas lēmumu, Komisija
varēs parakstīt un ratificēt asociācijas nolīgumu EAEK
vārdā.
2.           PRIEKŠLIKUMA REZULTĀTI
UN JURIDISKIE ASPEKTI
Komisija iesaka Padomei, ievērojot
Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma
101. panta otro daļu, apstiprināt to, ka tiek noslēgts
Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un tās
dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses,
attiecībā uz jautājumiem, kas attiecas uz EAEK.
Tā kā nolīguma teksts jau ir
iesniegts Padomei ar Komisijas 2013. gada 15. maija priekšlikumu un
lai sekmētu procesu, nolīgums nav pievienots šim priekšlikumam, bet
atrodams dokumenta COM (2013) 289 pielikumā.
Attiecībā
uz Savienību juridiskais pamats šā nolīguma noslēgšanai ir
LESD 217. pants saistībā ar 218. panta 6. punkta
a) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta otro daļu.
Attiecībā
uz EAEK juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Atomenerģijas
kopienas dibināšanas līguma 101. pants.
Pievienotais
priekšlikums kopā ar Komisijas lēmumu par nolīguma
noslēgšanu ir juridiskais instrumentu Asociācijas nolīguma
noslēgšanai EAEK vārdā.
Tas, ka Komisija savu priekšlikumu ir
iesniegusi kā priekšlikumu nolīgumam starp Savienību un tās
dalībvalstīm un Ukrainu, ir saistīts ar šā nolīguma
pirmsākumiem saskaņā ar Līguma noteikumiem, kas bija
spēkā pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā.
Saskaņā ar Euratom
līguma 102. pantu nolīgums nevar stāties spēkā
attiecībā uz EAEK, kamēr dalībvalstis nav informējušas
Komisiju, ka nolīgums ir stājies spēkā saskaņā ar
to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem.
Ieteikums
PADOMES LĒMUMS
par to, ka Komisija Eiropas
Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Asociācijas
nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm,
no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas
Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši
tā 101. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Padome
2007. gada 22. janvārī pilnvaroja Komisiju sākt
sarunas ar Ukrainu par jauna nolīguma noslēgšanu starp Eiropas
Savienību un Ukrainu, kurš aizstātu Partnerības un
sadarbības nolīgumu.
(2)       Ņemot
vērā ciešās vēsturiskās attiecības un aizvien
ciešākas saiknes starp pusēm, kā arī to vēlmi
vērienīgā un novatoriskā veidā nostiprināt un
paplašināt attiecības, sarunas par Asociācijas nolīgumu
veiksmīgi tika pabeigtas 2012. gadā, nolīgumu
parafējot.
(3)       Komisija
2013. gada 15. maijā ierosināja Padomei, ka nolīgums
būtu jāparaksta Savienības vārdā un
jāpiemēro provizoriski saskaņā ar nolīguma
486. pantu, ņemot vērā tā noslēgšanu un
pievienoto deklarāciju apstiprināšanu vēlāk.
(4)       Par
jautājumiem, kas attiecas uz Līgumu par Eiropas Savienību un
Līgumu par Eiropas Savienības darbību, nolīguma
parakstīšanai un noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa
procedūra.
(5)       Tādēļ
nolīgums būtu jānoslēdz arī Eiropas Atomenerģijas
kopienas vārdā par jautājumiem, kas attiecas uz Euratom
līguma darbības jomu.
(6)       Saskaņā ar Euratom
līguma 102. pantu nolīgums nevar stāties spēkā
attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopiena, kamēr
dalībvalstis nav informējušas Komisiju, ka nolīgums ir
stājies spēkā saskaņā ar to attiecīgajiem valsts
tiesību aktiem.
(7)       Būtu
jāapstiprina, ka Komisija var noslēgt nolīgumu Eiropas
Atomenerģijas kopienas vārdā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
Vienīgais
pants
1.           Ar šo tiek apstiprināts,
ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz
Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās
dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses.
2.           Nolīguma teksts ir
pievienots Padomes Lēmumam par to, lai Eiropas Savienības
vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Asociācijas
nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm,
no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums ( 2009. gada 16. februāris ) — Eiropas Savienības Padomei par Deutsche Bundesbank ārējo revidentu (ECB/2009/3)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 43/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS

   (2009. gada 16. februāris)
   Eiropas Savienības Padomei par Deutsche Bundesbank ārējo revidentu
   (ECB/2009/3)
   (2009/C 43/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Deutsche Bundesbank pašreizējā ārējā revidenta pilnvaras beigsies pēc 2008. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ vajadzīgs iecelt ārējo revidentu laika posmam, kas sākas 2009. finanšu gadā.

               (3)

               Deutsche Bundesbank par tās ārējo revidentu 2009.–2014. finanšu gadam izvēlējusies Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Deutsche Bundesbank ārējo revidentu 2009.–2014. finanšu gadam iecelt Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft.

      Frankfurtē pie Mainas, 2009. gada 16. februārī

            ECB prezidents

         Jean-Claude TRICHET


|

52010DC0151

 Komisijas Ieteikums Padomei par Eiropas Savienības priekšlikumu izdarīt grozījumus Stokholmas Konvencijas par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem A un C pielikumā  /* COM/2010/0151 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 15.4.2010COM(2010)151 galīgā redakcijaKOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEIpar Eiropas Savienības priekšlikumu izdarīt grozījumus Stokholmas Konvencijas par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem A un C pielikumāKOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEIpar Eiropas Savienības priekšlikumu izdarīt grozījumus Stokholmas Konvencijas par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem A un C pielikumāA. Paskaidrojuma raksts1.  Stokholmas Konvencija par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem stājās spēkā 2004. gada 17. maijā. Konvencijas mērķis ir sabiedrības veselības un vides aizsardzība pret noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem. Konvencija, balstoties uz piesardzības principu, nosaka pamatu divdesmit viena prioritārā noturīgā organiskā piesārņotāja ražošanas, lietošanas, importa un eksporta izbeigšanai, to drošai pārvietošanai un likvidēšanai un dažu nejaušu noturīgo organisko piesārņotāju izplūdes izbeigšanai vai samazināšanai.2.  Ar Regulu (EK) Nr. 850/2004 Savienības tiesību aktos tiek iekļautas saistības, kas noteiktas Stokholmas Konvencijā par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem, turpmāk “konvencija”, kura apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2006/507/EK[1], un 1979. gada Konvencijas par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos ar noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem Protokolā, kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 259/2004/EK[2].3.  Konvencijas 8. panta 1. punktā ir paredzēts, ka ikviena līgumslēdzēja puse var iesniegt ierosinājumu Sekretariātam kādu ķīmisku vielu iekļaut A, B vai C pielikuma sarakstā. Priekšlikumā jābūt D pielikumā noteiktajai informācijai. Procedūra pielikumu grozījumu pieņemšanai ir paredzēta konvencijas 22. pantā.4.  Saskaņā ar pieejamajiem zinātniskajiem datiem un pārskata ziņojumiem, pienācīgi ņemot vērā skrīninga kritērijus, kas izklāstīti konvencijas D pielikumā, heksahlorbutadiēns, pentahlorfenols un hlornaftalīni uzrāda noturīgu organisko piesārņotāju pazīmes.5.  Šo vielu ražošana, laišana tirgū, lietošana vai netīša emisija Savienībā jau ir izbeigta vai stingri ierobežota, lai gan nevar izslēgt, ka tās joprojām ražo, lieto un ievērojamā daudzumā netīši emitē citās valstīs. Sakarā ar šo ķīmisko vielu iespējamo pārnesi vidē lielos attālumos tie pasākumi, ko veic valstu vai Savienības mērogā, nav pietiekami, lai nodrošinātu augstu vides un sabiedrības veselības aizsardzības līmeni, un ir vajadzīga plašāka starptautiska mēroga rīcība.6.  Padomes pilnvarojums sarunām ir balstīts uz LESD 218. panta 2. punktu.B. IETEIKUMSŅemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka:Lai sāktu pārskatīšanas procedūru ar mērķi vest sarunas par varbūtējiem grozījumiem Stokholmas Konvencijas par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem A un C pielikumā, Padome pilnvaro Komisiju tādā laikā, lai to varētu izskatīt Noturīgo organisko piesārņotāju komitejas nākamā sanāksme 2010. gada oktobrī, iesniegt konvencijas Izpildsekretariātam Eiropas Savienības priekšlikumu grozīt attiecīgos konvencijas pielikumus, papildinot A pielikumu un/vai C pielikumu ar šādām vielām:-  heksahlorbutadiēns ( CAS numurs: 87-68-3),-  pentahlorfenols ( CAS numurs: 87-86-5);-  hlornaftalīni (75 tādu vielu grupa, kuru molekulā ir viens līdz astoņi hlora atomi).Komisija kopā ar dalībvalstīm nodrošina, lai Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komitejai tiktu iesniegta attiecīgā informācija, ar kuru priekšlikumi pamatoti.Briselē,Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.[2] OV L 81, 19.2.2004., 35. lpp.