title: Komisijas Ieteikums (ES) 2017/1804 (2017. gada 3. oktobris) par to, kā īstenojami Šengenas Robežu kodeksa noteikumi par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām Šengenas zonā

text:
               7.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 259/25

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2017/1804
   (2017. gada 3. oktobris)
   par to, kā īstenojami Šengenas Robežu kodeksa noteikumi par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām Šengenas zonā
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Telpā bez iekšējo robežu kontroles lēmumu par iekšējo robežu kontroles pagaidu atjaunošanu var pieņemt vienīgi ārkārtas apstākļos, lai reaģētu uz situācijām, kas nopietni ietekmē minēto telpu vai tās daļu vai sabiedrisko kārtību vai iekšējo drošību vienā vai vairākās dalībvalstīs. Ņemot vērā ietekmi, kāda šādai atjaunošanai var būt uz visām personām un precēm, kurām ir tiesības brīvi pārvietoties telpā bez iekšējo robežu kontroles, tā var būt tikai galējais līdzeklis, kas pakļauts stingriem nosacījumiem attiecībā uz jebkādas šādas pagaidu atjaunošanas apjomu un ilgumu.

               (2)

               Pašreizējos Šengenas Robežu kodeksa noteikumos ir paredzēta iespēja ātri atjaunot iekšējo robežu pagaidu kontroli uz laikposmu līdz diviem mēnešiem, ja nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai dalībvalstī prasa tūlītēju rīcību (28. pants). Kodeksā paredzēta arī iespēja atjaunot robežkontroli uz laikposmu līdz sešiem mēnešiem nopietnu sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējumu dēļ paredzamu notikumu gadījumā (25. pants). Šengenas Robežu kodeksa 28. un 25. panta apvienota īstenošana ļauj uzturēt robežkontroli kopumā uz laikposmu līdz astoņiem mēnešiem. Turklāt jauns sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējums nozīmē to, ka noteikumus var piemērot no jauna (un tādējādi no jauna aprēķināt kontroles laikposma ilgumu).

               (3)

               Šengenas Robežu kodeksa 29. pantā ir izklāstīta ārkārtas procedūra, kas ļauj atjaunot iekšējo robežu kontroli uz laikposmu līdz diviem gadiem, ja tādi nopietni trūkumi saistībā ar ārējo robežu kontroli ilgāku laiku apdraud telpas bez iekšējo robežu kontroles vispārējo darbību, kuri ir atklāti Šengenas izvērtēšanas gaitā. Pēc tam, kad ir tikusi pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1624 (1), šo procedūru var izmantot arī gadījumā, kad dalībvalsts neveic vajadzīgos pasākumus saskaņā ar neaizsargātības novērtējumu vai nesadarbojas ar aģentūru gadījumos, kad situācija pie ārējām robežām prasa tūlītēju rīcību.

               (4)

               Kaut arī pašreiz spēkā esošie laika ierobežojumi lielākajā daļā gadījumu ir bijuši pietiekami, tomēr nesenā pieredze apliecināja, ka konkrēti nopietni sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējumi, piemēram, terorisma draudi vai ievērojama, nekontrolēta sekundārā kustība Savienības iekšienē, var pastāvēt krietni ilgāk par iepriekš minētajiem laikposmiem.

               (5)

               Komisija ir pieņēmusi priekšlikumu, ar ko groza attiecīgos Šengenas Robežu kodeksa noteikumus, lai nākotnē vērstos pret šādiem pastāvīgiem apdraudējumiem. Ar minēto priekšlikumu tiek grozīti laika ierobežojumi, kas Šengenas Robežu kodeksa 25. pantā ir noteikti paredzamu notikumu gadījumā, un atzīts, ka atjaunotās robežkontroles pagarināšana pie iekšējām robežām, pārsniedzot pašreizējos laika ierobežojumus, var būt pamatota uz laikposmu līdz diviem gadiem. Turklāt priekšlikumā arī paredzēta iespēja vēl ilgāk pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām gadījumos, kad konkrētais apdraudējums iekšējai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai pastāv pat ilgāk par minēto laika ierobežojumu.

               (6)

               Ar šiem jaunajiem termiņiem ir saistītas papildu procesuālās prasības, kas dalībvalstīm jāizpilda pirms iekšējo robežu kontroles atjaunošanas vai pagarināšanas. Konkrēti, dalībvalstīm savi paziņojumi ir jāpamato ar riska novērtējumu, kurā apliecināts, ka plānotā iekšējo robežu kontroles atjaunošana vai pagarināšana ir galējais līdzeklis, un izskaidrots, kā iekšējo robežu kontrole palīdzētu novērst konstatēto apdraudējumu. Turklāt Komisijai tagad ir pienākums sniegt atzinumu visos gadījumos, kad iekšējo robežu kontrole pārsniedz sešus mēnešus. Ir grozīti arī noteikumi par “apspriešanās procedūru” pēc Komisijas atzinuma, lai atspoguļotu Eiropas Robežu un krasta apsardzes un Eiropola jauno lomu un nodrošinātu, ka ir pienācīgi ņemti vērā šādas apspriešanās rezultāti, jo īpaši attiecībā uz kaimiņu dalībvalstu iesaisti. Visas šīs izmaiņas paredzētas, lai nodrošinātu, ka iekšējo robežu kontrole tiek atjaunota vienīgi tik ilgi, cik tas nepieciešams un pamatots.

               (7)

               Ierosinātās Šengenas Robežu kodeksa izmaiņas balstās uz pašreizējiem noteikumiem. Gaidot iepriekš izklāstīto Šengenas Robežu kodeksa grozījumu pieņemšanu, ir svarīgi, ka visas dalībvalstis, kas plāno atjaunot pagaidu robežkontroli pie iekšējām robežām, pilnībā īsteno Šengenas Robežu kodeksa esošo noteikumu prasības, saskaņā ar kurām dalībvalstīm, kas plāno izmantot šo pasākumu, jau tagad vispirms jāapsver iespēja izmantot robežkontrolei alternatīvus pasākumus un jāsadarbojas ar kaimiņu dalībvalstīm.

               (8)

               Saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 26. pantu pirms lēmuma pieņemšanas par pagaidu robežkontroles atjaunošanu vai pagarināšanu pie iekšējām robežām attiecīgai dalībvalstij būtu jānovērtē, cik lielā mērā ar šādu pasākumu paredzams pienācīgi novērst apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, un jānovērtē pasākuma samērīgums attiecībā pret minēto apdraudējumu, cita starpā ņemot vērā šāda pasākuma paredzamo ietekmi uz personu brīvu pārvietošanos telpā bez iekšējo robežu kontroles. Tāpēc mērķtiecīga kontrole, kas pamatojas uz pastāvīgi atjauninātu riska analīzi un izlūkdatiem, palīdzētu gūt maksimālu labumu no kontroles un ierobežotu tās negatīvo ietekmi uz brīvu pārvietošanos.

               (9)

               Dalībvalstīm, ko skar konkrētajos robežas posmos veiktā atjaunotā kontrole, būtu jāļauj regulāri paust viedokli par tās nepieciešamību, lai organizētu savstarpēju sadarbību starp visām iesaistītajām dalībvalstīm un regulāri pārbaudītu, vai pasākumi ir samērīgi ar notikumiem, kuri liek atjaunot robežkontroli un rada apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai. Dalībvalstij, kura nolēmusi atjaunot šādu kontroli, būtu jāņem vērā šis viedoklis tad, kad tā izvērtē un pārskata šādu pārbaužu nepieciešamību ar mērķi tās nemitīgi pielāgot apstākļiem.

               (10)

               Saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 27. panta 1. punkta e) apakšpunktu dalībvalstij, kas atjauno vai pagarina iekšējo robežu kontroli, cita starpā būtu jāsniedz informācija par pasākumiem, kas pārējām dalībvalstīm jāveic plānotās robežkontroles kontekstā. Turklāt saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 27. panta 5. punktu var notikt kopīgas sanāksmes, kurās piedalās dalībvalsts, kas plāno atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, pārējas dalībvalstis, jo īpaši tās, ko tieši skartu šādi pasākumi, un Komisija, lai vajadzības gadījumā organizētu dalībvalstu savstarpēju sadarbību. Šādi kontakti ar kaimiņu dalībvalstīm būtu jāizmanto, lai ierobežotu ietekmi uz brīvu pārvietošanos.

               (11)

               Tā kā pagaidu robežkontroli pie iekšējām robežām var atjaunot tikai ārkārtas apstākļos un kā galējo līdzekli, dalībvalstīm vispirms būtu jāpārbauda, vai konstatētā apdraudējuma efektīvai novēršanai nevarētu izmantot citus, robežkontrolei alternatīvus pasākumus, un jālemj par robežkontroles atjaunošanu pie attiecīgajām iekšējām robežām tikai kā galējo līdzekli gadījumā, ja ar šādiem pārrobežu kustību mazāk ierobežojošiem pasākumiem nevar pietiekami novērst konstatētos apdraudējumus. Attiecīgajām dalībvalstīm būtu jāinformē par šo pārdomu rezultātiem un savā paziņojumā, kas iesniegts saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 27. panta 1. punktu, jānorāda iemesli, kādēļ izvēle izdarīta par labu robežkontrolei.

               (12)

               Šajā sakarā dalībvalstīm būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai arī turpmāk pilnībā īstenotu Komisijas 2017. gada 12. maija ieteikumu (C(2017) 3349 final) par samērīgām policijas pārbaudēm un policijas sadarbību Šengenas zonā.

               (13)

               Šis ieteikums būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot pamattiesības.

               (14)

               Šis ieteikums būtu jāadresē visām Šengenas valstīm, kurām ir saistoša Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2) III sadaļa,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

      IETEKMES UZ BRĪVU PĀRVIETOŠANOS IEROBEŽOŠANA

   Lai panāktu pareizo līdzsvaru starp nepieciešamību aizsargāt sabiedrisko kārtību vai iekšējo drošību dalībvalstīs un ieguvumiem, kurus sniedz telpa bez kontroles pie iekšējām robežām, dalībvalstīm, kas plāno atjaunot iekšējo robežu pagaidu kontroli, būtu rūpīgi jāņem vērā turpmāk minētie aspekti un tie regulāri jāizvērtē, kad tās saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 26. pantu novērtē nepieciešamību un samērīgumu atjaunot pagaidu kontroli pie iekšējām robežām atbilstīgi Šengenas Robežu kodeksa 25. un 28. pantam:

               a)

               šādas atjaunošanas paredzamo ietekmi uz personu brīvu pārvietošanos telpā bez iekšējo robežu kontroles;

               b)

               šādas atjaunošanas paredzamo ietekmi uz iekšējo tirgu.

         Tāpēc dalībvalstīm, kuras plāno atjaunot iekšējo robežu pagaidu kontroli, paziņojumā, kas iesniegts saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 27. panta 1. punktu, būtu jāinformē par sava novērtējuma rezultātiem attiecībā uz ietekmi, kāda plānotajai robežkontroles atjaunošanai vai pagarināšanai pie iekšējām robežām būtu uz brīvu pārvietošanos un iekšējo tirgu.
   Dalībvalstīm, kas plāno atjaunot iekšējo robežu pagaidu kontroli, būtu jāatturas no jebkādiem pasākumiem, kurus neattaisnotu konstatētais nopietnais sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējums. Piemēram, tām būtu jāierobežo robežu posmi, kuros ir atjaunota iekšējo robežu pagaidu kontrole, nepārsniedzot to, kas ir noteikti nepieciešams, lai novērstu konstatēto apdraudējumu.

      KOPĪGA ATBILDĪBA UN SADARBĪBA

   Ņemot vērā šo mērķi, proti, ierobežot ietekmi uz brīvu pārvietošanos, dalībvalstīm, kuras plāno atjaunot iekšējo robežu pagaidu kontroli, būtu:

               a)

               savlaicīgi jāapspriežas ar plānotās atjaunošanas skartajām dalībvalstīm;

               b)

               jāuztur cieša un nepārtraukta sadarbība, kas ļautu pastāvīgi pārskatīt un pielāgot kontroli, lai atspoguļotu mainīgās vajadzības un ietekmi uz vietas;

               c)

               jābūt gatavām palīdzēt cita citai nolūkā efektīvi īstenot robežkontroli, ja tas ir vajadzīgs un pamatots.

      ALTERNATĪVU PASĀKUMU IZMANTOŠANA

   Lai nodrošinātu, ka robežkontroles pagaidu atjaunošana pie iekšējām robežām ir galējais līdzeklis, ko izmanto vienīgi tad, kad konstatēto nopietno sabiedriskās kārtības vai iekšējās drošības apdraudējumu nevar pienācīgi novērst ar citiem līdzekļiem, dalībvalstīm būtu pilnībā jāīsteno Komisijas 2017. gada 12. maija ieteikums (C(2017) 3349 final) par samērīgām policijas pārbaudēm un policijas sadarbību Šengenas zonā.

      Briselē, 2017. gada 3. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Dimitris AVRAMOPOULOS

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Regula (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/399 un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 863/2007, Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 un Padomes Lēmumu 2005/267/EK (OV L 251, 16.9.2016., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta Regula (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 77, 23.3.2016., 1. lpp.).


title: Padomes Ieteikums ( 2009. gada 22. decembris ) par vakcināciju pret sezonālo gripu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               29.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 348/71

      PADOMES IETEIKUMS

   (2009. gada 22. decembris)
   par vakcināciju pret sezonālo gripu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2009/1019/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 168. panta 6. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Sezonālā gripa ir lipīga vīrusu izraisīta slimība, kas ziemas mēnešos Eiropā izplatās epidēmijas veidā. Tā ir viena no nozīmīgākajām un visbiežāk sastopamākajām infekcijas slimībām, un tā ir nopietna saslimšanas un mirstības izraisītāja visās dalībvalstīs.

               (2)

               Dažos gadījumos komplikācijas ir vairāk nekā tikai elpošanas orgānu infekcija un izraisa nopietnu pneimoniju vai citas blakus komplikācijas, kurām dažkārt ir letāls iznākums. Šīs komplikācijas daudz biežāk skar gados vecākus cilvēkus un personas ar hroniskām slimībām.

               (3)

               Sezonālās gripas izplatību var mazināt ar vakcināciju, taču vīrusu antigēnu sastāvs bieži mainās, tāpēc Pasaules Veselības organizācijas (PVO) speciālistu grupa regulāri pārskata vakcīnas sastāvu.

               (4)

               Pasaules Veselības asambleja 2003. gadā pieņēma Rezolūciju 56.19, lai paplašinātu vakcināciju pret gripu, iekļaujot visas augsta riska grupu personas, lai līdz 2006. gadam panāktu vismaz 50 % vakcinācijas līmeni gados vecāku iedzīvotāju grupās un 75 % līmeni līdz 2010. gadam.

               (5)

               Eiropas Parlaments 2005. gada 26. oktobrī un 2006. gada 14. jūnijā pieņēma rezolūcijas, kuras saucās attiecīgi “Stratēģija cīņai pret gripas pandēmiju” un “Gatavība gripas pandēmijai un reaģēšanas pasākumu plānošana Eiropas Kopienā ” un kurās tas aicināja dalībvalstis paplašināt vakcināciju pret gripu saskaņā ar PVO ieteikumiem. Minētajās rezolūcijās dalībvalstis tika mudinātas saskaņā ar PVO ieteikumiem paplašināt vakcināciju pret gripu starppandēmiju periodā.

               (6)

               Būtu jārīkojas saskaņoti un Eiropas Savienības līmenī, lai mazinātu sezonālās gripas ietekmi, rosinot riska grupu personas un veselības aprūpes darbiniekus vakcinēties. Šā ieteikuma mērķis ir atbilstīgi PVO ieteikumiem pēc iespējas drīz un ieteicams līdz 2014.–2015. gada ziemas sezonai sasniegt 75 % vakcinācijas līmeni gados vecāku cilvēku grupās. Minētais 75 % mērķis būtu, ja iespējams, jāpaplašina, atbilstīgi Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (European Centre for Disease Prevention and Control – ECDC) sniegtām norādēm iekļaujot riska grupu, kurā ir personas ar hroniskām slimībām.

               (7)

               Palielināti vakcinācijas rādītāji riska grupās arī palīdzētu sasniegt augstākus vakcinācijas rādītājus kopumā, tostarp veselības aprūpes darbinieku vidū.

               (8)

               Lai panāktu šīs pārmaiņas, pirmais nepieciešamais solis ir ar publisku un profesionālu izpratnes veidošanas kampaņu palīdzību informēt visus veselības aprūpes vides dalībniekus, riska grupas, veselības aprūpes darbiniekus, ārstus, veselības aprūpes vadītājus un politikas veidotājus par sezonālās gripas problēmu. Veselības aprūpes darbiniekiem būtu jāapzinās konkrētās briesmas, ar ko saskaras viņu visneaizsargātākie pacienti. Veselības aprūpes darbiniekiem būtu jāapzinās arī sava atbildība, sniedzot saviem pacientiem piemērotu padomu par vakcināciju.

               (9)

               Īpaši svarīgi ir valstu līmenī apkopot konkrētus un salīdzināmus datus par vakcinācijas līmeni riska grupās, lai pienācīgi izvērtētu situāciju visās dalībvalstīs. Līdz šim šādi dati ne vienmēr bija pieejami. Pamatojoties uz šiem datiem, Komisija un dalībvalstis varēs dalīties ar informāciju un paraugpraksi ar trešām valstīm, izmantojot veselības jomā esošus starptautiskas sadarbības kanālus.

               (10)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 851/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (1) (ECDC), ir jo īpaši paredzēts, ka ECDC uzdevums ir sniegt tehnisku un zinātnisku specializēto informāciju Komisijai un dalībvalstīm. ECDC vada arī īpašo tīklu, kas izveidots sezonālās gripas uzraudzībai saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2000/96/EK (1999. gada 22. decembris) par infekcijas slimībām, uz kurām pakāpeniski attiecinās Kopienas tīklu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 2119/98/EK (2). ECDC attiecīgi būtu jāpalīdz dalībvalstīm, sniedzot zinātnisku specializētu informāciju par vakcināciju pret sezonālo gripu.

               (11)

               Kas attiecas uz vakcināciju pret sezonālo gripu, PVO ieteikto mērķi – sasniegt 75 % vakcinācijas līmeni gados vecāku cilvēku grupās – viennozīmīgi atvieglinās saskaņota rīcība Eiropas Savienības līmenī,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstis tiek mudinātas pieņemt un īstenot valsts, reģionālos vai vietējos rīcības plānus vai politikas, lai palielinātu sezonālās gripas vakcinācijas apjomu ar mērķi pēc iespējas drīz un ieteicams līdz 2014.–2015. gada ziemas sezonai sasniegt 75 % vakcinācijas līmeni gados vecāku cilvēku grupās un, ja iespējams, citās 2. punkta a) apakšpunktā minētās riska grupās, ja tas vēl nav sasniegts. Dalībvalstis tiek mudinātas arī palielināt vakcinācijas līmeni veselības aprūpes darbinieku vidū.
               Rīcības plānos vai politikās būtu jāņem vērā valsts līmenī konstatētās nepilnības un jāiekļauj 2. punkta b) un c) apakšpunktā minētie pasākumi.

               2.

               Saistībā ar 1. punktā minētajiem rīcības plāniem vai politikām dalībvalstis tiek aicinātas:

                           a)

                           ņemt vērā “gados vecāku cilvēku grupu” un “riska grupu” definīcijas, kas ir iekļautas ECDC sniegtajās norādēs;

                           b)

                           novērtēt vakcinācijas līmeni visās riska grupās un analizēt cēloņus, kāpēc dažas personas nevēlas saņemt vakcīnu;

                           c)

                           sekmēt izglītības, mācību un informācijas apmaiņu saistībā ar sezonālo gripu un vakcināciju, organizējot:

                                       i)

                                       informācijas sniegšanu veselības aprūpes darbiniekiem;

                                       ii)

                                       informācijas sniegšanu par ar gripu saistītajiem riskiem un gripas profilaksi cilvēkiem, kas pieder riska grupām, un viņu ģimenēm;

                                       iii)

                                       iedarbīgas informācijas darbības, lai novērstu šķēršļus vakcinācijas saņemšanai.

               3.

               Dalībvalstis tiek mudinātas brīvprātīgi ziņot Komisijai par šā ieteikuma īstenošanu, jo īpaši par sasniegto vakcinācijas līmeni riska grupās.

               4.

               Komisija tiek aicināta, pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem, regulāri ziņot Padomei par šā ieteikuma īstenošanu.

               5.

               Komisija tiek aicināta ar pētniecības pamatprogrammu palīdzību turpināt atbalstīt pētījumus gripas jomā.

      Briselē, 2009. gada 22. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. CARLGREN

      (1)  OV L 142, 30.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 28, 3.2.2000., 50. lpp.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2016/2125 (2016. gada 30. novembris) par vadlīnijām attiecībā uz pašregulācijas pasākumiem, ko nozare pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               3.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 329/109

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2016/2125
   (2016. gada 30. novembris)
   par vadlīnijām attiecībā uz pašregulācijas pasākumiem, ko nozare pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/125/EK (1) 15. panta 1. punktā ir paredzēts, ka, ja ražojums atbilst 2. punktā uzskaitītajiem kritērijiem, uz to attiecas īstenošanas pasākums vai pašregulācijas pasākums.

               (2)

               Direktīvas 2009/125/EK 15. panta 2. punktā ir izklāstīti kritēriji ražojumiem, uz ko attiecas īstenošanas pasākums vai pašregulācijas pasākums, un pie šiem kritērijiem pieder situācijas, kad ražojumam ir ievērojams pārdošanas apjoms Savienībā (orientējoši vairāk nekā 200 000 vienību gadā), kad tam ir ievērojama ietekme uz vidi un kad tā ietekmi uz vidi ir iespējams ievērojami uzlabot bez pārmērīgām izmaksām, ņemot vērā to, ka citu attiecīgu Savienības tiesību aktu neesību, tirgus spēku nespēju un būtiskas atšķirības ekoloģiskos raksturlielumos starp tirgū pieejamiem ražojumiem, kam ir līdzvērtīga funkcionalitāte.

               (3)

               Direktīvas 2009/125/EK 17. pantā noteikts, ka brīvprātīgās vienošanās vai citus pašregulācijas pasākumus var piedāvāt kā alternatīvu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz ražojumu grupu, un tos izvērtē, pamatojoties vismaz uz direktīvas VIII pielikumu.

               (4)

               Ražojumiem vajadzētu piemērot alternatīvus pasākumus, piemēram, Direktīvas 2009/125/EK 17. pantā paredzētās nozares pašregulācijas brīvprātīgas vienošanās, nevis obligātos īstenošanas pasākumus, ja ar šādiem alternatīviem pasākumiem politikas mērķus varētu sasniegt ātrāk vai ar mazākām izmaksām nekā ar obligātiem īstenošanas pasākumiem.

               (5)

               Komisija ir izstrādājusi nozares pieņemtu pašregulācijas pasākumu vadlīnijas, lai veicinātu šādu pasākumu ieviešanu un īstenošanu un lai nodrošinātu pašregulācijas pasākumu konsekvenci.

               (6)

               Konkrētāk, vadlīnijās ir iztirzāts Direktīvas 2009/125/EK VIII pielikumā ietvertais kritēriju saraksts, ko Komisija var izmantot, lai izvērtētu, vai ierosinātos pašregulācijas pasākumus var izmantot kā alternatīvu īstenošanas pasākumiem, un kas attiecas uz atvērtību līdzdalībai, pievienoto vērtību, reprezentativitāti, skaitļos un posmos izteiktiem mērķiem, pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanos, uzraudzību un ziņošanu, ierosināto pašregulācijas pasākumu vadības izmaksu lietderību, ilgtspējību un stimulu saderību.

               (7)

               Direktīvas 2009/125/EK VIII pielikumā ir noteikts, ka tajā ietvertais kritēriju saraksts ir papildināms, un direktīvas 17. pantā ir noteikts, ka pašregulācijas pasākumu novērtē, pamatojoties vismaz uz VIII pielikumu. Vadlīnijās īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, kā jāpārvalda pašregulācijas pasākuma piemērošana, kas var tajā piedalīties, informācijai un uzraudzībai, kā arī ziņošanai un atbilstībai.

               (8)

               Vadlīnijas tika apspriestas ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām saskaņā ar Direktīvas 2009/125/EK 18. pantu izveidotajā Apspriežu forumā.

               (9)

               Kā noteikts Direktīvas 2009/125/EK VIII pielikuma 6. punktā, pašregulācijas pasākumiem būtu jāietver labi plānota ziņošanas un uzraudzības sistēma. Komisijai ar Apspriežu foruma un Direktīvas 2009/125/EK 19. panta 1. punktā minētās komitejas palīdzību ir jāuzrauga pašregulācijas pasākumu piemērošana un jāapsver iespēja ieviest obligātus īstenošanas pasākumus, ja netiek sasniegti pašregulācijas pasākumu mērķi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Nozarei būtu jāievēro pielikumā izklāstītās vadlīnijas. Šo vadlīniju ievērošana palīdzēs nodrošināt, ka ekodizaina pašregulācijas pasākumu Komisija uzskata par derīgu alternatīvu īstenošanas pasākumam.

               2.

               Ieteikumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2016. gada 30. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Miguel ARIAS CAÑETE

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīva 2009/125/EK, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (OV L 285, 31.10.2009., 10. lpp.).

      PIELIKUMS
      1.   MĒRĶI
      Pašregulācija nozīmē, ka uzņēmējdarbības vai rūpniecības nozares pēc savas iniciatīvas izstrādā rīcības kodeksus vai darbības ierobežojumus un atbild par to piemērošanu. Pilnīga pašregulācija nav bieži sastopama, un Savienības līmenī tas parasti nozīmē, ka pašregulācijas pasākuma izstrādi ierosina vai sekmē Komisija. Saistībā ar labāku regulējumu (1) Komisija uzskata, ka labi plānotas neregulatīvas pieejas ir alternatīvi politikas risinājumi.
      Direktīvā 2009/125/EK (turpmāk – “direktīva”) ir paredzētas brīvprātīgas vienošanās vai citi pašregulācijas pasākumi kā alternatīva īstenošanas noteikumiem saskaņā ar direktīvas regulējumu; šādu vienošanos noslēgšana uzskatāma par prioritāru gadījumos, kad ar tām, visticamāk, var sasniegt politikas mērķus ātrāk vai ar mazākām izmaksām nekā ar obligātām prasībām (2). Direktīvā ir paredzēti kritēriji pašregulācijas pasākumu novērtēšanai (3), bet, balstoties uz trim Komisijas līdz šim atzīto brīvprātīgo vienošanos pieredzi (4), saskaņā ar direktīvas 18. pantu izveidotā Apspriežu foruma locekļi ir norādījuši, ka par šiem kritērijiem ir vajadzīgas vadlīnijas, it sevišķi attiecībā uz uzraudzību un ziņošanu.
      Šo vadlīniju mērķis ir atvieglot pašregulācijas pasākumu izstrādi un īstenošanu saskaņā ar direktīvu. Vadlīnijas ir izstrādātas, lai palīdzētu nozarei un sekmētu pašregulācijas pasākumu konsekventu īstenošanu. Vadlīnijās ir ņemti vērā labākas pašregulācijas un kopregulēšanas principi (5).
      Šo vadlīniju ievērošana palīdzēs nodrošināt, ka ekodizaina pašregulācijas pasākumu Komisija uzskata par derīgu alternatīvu īstenošanas pasākumam. Attiecībā uz esošiem ekodizaina pašregulācijas pasākumiem Komisijai ne vēlāk kā 2018. gadā jāsaņem pasākuma pārskatīšanas priekšlikums, kas paredz tā maksimālu atbilstību vadlīnijām.
      2.   EKODIZAINA PAŠREGULĀCIJAS PASĀKUMU ATZĪŠANA
      Komisija piešķirs prioritāti tādu ražojumu grupu pašregulācijas pasākumiem, kuras ir ietvertas direktīvas 16. pantā paredzētajā ekodizaina darba plānā. Nozarei pašregulācijas pasākuma priekšlikums attiecībā uz minētajām ražojumu grupām jāiesniedz Komisijai pirms attiecīgās ražojumu grupas tehniskās, ekonomiskās un vidiskās analīzes (priekšizpēte) vai šīs analīzes gaitā.
      Nozarei var pieprasīt grozīt priekšlikumu, lai ņemtu vērā jebkādus no Komisijas un Apspriežu foruma saņemtos komentārus.
      Ja Komisija izlemj pašregulācijas pasākumu atzīt, tā nepieņem ekodizaina īstenošanas pasākumu. Tomēr, ja pašregulācijas pasākuma uzraudzība vai ieinteresēto personu atsauksmes norāda uz trūkumiem pašregulācijas pasākuma īstenošanā, Komisija situāciju pārvērtēs.
      Pašregulācijas pasākuma atzīšana neliedz Komisijai pieņemt tiesību aktus saskaņā ar citiem politikas instrumentiem (piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES (6) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 66/2010 (7) attiecībā uz konkrēto ražojumu grupu.
      3.   VADLĪNIJAS ATTIECĪBĀ UZ EKODIZAINA PAŠREGULĀCIJAS PASĀKUMIEM
      Visos nozares noslēgtos pašregulācijas pasākumos jāietver noteikumi, kas reglamentē pasākuma darbību. Lai nodrošinātu saskaņā ar direktīvu atzīto pašregulācijas pasākumu viendabību un lai sekmētu to ieviešanu un īstenošanu, pašregulācijas pasākumiem jāatbilst turpmāk izklāstītajām vadlīnijām. Pašregulācijas pasākumā papildus vadlīnijās ietvertajiem noteikumiem var paredzēt vēl citus noteikumus, kā arī paplašināt vadlīnijās paredzētos noteikumus.
      3.1.   Atvērtība līdzdalībai

      Uzņēmumiem, kas ir ieinteresēti pašregulācijas pasākuma ieviešanā, ir publiski jāpaziņo par savu nolūku, pirms tiek uzsākts pasākuma izstrādes process. Uzņēmumiem jānodrošina kontaktpunkts, lai dotu iespēju piedalīties arī citiem uzņēmumiem.
      Pašregulācijas pasākumam jāietver to uzņēmumu saraksts, kas pievienojušies pasākumam. Jānodrošina, ka uzņēmumi, kas darbojas to pašu ražojumu tirgū, var jebkurā laikā pievienoties pašregulācijas pasākumam ar nosacījumu, ka tie piedalās tā darbības izmaksu segšanā. Pašregulācijas pasākumam jāpievieno līdzdalības veidlapa, kas jāaizpilda un jāparaksta uzņēmumam, kurš vēlas kļūt par dalībnieku. Dalībniekiem ir bez liekas kavēšanās Komisijai jānosūta aizpildītie un parakstītie līdzdalības veidlapas oriģināli.
      Dalībniekam, kas izstājas no pašregulācijas pasākuma, vismaz vienu mēnesi iepriekš jāiesniedz rakstisks paziņojums Koordinācijas komitejas priekšsēdētājam (skatiet 3.5. iedaļu). Priekšsēdētājam par dalībnieka izstāšanos jāinformē Koordinācijas komiteja nedēļas laikā pēc rakstiskā paziņojuma saņemšanas.
      3.2.   Pievienotā vērtība

      Priekšlikumiem par pašregulācijas pasākumiem vai par esošu pašregulācijas pasākumu pārstrādi jāpievieno paskaidrojums, kurā izskaidrots, kā ar priekšlikumu ekodizaina mērķus sasniegtu ātrāk vai ar mazākām izmaksām nekā ar obligātām prasībām, un paskaidrojumam pievieno pierādījumus.
      Ja daži vai visi dalībnieki ir noslēguši atsevišķu vienošanos vai izveidojuši jebkāda veida asociāciju saistībā ar pašregulācijas pasākuma mērķiem, visi ar vienošanos vai asociāciju saistītie attiecīgie dokumenti jāpublisko.
      Pašregulācijas pasākumā jāparedz visu būtisko elementu izvērtēšana, norādot izvērtēšanas datumu vai konkrētos priekšnoteikumus. Izvērtēšanas laikam jābūt atkarīgam no nepieciešamības nodrošināt, ka pasākums (arī turpmāk) sniedz pievienoto vērtību, ņemot vērā pasākumā ietvertos prasību posmus un attiecīgās ražojumu grupas tehnoloģiskās attīstības tempu.
      Izvērtēšanai jānoskaidro, vai ir vajadzīga jauna pasākuma versija. Izvērtēšanas un pārstrādes procesā jābūt iespējai piedalīties Koordinācijas komitejas novērotājiem. Izvērtēšanas procesa konstatējumi un attiecīgos gadījumos pārstrādātā pašregulācijas pasākuma priekšlikums jāiesniedz Komisijai.
      3.3.   Reprezentativitāte

      Pašregulācijas pasākumā jānorāda, cik lielu tirgus daļu aptver tā dalībnieki: tai jāaptver vismaz 80 % no pasākuma aptverto ražojumu veidu vienībām, kas tiek laistas Savienības tirgū un/vai nodotas ekspluatācijā (8). Dalībniekiem jāsniedz pierādījumi, ko apkopojusi vai verificējusi neatkarīga juridiska vai fiziska persona un kas apliecina, ka pašregulācijas pasākumi aptver vismaz 80 % tirgus. Tas jānosūta Komisijai:

                  —

                  iesniedzot pašregulācijas pasākumu vai esoša pašregulācijas pasākuma pārstrādātu versiju, ar konstatējumiem, kas iegūti vai atjaunināti pēdējo sešu mēnešu laikā,

                  —

                  trīs mēnešu laikā pēc jebkādām dalībnieku izmaiņām (piemēram, pēc dalībnieka izstāšanās vai pēc dalībnieka attiecīgās daļas pārdošanas uzņēmumam, kas nav dalībnieks), ja vien jaunākais ziņojums neparāda, ka arī pēc izmaiņām aptvertais tirgus būs vismaz 80 % apmērā, kā arī

                  —

                  divus gadus pēc pēdējā ziņojuma nosūtīšanas, lai atjauninātu informāciju par tirgus aptvērumu pēc izmaiņām tirgū.
                  Pašregulācijas pasākumam jāparedz precīzs(-i) rādītājs(-i), ko izmanto, lai novērtētu norādīto tirgus aptvērumu. Rādītājiem jābūt objektīviem un tādiem, lai tos varētu izmērīt un verificēt neatkarīga struktūra. Rādītājiem jāietver visas ar enerģiju saistītu ražojumu kategorijas, uz ko attiecas šis pasākums.

            3.4.   Skaitļos un posmos izteiktie mērķi

      Pašregulācijas pasākumā jāuzskaita visi tā darbības jomā ietilpstošie ražojumu veidi, jāsniedz šo ražojumu definīcijas un jāuzskaita ražojumu veidi, kas ietilpst ražojumu grupā, uz kuru attiecas pašregulācijas pasākuma darbības joma, bet ir atbrīvoti no tā prasībām. Visiem atbrīvojumiem jāsniedz pamatojumi.
      Pašregulācijas pasākumā jānosaka tā darbības jomā esošo ražojumu dizains un attiecīgos gadījumos informācijas prasības. Prasībām jāattiecas uz būtisku ietekmi uz vidi ražojuma aprites ciklā, un to mērķim jābūt uzlabot ražojumu ekoloģiskos raksturlielumus.
      Jābūt iespējai novērtēt atbilstību prasībām, izmantojot skaidrus un uzticamus rādītājus. Jāsniedz sīka informācija, kā novērtēs un verificēs atbilstību. Pašregulācijas pasākumā jānodrošina dokumentācija, uz kuru balstās ierosinātās prasības. Jāuzsver visas būtiskās atšķirības starp ierosinātajām prasībām un dokumentāciju.
      Prasību uzskaitījumā jānorāda to piemērošanas datums, un, ja pašregulācijas pasākums attiecas uz ilgstošu periodu, jānorāda secīgie prasību līmeņi. Prasībām jāattiecas vismaz uz 90 % no visām vienībām (uz kurām attiecas pašregulācijas pasākums), kuras laiž tirgū un/vai nodod ekspluatācijā katrs dalībnieks.
      3.5.   Sabiedrības iesaistīšana

      Par visiem pašregulācijas pasākumu priekšlikumiem jāapspriežas ar Apspriežu forumu, kurā ir dalībvalstu pārstāvji, nozare, arodbiedrības, tirgotāji, mazumtirgotāji, importētāji, vides aizsardzības grupas un patērētāju organizācijas.

         Koordinācijas komiteja

      Pašregulācijas pasākuma ietvaros jāizveido Koordinācijas komiteja, kas pārvaldīs pasākuma darbību.
      Koordinācijas komitejas sastāvā jābūt visiem pašregulācijas pasākuma dalībniekiem un Komisijai. Katrs dalībnieks un Komisija jāpārstāv vienam loceklim, un visiem locekļiem jābūt vienlīdzīgām balsstiesībām.
      Apspriežu foruma locekļiem un neatkarīgajam inspektoram Koordinācijas komitejā jābūt novērotāja statusā bez balsstiesībām.
      Koordinācijas komitejai jātiekas Briselē vismaz reizi gadā. Koordinācijas komitejas sanāksmēm jābūt atvērtām ieinteresētām personām, tostarp tiem uzņēmumiem no pašregulācijas pasākuma aptvertās nozares, kas nav pasākuma dalībnieki.
      Koordinācijas komitejai no savu locekļu vidus jāievēl priekšsēdētājs. Priekšsēdētājam Koordinācijas komitejas darba kārtības projektā jāietver visi locekļu un novērotāju pieprasītie jautājumi. Uzaicinājumi uz Koordinācijas komitejas sanāksmi jānosūta visiem locekļiem un novērotājiem. Koordinācijas komitejas sanāksmes paziņojums, tostarp darba kārtības projekts, jāpublicē pašregulācijas pasākuma tīmekļa vietnē vismaz vienu mēnesi pirms sanāksmes.
      Dokumenti, kas tiks prezentēti un apspriesti Koordinācijas komitejas sanāksmē, jānosūta visiem Koordinācijas komitejas locekļiem un novērotājiem, kā arī jāpublicē pašregulācijas pasākuma tīmekļa vietnē vismaz vienu nedēļu pirms sanāksmes.
      Koordinācijas komitejas sanāksmēs visiem dalībniekiem jābūt tiesībām uzstāties un pieprasīt priekšsēdētājam protokolā ierakstīt to viedokļus.
      Protokola projekts jānosūta visiem Koordinācijas komitejas locekļiem un novērotājiem, kam jādod vismaz divas nedēļas, lai iesniegtu komentārus. Galīgais protokols jāpublicē pašregulācijas pasākuma tīmekļa vietnē viena mēneša laikā pēc sanāksmes.

         Tīmekļa vietne

      Pašregulācijas pasākumam jāizveido tīmekļa vietne. Tīmekļa vietnē jābūt vismaz:

                  —

                  pašregulācijas pasākuma jaunākajai un iepriekšējām versijām,

                  —

                  atjauninātam dalībnieku sarakstam un informācijai par dalībnieku izstāšanos un izslēgšanu,

                  —

                  tirgus aptvēruma ziņojumu kopsavilkumiem (neatklājot konkrētu dalībnieku komerciālos un konfidenciālos datus),

                  —

                  atjauninātiem sarakstiem ar ražojumiem, ko dalībnieki deklarējuši kā atbilstīgus (nedrīkst ietvert ražojumus, par kuriem neatkarīgais inspektors konstatējis, ka tie nav atbilstīgi),

                  —

                  neatkarīgā inspektora sagatavotajiem atbilstības ziņojumiem,

                  —

                  atjauninātam sarakstam ar neatbilstīgiem dalībniekiem,

                  —

                  attiecībā uz katru Koordinācijas komitejas sanāksmi – ielūgumiem, darba kārtības projektiem, sanāksmes dokumentiem un sanāksmes protokoliem, kā arī

                  —

                  informācijai par neatkarīgo inspektoru, tostarp tā kontaktinformācijai.
                  Tīmekļa vietnē apmeklētājiem jābūt iespējai iesniegt jautājumus dalībniekiem un neatkarīgajam inspektoram par pašregulācijas pasākumu. Uz tiem jāatbild viena mēneša laikā.

         Sūdzības

      Pašregulācijas pasākumam jānodrošina, ka ikviena persona var neatkarīgajam inspektoram bez maksas iesniegt pamatotus apgalvojumus par iespējamu neatbilstību. Neatkarīgajam inspektoram jāizskata šie apgalvojumi un attiecīgā gadījumā jārīkojas, pieprasot informāciju no konkrētā dalībnieka, veicot testus un/vai veicot inspekciju. Neatkarīgajam inspektoram katrā Koordinācijas komitejas sanāksmē jāsniedz pārskats par visiem kopš pēdējās sanāksmes iesniegtajiem apgalvojumiem un, ja kāds no tiem nav izmeklēts, jānorāda iemesls.

         Piekļuve datiem

      Pašregulācijas pasākumam jāietver prasība, ka dalībnieki pēc pieprasījuma nodrošina Komisijai un Koordinācijas komitejas novērotājiem piekļuvi tehniskajiem datiem par pasākumā ietverto ražojumu un modeļu ekoloģiskajiem raksturlielumiem, tostarp par visiem raksturlielumiem, kas saistīti ar īpašiem nosacījumiem, lai Komisija un Koordinācijas komitejas novērotāji varētu novērtēt ierosinātu un esošu pašregulācijas pasākumu vērienīgumu un ietekmi. Noteikumi par piekļuvi šādiem datiem nav jāpiemēro sensitīvai komercinformācijai.
      Pašregulācijas pasākumam jāietver prasība, ka dalībnieki pēc pieprasījuma nodrošina par ekodizainu atbildīgajām dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm konkrētu dokumentāciju un informāciju, ciktāl tā nav ietverta ar ražojumiem nodrošinātajā dokumentācijā, lai šīs iestādes varētu pārbaudīt atbilstību pašregulācijas pasākuma prasībām, tostarp arī veicot testus.
      3.6.   Uzraudzība un ziņošana

         Neatkarīgais inspektors

      Neatkarīgajam inspektoram jāuzrauga dalībnieku atbilstība pašregulācijas pasākumam. Pašregulācijas pasākumā jādefinē noteikumi, kas piemērojami neatkarīgajam inspektoram, kurš var būt gan fiziska, gan juridiska persona.
      Neatkarīgajam inspektoram jābūt vajadzīgajām prasmēm, lai verificētu atbilstību prasībām, un tam nedrīkst būt interešu konflikta. Neatkarīgā inspektora līgumsaistības nedrīkst ierobežot to, kā tas pilda atbilstības verificēšanas uzdevumus.
      Neatkarīgajam inspektoram ir:

                  —

                  pienācīgi rūpīgi jāpilda savi pienākumi un pienācīgi jāpārrauga visi tā atbildības jomā esošie uzdevumi,

                  —

                  jābūt objektīvam visās savās darbībās, savus atzinumus un ziņojumus balstot tikai un vienīgi uz faktiem, kā arī

                  —

                  nepieciešamības gadījumā jāievēro konfidencialitāte, lai aizsargātu dalībnieku komerciālās intereses vai sensitīvu informāciju, un šajā nolūkā jāparaksta vienošanās par informācijas neizpaušanu ar pašregulācijas pasākuma dalībniekiem, ja tie to pieprasa.

            Pašregulācijas pasākumā jānosaka procedūra, kā neatkarīgo inspektoru izraugās un kā nodrošina, ka inspektoram nav interešu konflikta, bet ir vajadzīgās prasmes, lai verificētu atbilstību prasībām. Par izraudzītā neatkarīgā inspektora iecelšanu jāvienojas ar Komisijas dienestiem. Koordinācijas komitejai jābūt iesaistītai neatkarīgā inspektora līguma nosacījumu un noteikumu definēšanā.

         Dalībnieku ziņojumi par atbilstību

      Pašregulācijas pasākumā jāparedz noteikumi par vismaz turpmāk uzskaitītajiem aspektiem attiecībā uz dokumentāciju, kas katram dalībniekam jāiesniedz neatkarīgajam inspektoram:

                  —

                  tirgus veids un tehniskie dati, kas jāpaziņo,

                  —

                  formāts, kādā jāsniedz dati,

                  —

                  dokumentācijas nosūtīšanas veids, kā arī

                  —

                  dokumentācijas iesniegšanas regularitāte un laiks.

            Katram dalībniekam jāpaziņo visa informācija un dati (tostarp tirgus dati un dati par ražojumu ekoloģiskajiem raksturlielumiem), kas vajadzīgi, lai neatkarīgais inspektors varētu pamatoti verificēt dalībnieka atbilstību visām pasākuma ietvaros noteiktajām saistībām.
      Dalībniekiem jāsniedz tirgus dati, kas neatkarīgajam inspektoram ļauj konstatēt, vai vismaz 90 % to ražojumu atbilst saistībām. Ja dalībnieki apņemas nodrošināt, ka 100 % to ražojumu atbilst saistībām, dalībniekiem nav neatkarīgajam inspektoram jāsniedz konkrēti tirgus dati.
      Ziņojumi jāsniedz par katru pašregulācijas pasākumā ietverto modeli, kas tiek laists Savienības tirgū un/vai nodots ekspluatācijā. Ja konkrētu modeļu atšķirības pašregulācijas pasākuma kontekstā nav būtiskas (t. i., tās neattiecas uz nevienu aspektu, kas saistīts ar prasībām), ziņojumos var apvienot līdzīgus modeļus ar nosacījumu, ka to norāda. Dalībnieku paziņotā informācija un dati var atšķirties tikai tiktāl, ciktāl atšķiras to attiecīgās saistības.
      Visiem dalībniekiem dati neatkarīgajam inspektoram jāsniedz vienādā formātā.
      Pēc iespējas iesniegšanai jāizmanto elektroniskie saziņas veidi, vienlaikus ņemot vērā konfidencialitātes prasības un administratīvo slogu, ar ko saskaras iesaistītās puses.
      Pārskata periodam jābūt vienam gadam. Katram dalībniekam katru gadu divu mēnešu laikā pēc pārskata perioda beigām jāiesniedz dokumentācija. Ja pēc noteiktā termiņa neatkarīgais inspektors ir dalībniekiem papildus pieprasījis sniegt trūkstošo informāciju, tā jāsniedz īsā termiņā, kurš jānorāda pašregulācijas pasākumā.

         Atbilstības verifikācija

      Pašregulācijas pasākums paredz neatkarīgajam inspektoram pilnvaras verificēt atbilstību pašregulācijas pasākuma prasībām:

                  —

                  pārbaudot dalībnieku iesniegto dokumentāciju,

                  —

                  testējot ražojumus, kā arī

                  —

                  veicot inspekcijas dalībnieku telpās.

            Neatkarīgajam inspektoram jāpieņem lēmums par šo metožu piemērotāko kombināciju.

         Testēšana

      Testēšana attiecas uz pašregulācijas pasākumā ietverto ražojumu raksturlielumu verificēšanu, laboratorijā veicot fiziskus testus. Testēšana vienmēr jāveic neatkarīgā laboratorijā, kurai vēlams būt akreditētai. Alternatīvā kārtā testēšanu var veikt kāda dalībnieka telpās ar nosacījumu, ka tiek nodrošināta pilnīga objektivitāte.
      Neatkarīgajam inspektoram testēšanai izlases veidā jāizraugās pienācīgs skaits dažādu dalībnieku ražojumu, vēlams no mazumtirgotājiem dažādās dalībvalstīs (fiziskos vai tiešsaistes veikalos). Ja dalībnieki ražojumus nodrošina tieši, tie nedrīkst iesaistīties paraugu atlasē.
      Neatkarīgais inspektors var izraudzīties konkrētus modeļus vai konkrēta dalībnieka modeļus, ja no kāda avota iegūtā informācija liecina par šo modeļu vai par šā dalībnieka iespējamu neatbilstību.
      Dalībniekiem pēc neatkarīgā inspektora pieprasījuma jāiesniedz konkrēta dokumentācija un informācija, kas vajadzīga testēšanai, ja tā nav ietverta kopā ar ražojumiem nodrošinātajā dokumentācijā.
      Detalizētie testēšanas ziņojumi par katru atsevišķu testēto ražojumu jāiesniedz Komisijai un attiecīgajam dalībniekam.

         Inspekcijas

      Neatkarīgais inspektors var inspicēt konkrētu dalībnieku, balstoties uz konkrētu informāciju, kas pamato šādu inspekciju. Attiecīgais dalībnieks jāiepazīstina ar konkrēto informāciju.
      Inspekciju kā līdzekli, ar ko verificē atbilstību pašregulācijas pasākuma saistībām, izmanto tikai tad, ja nav pieejams nekāds cits izmaksu ziņā efektīvs līdzeklis. Inspekcijas laikā neatkarīgajam inspektoram jāveic tikai tādas darbības, kas ir obligāti vajadzīgas, lai verificētu dalībnieka atbilstību pašregulācijas pasākuma saistībām.
      Neatkarīgais inspektors nedrīkst dalībnieku iepriekš brīdināt par inspekciju vai drīkst tikai par to paziņot īsi pirms inspekcijas. Dalībnieks sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
      Viena mēneša laikā pēc inspekcijas neatkarīgajam inspektoram attiecīgajam dalībniekam jānosūta inspekcijas ziņojuma projekts komentāru sniegšanai. Dalībniekam savi komentāri jāsniedz divu nedēļu laikā pēc ziņojuma projekta saņemšanas. Ja vajadzīgs, neatkarīgajam inspektoram divu nedēļu laikā jāievieš izmaiņas ziņojuma projektā, lai ņemtu vērā no dalībnieka saņemtos komentārus. Ziņojums, tostarp inspekcijas pamatojums, jāiesniedz Komisijai un attiecīgajam dalībniekam. Pirmajā Koordinācijas komitejas sanāksmē, kas notiek pēc ziņojuma pabeigšanas, jāprezentē ziņojuma kopsavilkums. Kopsavilkumā nedrīkst atklāt nekādu sensitīvu komercinformāciju, ja vien tas nav vajadzīgs, lai pierādītu neatbilstību.

         Neatkarīgā inspektora ziņojumi

      Neatkarīgajam inspektoram jāsagatavo atbilstības ziņojuma projekts un tas jānosūta Koordinācijas komitejas locekļiem ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc pārskata perioda beigām. Koordinācijas komitejas locekļiem komentāri par ziņojumu jāsniedz divu nedēļu laikā. Neatkarīgajam inspektoram jāiesniedz atbilstības ziņojuma galīgā redakcija Koordinācijas komitejai ne vēlāk kā četru mēnešu laikā pēc pārskata perioda beigām. Atbilstības ziņojumā jāietver:

                  —

                  informācija par izmantotajām datu apkopošanas un apstrādes metodēm un par jebkādām grūtībām ziņojuma sagatavošanā*,

                  —

                  dokumentu pārbaudes rezultāti*,

                  —

                  pieeja, kas piemērota, lai izraudzītos ražojumus testēšanai, un jānorāda, vai uzmanība tika koncentrēta uz konkrētiem modeļiem vai dalībniekiem, kā arī iemesli šādai rīcībai*,

                  —

                  testēto ražojumu saraksts un atsevišķo rezultātu kopsavilkums,

                  —

                  kopsavilkumi par visām pārskata periodā veiktajām inspekcijām,

                  —

                  neatbilstīgo dalībnieku saraksts,

                  —

                  informācija par jebkādas neatbilstības iemesliem*, kā arī

                  —

                  ieteikumi turpmākajiem pārskata periodiem.

            Pašregulācijas pasākumā var noteikt, ka informācija par punktiem, kas apzīmēti ar zvaigznīti (*), jāsniedz apkopotā veidā ar rezultātu kopsavilkumu par visiem dalībniekiem kopā, neietverot atsevišķu dalībnieku komerciālos un konfidenciālos datus. Tādos gadījumos Komisijai un attiecīgajam dalībniekam jāsaņem atsevišķi ziņojumi, kas ietver konkrētu atsevišķu informāciju par katru dalībnieku attiecībā uz šiem punktiem.

         Neatbilstība

      Par neatbilstību jāpiemēro pakāpeniskas sankcijas.
      Ja dalībnieks neatkarīgajam inspektoram neiesniedz savu atbilstības ziņojumu, tad neatkarīgajam inspektoram jāveic inspekcija tajā gadā, kas seko attiecīgajam pārskata periodam. Ja dalībnieks atkārtoti nenosūta atbilstības dokumentāciju, dalībnieks nekavējoties jāizslēdz no pašregulācijas pasākuma.
      Ja neatkarīgā inspektora inspekcijā vai atbilstības ziņojumā atklājies, ka dalībnieks nav ievērojis pašregulācijas pasākuma prasības, no viņa jāprasa īstenot korektīvas darbības. Ja neatbilstība turpinās ilgāk par sešiem mēnešiem pēc neatkarīgā inspektora ziņojuma, dalībnieks nekavējoties jāizslēdz no pašregulācijas pasākuma.
      Priekšsēdētājam par visu neatbilstīgo dalībnieku izslēgšanu rakstiski jāinformē Koordinācijas komiteja vienas nedēļas laikā pēc informācijas saņemšanas no neatkarīgā inspektora par to, ka ir izpildīts tūlītējas izslēgšanas nosacījums.
      3.7.   Ierosināto pašregulācijas pasākumu pārvaldības izmaksu lietderība

      Dalībniekiem jāuzņemas visas ar neatkarīgo inspektoru un tā darbībām, tīmekļa vietni un Koordinācijas komitejas darbību saistītās izmaksas, izņemot Komisijas pārstāvja un novērotāju, kas nav neatkarīgais inspektors, dalības izmaksas.
      Pašregulācijas pasākumam jāmudina dalībnieki specializētajās zināšanās, pieredzē, informācijā un paraugpraksē dalīties ar citu ekodizaina pašregulācijas pasākumu dalībniekiem.
      3.8.   Ilgtspējība

      Pašregulācijas pasākumā jānorāda tā politikas mērķi. Tiem jāatbilst direktīvas politikas mērķiem.
      3.9.   Stimulu saderība

      Ierosinātajam pašregulācijas pasākumam jāatbilst citiem valsts līmeņa faktoriem un stimuliem.

         (1)  Labāks regulējums labāku rezultātu sasniegšanai – ES programma, COM(2015) 215.

         (2)  Sal. ar direktīvas 18.–21. apsvērumu, 15. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 17. pantu.

         (3)  Direktīvas VIII pielikums.

         (4)  COM(2012) 684, COM(2013) 23 un COM(2015) 178.

         (5)  https://ec.europa.eu/digital-agenda/best-practice-principles-better-self-and-co-regulation.

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija Direktīva 2010/30/ES par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (OV L 153, 18.6.2010., 1. lpp.).

         (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Regula (EK) Nr. 66/2010 par ES ekomarķējumu (OV L 27, 30.1.2010., 1. lpp.).

         (8)  ““Zilā rokasgrāmata” par ES produktu noteikumu īstenošanu” izskaidro nozīmi frāzēm “laist tirgū” un “nodot ekspluatācijā” (http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/4942/).


title: Komisijas Ieteikums ( 2010. gada 2. jūnijs) par uzraudzību attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā  (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               3.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 137/4

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2010. gada 2. jūnijs)
   par uzraudzību attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2010/307/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 3. maija Ieteikums 2007/331/EK par uzraudzību attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā (1) paredz trīs gadu uzraudzības programmu (2007–2009) attiecībā uz akrilamīdu konkrētos pārtikas produktos.

               (2)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2009. gada 30. aprīlī publicētajā zinātniskajā ziņojumā “Uzraudzības rezultāti attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā” (2) ir apkopojusi rezultātus par 2007. gadu. Ziņojumā arī ir iekļauti no dalībvalstīm savāktie akrilamīda rezultāti par 2003.–2006. gadu, ko apkopojis Komisijas Kopīgā pētniecības centra References materiālu un mērījumu institūts. Rezultāti par 2008. un 2009. gadu vēl nav pieejami. Tiklīdz tie būs pieejami, zinātnisko ziņojumu atjauninās.

               (3)

               Pārtikas un dzērienu ražošanas nozares konfederācija (CIAA) ir izstrādājusi “instrumentu kopumu”, kurā iekļauti instrumenti, ko izlases veidā var izmantot pārtikas ražotāji, ņemot vērā konkrētas vajadzības, lai samazinātu akrilamīda koncentrāciju attiecīgajos produktos.

               (4)

                  EFSA2009. gada 30. aprīļa ziņojumā secināja, ka dažādās pārtikas grupās nav vērojama konsekventa akrilamīda koncentrācijas samazināšanās tendence un ka šajā posmā nav skaidrs, vai akrilamīda instrumentu kopums ir panācis vēlamo iedarbību.

               (5)

               Pārtikas ražošanas nozare un dalībvalstis turpina darbu, pētot akrilamīda veidošanās modeļus un veidus, kā samazināt akrilamīda koncentrāciju pārtikā. Lai varētu uzraudzīt minētā darba ietekmi, ir lietderīgi turpināt datu vākšanu.

               (6)

               Pieredze, kas gūta, piemērojot Ieteikumu 2007/331/EK, liecina, ka uzraudzības programmā ir nepieciešams izdarīt dažus grozījumus, piemēram, attiecībā uz pārtikas produktu klasifikāciju.

               (7)

               Ir svarīgi reizi gadā ziņot par uzraudzības rezultātiem EFSA, kas nodrošinās minēto datu apkopošanu vienā datubāzē.

               (8)

               Šo ieteikumu nevajadzētu ierobežot laika ziņā, taču ir regulāri jāizvērtē, vai ir vajadzīga uzraudzība,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Saskaņā ar šā ieteikuma pielikumu dalībvalstīm jāveic uzraudzība attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju šā ieteikuma pielikumā minētajos pārtikas produktos.

               2.

               Dalībvalstīm katru gadu līdz 1. jūnijam un pirmo reizi līdz 2011. gada 1. jūnijamEFSA noteiktajā formātā jāiesniedz EFSA dati par iepriekšējo gadu, lai tos apkopotu vienā datubāzē.

               3.

               Lai nodrošinātu partijai reprezentatīvu paraugu iegūšanu, dalībvalstīm jāievēro paraugu ņemšanas procedūras, kas paredzētas B daļā pielikumā Komisijas 2007. gada 28. marta Regulai (EK) Nr. 333/2007, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba, neorganiskās alvas, 3-MHPD un benzopirēna koncentrācijas oficiālajai kontrolei pārtikas produktos (3).

               4.

               Dalībvalstis veic akrilamīda analīzes atbilstoši kritērijiem, kas paredzēti III pielikuma 1. un 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (4).

      Briselē, 2010. gada 2. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         John DALLI

      (1)  OV L 123, 12.5.2007., 33. lpp.

      (2)  EFSA zinātniskais ziņojums (2009), 285.

      (3)  OV L 88, 29.3.2007., 29. lpp.

      (4)  OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      A.   Paraugu ņemšanas vietas un metodes

                  1.

                  Produktu paraugu ņemšana jāveic mazumtirdzniecības līmenī (piemēram, lielveikalos, mazākos veikalos, maiznīcās, frī kartupeļu tirgotavās un restorānos), kur ir laba izsekojamība, vai arī ražotnēs. Ja vien iespējams, paraugi jāņem no produktiem ar izcelsmi dalībvalstīs (1).

                  2.

                  Paraugu ņemšana un analīzes jāveic pirms parauga derīguma termiņa beigām.

            B.   Produkti, paraugu skaits un ņemšanas biežums, analīžu prasības

                  1.

                  Turpmāk pievienotajā tabulā sniegts pārskats par ieteicamo paraugu skaita minimumu, kas ik gadus jāanalizē katrā produktu kategorijā. Dalībvalstis tiek aicinātas nodrošināt pēc iespējas lielāku paraugu skaitu. Paraugu skaits katrā dalībvalstī balstās uz iedzīvotāju skaitu ar vismaz četriem paraugiem katrai produktu kategorijai un dalībvalstij.

                  2.

                  Paraugu skaits attiecas uz minimālo paraugu skaitu, kas jāņem katru gadu. Gadījumi, kad piemērojami īpaši nosacījumi (piemēram, paraugu ņemšana divreiz gadā), ir precizēti C punktā.

                  3.

                  Tā kā katrā produktu kategorijā iekļauts plašs produktu klāsts ar dažādām specifikācijām, jāsniedz papildu informācija par katru produktu, no kura ņemti paraugi (kā norādīts C punktā). Lai novērotu attīstību ilgākā laikā, ir svarīgi, ja iespējams, katru gadu ņemt paraugus no produktiem ar vienādām specifikācijām (piemēram, no viena un tā paša veida maizes).

                  4.

                  Ja no produktiem ar vienādu specifikāciju atkārtoti iegūst rezultātus, kas ir zem kvantitatīvās noteikšanas robežas (LOQ), attiecīgo produktu drīkst aizstāt ar citu produktu, ja vien tas atbilst tai pašai produktu kategorijai un ir pieejams produkta apraksts.

                  5.

                  Lai nodrošinātu analīžu rezultātu salīdzināmību, jāizvēlas metodes, ar kuru palīdzību var sasniegt LOQ, kas ir vienāds ar 30 μg/kg (visintensīvākā jonu pāreja) maizē un pārtikā zīdaiņiem un maziem bērniem un 50 μg/kg kartupeļu produktos, citos graudaugu produktos, kafijā un citos produktos. Jāziņo par rezultātiem, kas koriģēti pēc atgūstamības.

         Minimālais paraugu skaits katrai produktu kategorijai

                  Realizācijas valsts

                  Frī kartupeļi, kas gatavi lietošanai uzturā

                  Kartupeļu čipsi

                  Iepriekš termiski apstrādāti frī kartupeļi/kartupeļu produkti gatavošanai mājas apstākļos

                  Mīksta maize

                  Sausās brokastis

                  Cepumi, krekeri, sausmaizītes u. tml.

                  Kafija un kafijas aizstājēji

                  Bērnu pārtika (citāda nekā apstrādātu graudaugu pārtika)

                  Apstrādātu graudaugu pārtika zīdaiņiem un maziem bērniem

                  Citi produkti

                  Kopā

                  (0)

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  (4)

                  (5)

                  (6)

                  (7)

                  (8)

                  (9)

                  (10)

                  (11)

                  AT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  BE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  CY

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  CZ

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  DE

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  14

                  230

                  DK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  ES

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  EE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  EL

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  FR

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  FI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  HU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  IT

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  IE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  LU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LV

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  MT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  NL

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  8

                  62

                  PT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  PL

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  SE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  SI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  SK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  UK

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  BG

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  RO

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  80

                  Kopā

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  224

                  2 042

            C.   Papildu informācijas minimums, kas jāsniedz par katru produktu

      No 1. līdz 10. punktam norādīts papildu informācijas minimums, kas jāsniedz par katru produktu, no kura ņemti paraugi. Dalībvalstis tiek aicinātas sniegt sīkāku informāciju.
      1.   Frī kartupeļi, kas gatavi lietošanai uzturā, to apakškategorijas:

                  1.1.

                     Frī kartupeļi no svaigiem kartupeļiem

                  1.2.

                     Frī kartupeļi no kartupeļu masas

            Gatavo produktu paraugu ņemšana jāveic frī kartupeļu tirgotavās, ātrās ēdināšanas ķēdēs un restorānos. Paraugi jāņem divreiz gadā, martā un novembrī (2), iegūstot kopējo paraugu skaitu, kā norādīts tabulā.
      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  izejviela svaigi kartupeļi (1.1. apakškategorija) vai pusfabrikāti (kartupeļu masa) (1.2. apakškategorija),

                  —

                  citu sastāvdaļu pievienošana.

            2.   Kartupeļu čipsi, to apakškategorijas:

                  2.1.

                     Kartupeļu čipsi no svaigiem kartupeļiem

                  2.2.

                     Kartupeļu čipsi no kartupeļu masas (formas čipsi, čipsi kārtās)

            Paraugi jāņem divreiz gadā, martā un novembrī (2), iegūstot kopējo paraugu skaitu, kā norādīts tabulā.
      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  izejviela svaigi kartupeļi (2.1. apakškategorija) vai pusfabrikāti (kartupeļu masa) (2.2. apakškategorija),

                  —

                  cepšana: partiju cep vai vāra eļļā,

                  —

                  citu sastāvdaļu, piedevu vai aromatizētāju pievienošana.

            3.   Iepriekš termiski apstrādāti frī kartupeļi/kartupeļu produkti gatavošanai mājās, to apakškategorijas:

                  3.1.

                     Krāsnī cepti frī kartupeļi

                  3.2.

                     Eļļā vārīti frī kartupeļi

            Šajā kategorijā ietilpst produkti, kurus tirgo svaigus vai saldētus. Paraugi jāņem divreiz gadā, martā un novembrī (2), iegūstot kopējo paraugu skaitu, kā norādīts tabulā.
      Paraugu analīze jāveic pēc produkta pagatavošanas (piemēram, vārīšanas eļļā, cepšanas krāsnī utt.). Produktu pagatavo laboratorijā saskaņā ar instrukcijām uz iepakojuma.
      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  produkta apakškategorija (kā minēts iepriekš),

                  —

                  izejviela svaigi kartupeļi vai pusfabrikāti (kartupeļu masa),

                  —

                  produktus tirgo svaigus vai saldētus,

                  —

                  gatavošanas apstākļi saskaņā ar informāciju uz iepakojuma,

                  —

                  citu sastāvdaļu pievienošana.

            4.   Mīksta maize

      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                     mīkstās maizes veids, piemēram, kviešu, rudzu, daudzgraudu maize, maize ar citām sastāvdaļām utt.

            Maizes veidu, no kā ņem paraugus, izvēlas, pamatojoties uz ēšanas paradumiem attiecīgajā dalībvalstī.
      5.   Sausās brokastis (izņemot musli un putraimus)

      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  graudu veids,

                  —

                  citas sastāvdaļas (piemēram, cukurs, rieksti, medus, šokolāde).

            Ja analizē musli un putraimus, rezultāts jānorāda slejā Nr. 10 “Citi produkti”.
      6.   Cepumi, krekeri, sausmaizītes u. tml. (izņemot smalkmaizītes un kūkas), to apakškategorijas:

                  6.1.

                     Krekeri (piemēram, krējuma krekeri, sodas krekeri, krekeri uzkodām)

                  6.2.

                     Sausmaizītes (raudzētas/neraudzētas)

                  6.3.

                     Vafeles (piemēram, vafeles saldējumam)

                  6.4.

                     Piparkūkas

                  6.5.

                     Citi (precizēt)

            Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  produkta apakškategorija (kā minēts iepriekš).

            Produktus, no kā ņem paraugus, izvēlas, pamatojoties uz ēšanas paradumiem attiecīgajā dalībvalstī.
      7.   Kafija un kafijas aizstājēji, to apakškategorijas:

                  7.1.

                     Grauzdēta kafija

                  7.2.

                     Šķīstošā kafija

                  7.3.

                     Kafijas aizstājēji

            Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  produkta apakškategorija (kā minēts iepriekš),

                  —

                  grauzdētai kafijai grauzdēšanas pakāpe (piemēram, vidēji, tumši), ja zināms, – pupiņu šķirne, informācija par to, vai produktu tirgo kā maltu kafiju vai kā kafijas pupiņas, bez kofeīna/ar kofeīnu,

                  —

                  šķīstošajai kafijai bez kofeīna/ar kofeīnu,

                  —

                  kafijas aizstājējiem izejviela (piemēram, mieži, rudzi, cigoriņi).

            Jāanalizē pārdošanā esošie kafijas un kafijas aizstājēju paraugi, lai nodrošinātu datu salīdzināmību.
      Ja iespējams, jāveic otra analīze, kurā analizē pārdošanai pagatavotu dzērienu. Jānorāda gatavošanas apstākļi (kā minēts uz iepakojuma), piemēram, kafijas daudzums, vajadzīgais ūdens daudzums, ziņas par izmantojamo aparātu, pagatavošanas temperatūra utt. Ja analīžu veikšanas spēja ir ierobežota, priekšroka dodama pārdošanā esoša produkta parauga analīzei.
      8.   Bērnu pārtika, kas ir citāda nekā apstrādātu graudaugu pārtika
          (3)

      Jāizvēlas pārtika, kuras galvenās sastāvdaļas ir kartupeļi, sakņu dārzeņi vai graudaugi (izņemot produktus, kuri iekļauti kategorijā “apstrādātu graudaugu pārtika”.
      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  galvenās sastāvdaļas.

            9.   Apstrādātu graudaugu pārtika zīdaiņiem un maziem bērniem
          (4), tās apakškategorijas:

                  9.1.

                     Cepumi un sausiņi zīdaiņiem un maziem bērniem

                  9.2.

                     Cita veida apstrādātu graudaugu pārtika zīdaiņiem un maziem bērniem

            Jāanalizē pārdošanā esošu produktu paraugi, lai nodrošinātu datu salīdzināmību.
      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  produkta apakškategorija (kā minēts iepriekš),

                  —

                  produkta apraksts,

                  —

                  graudu veidi, citas sastāvdaļas.

            10.   Citi produkti

      Šajā kategorijā iekļauj kartupeļu produktus, graudaugu produktus, kakao produktus, kas nav precizēti kādā no iepriekš minētajām kategorijām (piemēram, kartupeļu kraukšķi, graudaugu uzkodas (piemēram, kukurūzas virpuļi, kukurūzas čipsi, uzpūsta kukurūza) musli, putraimi, smalkmaizītes un kūkas utt.).
      Produktus, no kā ņem paraugus, izvēlas, pamatojoties uz ēšanas paradumiem attiecīgajā dalībvalstī.
      Iespējams, šie produkti ir jāanalizē pēc pagatavošanas saskaņā ar informāciju uz iepakojuma. Tādā gadījumā jānorāda gatavošanas apstākļi.
      Specifiska informācija, kas jāsniedz:

                  —

                  produkta nosaukums un sīks produkta apraksts (piemēram, galvenās sastāvdaļas),

                  —

                  gatavošanas apstākļi saskaņā ar informāciju uz iepakojuma.

         (1)  Izņēmuma gadījumos konkrēts produkts var būt pieejams tirgū, vienīgi importējot to no trešās valsts. Šādos gadījumos var ņemt importētā produkta paraugus.

         (2)  Ja produkti ražoti no kartupeļu pusfabrikātiem, nav nepieciešams ņemt paraugus divreiz gadā.

         (3)  Kā definēts 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā Komisijas 2006. gada 5. decembra Direktīvā 2006/125/EK par apstrādātu graudaugu pārtiku un bērnu pārtiku zīdaiņiem un maziem bērniem (OV L 339, 6.12.2006., 16. lpp.).

         (4)  Kā definēts 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā Direktīvā 2006/125/EK.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 25.9.2017
            COM(2017) 549 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko dod piekrišanu tam, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.
                     PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Šis priekšlikums ir sagatavots, ņemot vērā to, ka ir paredzēts parakstīt, provizoriski piemērot un noslēgt Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (turpmāk “nolīgums”). Priekšlikuma mērķis ir dot iespēju Padomei dot piekrišanu tam, ka Komisija noslēdz minēto nolīgumu Eiropas Atomenerģijas kopienas (EAEK) vārdā.

               Tā kā EAEK arī ir puse Visaptverošā un pastiprinātā partnerības nolīgumā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, Komisija sagatavo atsevišķu ieteikumu, lai Padome dotu piekrišanu tam, ka Komisija noslēdz tās nolīguma daļas, uz kurām attiecas Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgums.

               Procedūra, kurā EAEK paraksta un noslēdz starptautiskos nolīgumus, atšķiras no tās, kas piemērojama ES. Jo īpaši EAEK līguma 101. pantā ir noteikts, ka šādi nolīgumi ir jānoslēdz Komisijai, kad tā saņēmusi Padomes piekrišanu. Tādēļ nepieciešams pieņemt divus atsevišķus Padomes lēmumus par to, lai parakstītu un noslēgtu nolīgumu; viens lēmums piemērojams ES, otrs — EAEK.

               Lai EAEK vārdā noslēgtu nolīgumu, Komisija iesaka Padomei dot piekrišanu saskaņā ar EAEK līguma 101. panta otro daļu.

               Pēc tam, kad Padome ir devusi piekrišanu un Komisija ir pieņēmusi attiecīgo lēmumu, Komisija varēs EAEK vārdā parakstīt un noslēgt nolīgumu.

               2.
                     PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Komisija iesaka Padomei, ievērojot Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 101. panta otro daļu, dot piekrišanu tam, ka tiek noslēgts Visaptverošais un pastiprinātais partnerības nolīgums starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz jautājumiem, kuri ir EAEK kompetencē.

               Pievienotais priekšlikums kopā ar Komisijas lēmumu par nolīguma noslēgšanu ir juridiskais instruments Visaptverošā un pastiprinātā partnerības nolīguma noslēgšanai EAEK vārdā.

               Saskaņā ar Euratom līguma 102. pantu attiecībā uz EAEK nolīgums nestājas spēkā, kamēr dalībvalstis nav paziņojušas Komisijai, ka nolīgums ir stājies spēkā saskaņā ar šo valstu attiecīgo tiesību aktu noteikumiem.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko dod piekrišanu tam, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,

               ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               1.Padome 2015. gada 29. septembrī pieņēma lēmumus, ar ko pilnvaro Eiropas Komisiju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos risināt sarunas par pamatlīgumu starp Eiropas Savienību un Armēniju.

               2.Sarunas par nolīgumu sākās 2015. gada 7. decembrī, un Eiropas Savienība un Armēnija nolīgumu parafēja 2017. gada 21. martā.

               3.Komisija ierosina Padomei, ka nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā un jāpiemēro provizoriski saskaņā ar nolīguma 385. pantu, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               4.Nolīgumā no 42. panta līdz 44. pantam ir ietverti arī jautājumi, kuri ir Euratom kompetencē.

               5.Nolīguma parakstīšana un noslēgšana ir atkarīga no atsevišķas procedūras, kas paredzēta jautājumiem, uz kuriem attiecas Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas Savienības darbību.

               6.Tāpēc nolīgums būtu jānoslēdz arī Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā attiecībā uz jautājumiem, kuri ir Euratom līguma darbības jomā.

               7.Saskaņā ar Euratom līguma 102. pantu attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopienu nolīgums nestājas spēkā, kamēr dalībvalstis nav paziņojušas Eiropas Komisijai, ka šāds nolīgums ir stājies spēkā saskaņā ar šo valstu attiecīgo tiesību aktu noteikumiem.

               8.Būtu jādod piekrišana, ka nolīgumu  Eiropas Komisija noslēdz Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo dod piekrišanu tam, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, kā arī tam, ka nolīgums tiek piemērots provizoriski.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.2.2016
            COM(2016) 88 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Pievienotais priekšlikums ir juridisks instruments ieteikumam Padomes Lēmumam, ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               i)Ieteikums Padomes Lēmumam, ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu.

               Šis priekšlikums tiek iesniegts kopā ar:

               ii)priekšlikumu Padomes Lēmumam par protokola parakstīšanu un provizorisku piemērošanu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā;

               iii)priekšlikumu Padomes Lēmumam par protokola noslēgšanu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā.

               Saskaņā ar Aktu par Horvātijas Republikas pievienošanos Horvātijas Republikai jāpievienojas starptautiskajiem nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas, pievienojot minētajiem nolīgumiem protokolu.

               Partnerības un sadarbības nolīgums, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses (turpmāk „nolīgums”), tika parakstīts 2004. gada 11. oktobrī un stājās spēkā 2010. gada 1. oktobrī.

               Ar Padomes 2012. gada 14. septembra lēmumu
                  1
                Komisija tika pilnvarota sākt sarunas ar attiecīgajām trešām valstīm, lai noslēgtu konkrētos protokolus. Sarunas ar Tadžikistānas Republiku tika sekmīgi pabeigtas, parafējot protokolu.

               Ar ierosināto protokolu Horvātijas Republiku līgumslēdzējas puses statusā iekļauj nolīgumā un uzliek Eiropas Savienībai saistības nodrošināt nolīguma autentisko versiju horvātu valodā.

               Komisija ir atzinusi sarunu rezultātus par apmierinošiem un iesaka Padomei pieņemt Padomes lēmumu, ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Akta par Horvātijas Republikas pievienošanos 6. panta 2. punktu par Horvātijas Republikas pievienošanos Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses („Nolīgums”), ir jāvienojas Nolīguma protokolā.

               (2)Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām trešām valstīm
                  2
               . Sarunas ar Tadžikistānas Republiku tika sekmīgi pabeigtas, parafējot protokolu.

               (3)Attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopienas kompetencē esošiem jautājumiem būtu jāapstiprina, ka Komisija noslēdz protokolu.

               (4)Par jautājumiem, kas ir Savienības un tās dalībvalstu kompetencē, protokola parakstīšanai un noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Vienīgais pants

               Ar šo tiek apstiprināts, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tadžikistānas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Protokola teksts ir pievienots lēmumam par tā parakstīšanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).


Ieteikums Padomes lēmums ar kuru Grieķijai saskaņā ar EK Līguma 104. panta 9. punktu liek veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, ko uzskata par nepieciešamiem, lai labotu pārmērīgo budžeta deficītu


title: Ieteikums PADOMES LĒMUMS, ar kuru trešo reizi groza Padomes 2010. gada 10. maija Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu

text:
|

52011PC0086

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 24.2.2011COM(2011) 86 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru trešo reizi groza Padomes 2010. gada 10. maija Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītuIeteikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru trešo reizi groza Padomes 2010. gada 10. maija Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 126. panta 9. punktu un 136. pantu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar LESD 136. panta 1. punkta a) apakšpunktu attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, var pieņemt īpašus pasākumus, lai stiprinātu to budžeta disciplīnas koordināciju un uzraudzību.(2) Līguma 126. pantā ir noteikts, ka dalībvalstīm ir jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta, un šajā nolūkā minētajā pantā ir izklāstīta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra. Stabilitātes un izaugsmes pakts, kura korektīvajā daļā ir noteikta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošana, kalpo par atbalstu valdības politikai, lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā ekonomisko situāciju.(3) Padome 2009. gada 27. aprīlī saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 6. punktu nolēma, ka Grieķijā ir pārmērīgs budžeta deficīts.(4) Padome 2010. gada 10. maijā saskaņā ar Līguma 126. panta 9. punktu un 136. pantu pieņēma Grieķijai adresētu lēmumu, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasīja veikt tādus budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīga budžeta deficīta situāciju vēlākais līdz 2014. gadam (turpmāk "Lēmums")[1]. Padome noteica šādu deficīta novēršanas plānu: valdības budžeta deficīts, kas 2010. gadā nepārsniedz EUR 18 508 miljonus, 2011. gadā — EUR 17 065 miljonus, 2012. gadā — EUR 14 916 miljonus, 2013. gadā — EUR 11 399 miljonus un 2014. gadā — EUR 6 385 miljonus.(5) Saskaņā ar prognozēm laikā, kad Padome pieņēma Lēmumu, bija paredzēts, ka reālais IKP 2010. gadā samazināsies par 4 % un 2011. gadā par 2½ %, bet pēc tam pieaugs par 1,1 % 2012. gadā un par 2,1 % 2013. un 2014. gadā. Tika paredzēts, ka IKP deflators laikposmā no 2010. līdz 2104. gadam būs attiecīgi 1,2 %, -0,5 %, 1,0 %, 0,7 % un 1,0 %. Ņemot vērā ekonomikas attīstību, patlaban paredzams, ka reālais IKP 2010. gadā samazināsies par 4¼ % un 2011. gadā par 3 %, bet pēc tam sāks pieaugt, sasniedzot 1,1 % pieaugumu 2012. gadā un 2,1 % pieaugumu 2013. un 2014. gadā. Laikposmam no 2010. līdz 2014. gadam IKP deflatoru patlaban prognozē attiecīgi 3,0 %, 1,6 %, 0,4 %, 0,8 % un 1,2 % apmērā.(8) Grieķija 2011. gada 12. februārī Padomei un Komisijai iesniedza ziņojumu, norādot, kādi politikas pasākumi ir veikti, lai izpildītu Lēmuma prasības. Komisija novērtēja ziņojumu un secināja, ka Grieķija Lēmuma prasības pilda apmierinoši[2]. Tomēr nedrīkst pieļaut, ka netiek izpildīts 2011. gada deficīta mērķis, kā tas notika 2010. gadā.(9) Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, ir lietderīgi pārskatīt vairākus Lēmuma aspektus, vienlaikus saglabājot pārmērīga budžeta deficīta novēršanas termiņu un nominālā izteiksmē nemainot valdības budžeta deficīta korekcijas īstenošanas un valdības parāda pieauguma mērķus,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmumu 2010/320/ES groza šādi:1. Lēmuma 2. panta 4. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"d) pieņem vidēja termiņa budžeta stratēģijas plānu, kurā noteikti pastāvīgie fiskālās konsolidācijas pasākumi vismaz 8 procentu apmērā no IKP, kā arī rezerve neparedzētiem gadījumiem, kas nodrošinās deficīta mērķu sasniegšanu laikposmā līdz 2014. gadam un to, ka parāda attiecība pret IKP sāk ilgtspējīgi samazināties. Stratēģijas plānu sabiedriskai apspriešanai publicēs līdz marta beigām. Vidēja termiņa stratēģijas plānā jo īpaši ietilpst: piesardzīgas makroekonomikas prognozes; bāzes ieņēmumu un izdevumu prognozes valstij un citām valdības struktūrām; pastāvīgu fiskālo pasākumu apraksts, to termiņi un apjoms; gada izdevumu griesti katrai ministrijai un fiskālie mērķi citām valdības struktūrām līdz 2014. gada beigām; pēcpasākumu fiskālās prognozes vispārējai valdībai atbilstoši budžeta deficīta un parāda mērķiem; parāda prognozes ilgākā termiņā, pamatojoties uz piesardzīgām makroekonomikas prognozēm, primārajiem pārpalikumiem, sākot ar 2014. gadu, un privatizācijas plāniem. Vidēja termiņa stratēģijas plānā tiks iekļautas notiekošās veselības aprūpes un pensiju reformas, kā arī konkrēti nozaru plāni. Nozaru plāni (plānu projektiem jābūt pieejamiem līdz marta beigām) jo īpaši aptvers: nodokļu politikas reformas; valsts uzņēmumus; ārpusbudžeta līdzekļus (publiskā sektora juridiskas personas un īpašam nolūkam paredzēti konti); publiskā sektora algas; publisko pārvaldi; sociālos tēriņus; publiskās investīcijas un militāros tēriņus. Katru nozares plānu pārvaldīs starpministriju darba grupas."2. Lēmuma 2. panta 4. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"e) izstrādā plānu nodokļu nemaksāšanas novēršanai, kurā ietver kvantitatīvus izpildes rādītājus, lai nodrošinātu ieņēmumu dienesta pārskatatbildību; pieņem tiesību aktus, ar ko vienkāršo administratīvo nodokļu strīdu un pārsūdzību tiesā procesus un pieņem nepieciešamos tiesību aktus un procedūras, lai labāk risinātu nodokļu amatpersonu pārkāpumu, korupcijas un slikto rezultātu problēmas, ietverot saukšanu pie atbildības pienākumu nepildīšanas gadījumos; publicē piecu nodokļu nemaksāšanas novēršanas darba grupu ikmēneša ziņojumus, tostarp progresa indikatoru kopumu."3. Lēmuma 2. panta 4. punkta f) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"f) izstrādā detalizētu rīcības plānu ar grafiku, lai pabeigtu un ieviestu vienkāršoto atalgojuma sistēmu; sagatavo vidēja termiņa cilvēkresursu plānu laikposmam līdz 2013. gadam saskaņā ar noteikumu "1 jauns, 5 projām", konkretizējot arī plānus kvalificēta personāla pārcelšanai uz prioritārām jomām; publicē ikmēneša datus par valdības struktūrvienību personāla maiņu (darba attiecību uzsākšana, darba attiecību izbeigšana, pārcelšana starp struktūrām)."4. Lēmuma 2. panta 4. punkta g) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"g) īsteno 2010. gadā uzsākto veselības aprūpes sistēmas visaptverošo reformu ar mērķi panākt, lai publiskie veselības aprūpes izdevumi nepārsniegtu 6 % no IKP; veic pasākumus, ar kuriem uz farmācijas precēm ietaupa vismaz EUR 2 miljardus salīdzinājumā ar 2010. gada līmeni, no kuriem vismaz EUR 1 miljardu ietaupa 2011. gadā; uzlabo slimnīcu uzskaites un norēķinu sistēmas šādā veidā: pabeidz divkāršā ieraksta uzkrājumu principa grāmatvedības sistēmu ieviešanu visās slimnīcās; izmanto vienotu kodēšanas sistēmu un kopīgu medicīnas preču reģistru; medicīnas preču krājumu un plūsmu visās slimnīcās aprēķina, izmantojot vienotu medicīnas preču kodēšanas sistēmu; pacientu līdzdalības maksājumus iekasē visās valsts veselības aprūpes iestādēs; un savlaicīgi nosūta rēķinus par ārstēšanas izmaksām (ne vēlāk kā pēc 2 mēnešiem) Grieķijas sociālā nodrošinājuma fondiem, citu dalībvalstu un privātiem veselības apdrošinātājiem; un nodrošina, ka vismaz 50 % no zāļu apjoma, ko izmanto valsts slimnīcās, līdz 2011. gada beigām ir ģenēriskās zāles un zāles, kam beidzies patenta darbības laiks, nosakot, ka visām valsts slimnīcām obligāti jāiepērk farmaceitiskie produkti, pamatojoties uz aktīvo vielu."5. Lēmuma 2. panta 4. punkta k) apakšpunktu aizstāj ar šādu:'k) pieņem likumu, ar kuru izveido Vienoto publiskā iepirkuma iestādi saskaņā ar rīcības plānu; izstrādā e-iepirkumu IT platformu un nosaka starpposmu mērķus saskaņā ar rīcības plānu, tostarp: testē izmēģinājuma versiju, visas funkcionalitātes pieejamību visiem līgumiem un pakāpeniski ievieš e-iepirkumu sistēmas obligātu izmantošanu piegādēm, pakalpojumiem un darba līgumiem."6. Lēmuma 2. panta 4. punktam pievieno šādu apakšpunktu:'l) pieņem likumu, kurā noteiktas visa veida ministrijās un galvenajās valdības struktūrās darbā ieceļamo grāmatvežu kvalifikācija un pienākumi ar uzdevumu nodrošināt pienācīgu finanšu uzraudzību; ieceļ grāmatvežus; paātrina procesu, ar kuru izveido saistību reģistrus un operatīvos reģistrus, kas aptver visu vispārējo valdību (izņemot vismazākās struktūrvienības)."7. Lēmuma 2. panta 5. punktam pievieno šādu apakšpunktu:"i) publicē valstij piederošu īpašumu sarakstu, tostarp daļas biržās kotētos un nekotētos uzņēmumos un vērtīgu nekustamo īpašumu un zemi, un norāda šo īpašumu vērtību; izveido nekustamā īpašuma ģenerālsekretariātu, lai uzlabotu koordināciju un paātrinātu privatizācijas un līdzekļu pārvaldības programmu; pamatojoties uz veikto uzskaiti, pārskata privatizācijas plānus un tos paātrina."8. Lēmuma 2. panta 6. punktam pievieno šādu apakšpunktu:"f) Pamatojoties uz komerciālo valstij piederošo nekustamā īpašuma uzskaiti (saraksts publicējams līdz 2011. gada jūnijam), izstrādā vidēja termiņa plānu, lai pārdotu valsts īpašumus, pārskata 2011.-12. gadam plānotos ieņēmumus no privatizācijas un pagarina plānu līdz 2015. gada beigām."9. Lēmuma 2. pantam pievieno 8. punktu:"Grieķija līdz 2012. gada marta beigām pieņem šādus pasākumus:a) reformē sekundārās/papildu pensiju shēmas, apvienojot fondus un sākot aprēķināt pabalstus, pamatojoties uz jauno nosacīto noteiktu iemaksu sistēmu; iesaldē nominālās papildu pensijas un samazina fondos ar deficītu uzkrāto pensiju kompensācijas likmes, pamatojoties uz aktuārizpēti, ko sagatavojusi valsts aktuāriestāde. Gadījumā, ja aktuārizpēte nav sagatavota, lai izvairītos no deficīta, kompensācijas likmes samazina, sākot ar 2012. gada 1. janvāri."2. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Grieķijai.Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs […] [1] Padomes Lēmums 2010/320/ES (OV L 145, 11.6.2010., 6. lpp.).[2] Komisijas paziņojums COM(2011) …. galīgā redakcija, 2011. gada [XX]. Marts.