Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006SC0107

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta trešo punktu par atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu 2005.-2008. gadam  /* SEC/2006/0107 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 1.2.2006SEC(2006) 107 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta trešo punktu par atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu 2005. –2008. gadam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPapildu informācijaStabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu. Pirmo reizi pakts tika grozīts 2005. gadā. Kaut arī reforma atzina pakta lietderīgumu fiskālās disciplīnas nostiprināšanā, tomēr tai vajadzēja nostiprināt pakta efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgtermiņā nodrošināt valsts finanšu ilgtspējību.Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir pakta sastāvdaļa, paredz, ka dalībvalstis Padomei un Komisijai iesniedz stabilitātes vai konverģences programmas, kā arī ikgadējās atjauninātās programmas (dalībvalstis, kuras jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, Padomei un Komisijai iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, un dalībvalstis, kuras vēl nav pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Austrijas pirmā stabilitātes programma tika iesniegta 1998. gada novembrī. Saskaņā ar regulu, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padome 1999. gada 18. janvārī sniedza atzinumu. Saskaņā ar šo pašu procedūru atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas novērtē Komisija un pārbauda augstāk minētā komiteja, pie kam arī Padome var tās pārbaudīt.Šajās programmās dalībvalstīm jānorāda vidējā termiņa mērķis attiecībā uz budžeta stāvokli un jānosaka politikas pasākumi tā sasniegšanai un saglabāšanai, tai skaitā pavadošie saimnieciskie pieņēmumi. Saskaņā ar pakta reformu vidējā termiņa mērķi konkrētām dalībvalstīm ir dažādi, ņemot vērā Eiropas Savienības ekonomisko un budžetāro neviendabīgumu, tai skaitā attiecībā uz ilgtspējības fiskālo apdraudējumu. Citas reformas sastāvdaļas ir šādas: cikla laikā simetriskāka pieeja fiskālajai politikai jāpanāk ar uzlabotu budžeta disciplīnu ekonomikas uzplaukuma laikā, kamēr „galvenās strukturālās reformas”, kam ir redzama ietekme uz ilgtspējību ilgā laika posmā, būtu jāveic, ja vērojama pagaidu novirze no vidējā termiņa mērķa vai tā korekcijām.Komisija ir pārbaudījusi šo nesen iesniegto atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognožu rezultātus, rīcības kodeksu[2], vispārīgi pieņemtu potenciālā ražošanas apjoma aplēšu metodoloģiju, cikliski koriģētās bilances un vispārējas ekonomikas politikas vadlīniju ieteikumus, kas iekļauti integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam, un, pamatojoties uz tās tālāk minēto novērtējumu, ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to.Novērtējums1.  Jaunāko atjaunināto stabilitātes programmu laika periodam no 2005. līdz 2008. gadam Austrija iesniedza 2005. gada 30. novembrī. Programma kopumā atbilst stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugam un prasībām par sniedzamo informāciju, kas noteiktas jaunajā rīcības kodeksā[3].2.  Savā 2005. gada 18. janvāra atzinumā par iepriekšējo atjaunināto stabilitātes programmu laika posmam no 2004. līdz 2008. gadam Padome aicināja Austriju budžeta konsolidācijas gaitā enerģiskāk rīkoties programmas pirmajos gados un sīkāk aprakstīt īpašos pasākumus, kas ļautu sasniegt ievērojamu budžeta konsolidāciju abos pēdējos programmas gados.3.  Pēdējās dekādes laikā Austrijas ekonomiskais pieaugums reālā izteiksmē bija vidēji 2,2 % gadā, kas atbilst euro zonas pieauguma likmei kopumā. Kaut arī darba vietu radīšana nebija tik dinamiska kā euro zonā, Austrijā joprojām ir viens no zemākajiem bezdarba līmeņa rādītājiem visā ES. Budžeta izteiksmē 2001. un 2002. gadā valsts ir panākusi tādu valsts finanšu stāvokli, kas ir „ar pārpalikumu vai tuvu līdzsvaram”. Tomēr jaunākajām attīstības tendencēm raksturīga atgriešanās pie deficīta (attiecīgi 1,2 % un 1 % no IKP 2003. un 2004. gadā).4.  Saskaņā ar atjaunināto programmu sagaidāms, ka faktiskais IKP pieaugums palielināsies no 1 ¾ % 2005. un 2006. gadā līdz 2 ½ % 2008. gadā. Pieaugums 2005. un 2006. gadā, kas bija lēnāks par sākotnēji prognozēto un kā rezultātā palielinājās potenciālā un faktiskā ražošanas apjoma negatīvā starpība, ir saistīts ar mazāk aktīvu starptautisko tirdzniecību un augstākām naftas cenām. Ekonomiskās aktivitātes palielināšanās programmas pēdējos gados tiek prognozēta, pamatojoties uz ieguldījumu un privātā patēriņa pieaugumu. Gan īstermiņa, gan vidēja termiņa scenārijs atspoguļo ticamus pieauguma pieņēmumus. Tomēr prognozes attiecībā uz algotā darbā gūtiem ienākumiem varētu šķist nedaudz optimistiskas. Paredzams, ka inflācija samazināsies no 2,3 % 2005. gadā līdz 1,5 % 2008. gadā, kas šķiet ticami.5.  Atbilstoši sākotnējiem rezultātiem 2005. gadā valsts budžeta deficīts bija 1,7 % no IKP, kas ir par 0,2 procentu punktiem mazāk, nekā plānots atjauninātajā programmā un par 0,1 procentu punktu mazāk, nekā bija prognozējuši Komisijas dienesti. Par spīti ievērojamiem nodokļu samazinājumiem rezultāts, kas ir labāks par plānoto, sasniegts, pateicoties labvēlīgākām attīstības tendencēm ieņēmumu daļā, nekā bija sākotnēji plānots. Arī izdevumi bija lielāki, nekā plānots, bet tikai nedaudz.6.  Programma raksturo budžeta stratēģiju kā „trīslīmeņu”. Pirmkārt, tā cenšas sasniegt sabalansētu budžetu visa ekonomiskā cikla laikā. Otrkārt, līdz 2010. gadam stratēģija paredz nodokļu sloga samazināšanu līdz 40 % no IKP. Treškārt, tā paredz pieauguma palielināšanos, veicinot ieguldījumus pētniecībā, izglītībā un infrastruktūrā. Atjauninātā programma paredz valsts budžeta deficīta samazināšanos no 1,9 % no IKP 2005. gadā līdz 0 % 2008. gadā. Fiskālais pielāgojums, lai nodrošinātu līdzsvarotu budžetu, ir atlikts uz programmas beigu posmu, paredzot tikai nelielu uzlabojumu 2006. gadā, kam sekos divi gadi ar salīdzinoši labākiem rezultātiem. Laika plānojums primārajam pārpalikumam ir līdzīgs. Paredzams, ka tas palielināsies no 1,1 % no IKP 2005. gadā līdz 2,7 % perioda beigās. Tā kā paredzams, ka laika posmā no 2005. līdz 2008. gadam ieņēmumi samazināsies par 0,9 procentu punktiem no IKP, paredzēto konsolidāciju ir plānots panākt, samazinot izdevumus, izdevumu un IKP attiecībai samazinoties par 2,8 procentu punktiem. Izdevumu samazinājuma lielāko daļu paredzēts attiecināt uz kategorijām „citi primārie izdevumi” un „sociālie pabalsti”. Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, atjauninātā programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas virzībā uz mazāk labvēlīgu makroekonomisko scenāriju.7.  Paredzams, ka uz potenciālā un faktiskā ražošanas apjoma negatīvās starpības fona visa perioda laikā strukturālā bilance (cikliski koriģētā izteiksmē, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) uzlabosies vidēji par aptuveni 0,5 procentu punktu no IKP gadā. Programma nosaka vidējā termiņa mērķi budžeta stāvoklim strukturālā izteiksmē 0 % no IKP apmērā, kā to paredz Stabilitātes un izaugsmes pakts, un plāno to sasniegt līdz 2008. gadam. Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir stingrāks nekā minimālais kritērijs (deficīts tiek prognozēts aptuveni 1 ½ % no IKP apmērā), tā sasniegšanai vajadzētu paredzēt drošības rezervi, lai netiktu pieļauts pārmērīgs deficīts. Kas attiecas uz atbilstību, programmas vidējā termiņa mērķis atrodas diapazonā, kas norādīts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un ir augstāks, nekā to izsaka parāda attiecība un vidējais potenciālā ražošanas apjoma pieaugums ilgtermiņā.8.  Atjauninātajā programmā paredzētā budžeta pielāgošana šķiet ticama 2005. un 2006. gadam, kad tā pamatojas uz likumdošanas pasākumiem, jo īpaši nodokļu samazinājumu. Izskatās, ka atjauninātajā programmā apskatītie politikas pasākumi pilnībā nekalpo par pamatu konsolidācijai 2007. un 2008. gadā. Turklāt paredzētā uzlabojuma ticamība lielā mērā ir atkarīga no Austrijas Valsts stabilitātes pakta efektivitātes. Līdzšinējā pieredze rāda, ka pakts ir izmantojams ierobežoti, lai noteiktu, vai tā mērķi tiks sasniegti. Budžeta stratēģijas galvenais apdraudējums joprojām ir plānotās izdevumu sadaļas izpilde, kā uz to jau tika norādīts iepriekšējo atjaunināto programmu novērtējumos.9.  Ņemot vērā riska novērtējumu, programmā budžeta stāvoklis šķiet nepietiekams, lai līdz 2008. gadam sasniegtu programmas vidējā termiņa mērķi. Tomēr, kā jau minēts iepriekš, programmas vidējā termiņa mērķis ir stingrāks nekā Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais. Ja budžeta stratēģija tiks īstenota tā, kā to paredz programma, tad šķiet iespējams līdz programmas perioda beigām sasniegt strukturālā izteiksmē tādu budžeta stāvokli, ko varētu uzskatīt par atbilstošu paktā noteiktajam. Turklāt izskatās, ka budžeta stāvoklis programmā nodrošina pietiekamu drošības rezervi, neļaujot pārsniegt 3 % no IKP deficīta robežu ar normālām cikliskām svārstībām visā programmas laikā. Koriģēšanas temps attiecībā uz programmā norādīto programmas vidējā termiņa mērķi pilnībā atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm strukturālās bilances gada uzlabojumam jābūt 0,5 % apmērā no IKP kā kritērijam un ka korekcijai jābūt lielākai ekonomiski labvēlīgos laikos un tā varētu būt mazāka ekonomiski nelabvēlīgos laikos. Lai gan Komisijas dienesti paredz, ka šīs korekcijas temps būs lēnāks, nekā paredzēts programmā, tā tomēr atbilst pakta prasībām, ņemot vērā potenciālā un faktiskā ražošanas apjoma negatīvu starpību visā programmas laikā.10.  Pēc aprēķiniem parāda attiecība 2005. gadā ir sasniegusi 63,4 % no IKP, kas ir nedaudz virs no Līgumā noteiktās atsauces vērtības – 60 % no IKP. Programmā tiek lēsts, ka parāda attiecība programmas perioda laikā samazināsies par 3,9 procentu punktiem, tādējādi atgriežoties zem atsauces vērtības. Primārās bilances ieguldījumam programmas perioda laikā vajadzētu ievērojami palielināties, lai gan paredzēts, ka procentu maksājumi un nominālā IKP pieaugums pamatā saglabāsies nemainīgi. Riski attiecībā uz paredzamo parāda attiecības attīstību kopumā šķiet sabalansēti. No vienas puses, deficīts, kas pārsniedz plānoto, varētu apdraudēt programmā paredzēto korekciju virzības ievērošanu. No otras puses, atjauninātajā programmā nav iekļauts privatizācijas potenciāls Austrijā. Ņemot vērā riska novērtējumu, šķiet, ka parāda attiecība samazinās pietiekami un tuvinās atsauces vērtībai.11.  Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Austrija šķiet pakļauta nelielam riskam to budžetā plānoto izdevumu dēļ, kas saistīti ar iedzīvotāju novecošanu. Paredzams, ka parāda līmenis, kas šobrīd pārsniedz 60 % no IKP, samazināsies un līdz 2050. gadam saglabāsies mazāks par atsauces vērtību, pieņemot, ka tiks īstenota plānotā budžeta konsolidācija. Nesenajai pensiju reformai Austrijā vajadzētu dot ievērojamu ieguldījumu un apturēt valsts izdevumu turpmāku pieaugumu. Tomēr, ja strukturālais deficīts valsts finansēs netiks koriģēts, tas varētu apdraudēt valsts finanšu ilgtspējību. Tādēļ plānotās valsts finanšu konsolidācijas īstenošana vidēja termiņa laika posmā ir būtiska, lai samazinātu valsts finanšu ilgtspējības apdraudējumu.12.  Plānotie pasākumi valsts finanšu jomā kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Jo īpaši šie pasākumi atbilst vadlīnijām, kas iesaka aizsargāt ekonomisko un finanšu ilgtspējību un veicināt efektīvu resursu izvietošanu, kas vērsti uz pieauguma un nodarbinātības veicināšanu. Tomēr negatīvie riski turpmākai budžeta attīstībai varētu apgrūtināt valsts vidēja termiņa mērķa sasniegšanu.13.  Austrijas Valsts reformu programma, kas iesniegta 2005. gada 19. oktobrī saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, nosaka valsts finanšu ilgtspējības sasniegšanu kā vienu no galvenajiem Austrijas uzdevumiem. Tomēr tā neizskaidro nekādus turpmākos pasākumus, kas būtu paredzēti šā uzdevuma risināšanai. Šajā ziņā stabilitātes programma ir daudz sīkāk izstrādāta, sniedzot informāciju par dažiem pasākumiem, kuriem jāveicina valsts finanšu konsolidācija. To pasākumu mikroekonomikas un nodarbinātības jomā, kas noteikti Valsts reformu programmā, ietekme uz budžetu ir plaši atspoguļota stabilitātes programmas budžeta prognozēs. Pēdējā ir uzsvērti pasākumi, ar kuru palīdzību paredzēts uzlabot valsts pārvaldes un veselības aprūpes sistēmas efektivitāti. Tā papildina tos ar priekšlikumiem par izmaiņām valsts finanšu institucionālajos aspektos, proti, divas visaptverošas to tiesību aktu reformas, kas Austrijā regulē budžeta veidošanas procesu un kas paredz no 2007. gada ieviest vidēja termiņa budžeta shēmu un no 2011. gada pāriet no uz ieņēmumiem balstīta budžeta uz budžetu, kas orientēts uz mērķiem. Šie pasākumi atbilst prioritātēm, kas noteiktas Valsts reformu programmā.Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, ambiciozie strukturālie pielāgojumi, kas tiek plānoti programmas perioda laikā, ir apsveicami. Tomēr Austrijai vajadzētu nodrošināt, lai programmas vidēja perioda mērķis tiktu sasniegts atjauninātās programmas perioda beigās, turpinot norādīt un ieviest pasākumus, kas veicinās budžeta konsolidāciju, kas plānota pēdējos divos programmas gados.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta trešo punktu par atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu 2005. –2008. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4], jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.14.  Pēdējās dekādes laikā Austrijas ekonomiskais pieaugums reālā izteiksmē bija vidēji 2,2 % gadā, kas atbilst euro zonas pieauguma likmei kopumā. Kaut arī darba vietu radīšana nebija tik dinamiska kā euro zonā, Austrijā joprojām ir viens no zemākajiem bezdarba līmeņa rādītājiem visā ES. Budžeta izteiksmē 2001. un 2002. gadā valsts ir panākusi tādu valsts finanšu stāvokli, kas ir „ar pārpalikumu vai tuvu līdzsvaram”. Tomēr jaunākām attīstības tendencēm raksturīga atgriešanās pie deficīta (attiecīgi 1,2 % un 1 % no IKP 2003. un 2004. gadā).15.  Savā 2005. gada 18. janvāra atzinumā par iepriekšējo atjaunināto stabilitātes programmu laika posmam no 2004. līdz 2008. gadam Padome aicināja Austriju budžeta konsolidācijas gaitā enerģiskāk rīkoties programmas pirmajos gados un sīkāk aprakstīt pasākumus, kas ļautu sasniegt ievērojamu budžeta konsolidāciju divos pēdējos programmas gados.16.  Atbilstoši sākotnējiem rezultātiem 2005. gadā valsts budžeta deficīts bija 1,7 % no IKP, kas ir par 0,2 procentu punktiem mazāk, nekā plānots atjauninātajā programmā, un par 0,1 procentu punktu mazāk, nekā bija prognozējuši Komisijas dienesti. Par spīti ievērojamiem nodokļu samazinājumiem rezultāts, kas ir labāks par plānoto, sasniegts, pateicoties labvēlīgākām attīstības tendencēm ieņēmumu daļā, nekā bija sākotnēji plānots. Arī izdevumi bija lielāki, nekā plānots, bet tikai nedaudz.17.  Padome [2006. gada 14. februārī] pārbaudīja atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Programma kopumā atbilst stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugam un prasībām par sniedzamo informāciju, kas noteiktas jaunajā rīcības kodeksā[5].18.  Saskaņā ar atjaunināto programmu sagaidāms, ka faktiskā IKP pieaugums palielināsies no 1 ¾ % 2005. un 2006. gadā līdz 2 ½ % 2008. gadā. Pieaugums 2005. un 2006. gadā, kas bija lēnāks par sākotnēji prognozēto un kā rezultātā palielinājās potenciālā un faktiskā ražošanas apjoma negatīvā starpība, ir saistīts ar mazāk aktīvu starptautisko tirdzniecību un augstākām naftas cenām. Ekonomiskās aktivitātes palielināšanās programmas pēdējos gados tiek prognozēta, pamatojoties uz ieguldījumu un privātā patēriņa pieaugumu. Gan īstermiņa, gan vidēja termiņa scenārijs atspoguļo ticamus pieauguma pieņēmumus. Tomēr prognozes attiecībā uz algotā darbā gūtiem ienākumiem varētu šķist nedaudz optimistiskas. Paredzams, ka inflācija samazināsies no 2,3 % 2005. gadā līdz 1,5 % 2008. gadā, kas šķiet ticami.19.  Programma raksturo budžeta stratēģiju kā „trīslīmeņu”. Pirmkārt, tā cenšas sasniegt sabalansētu budžetu visa ekonomiskā cikla laikā. Otrkārt, līdz 2010. gadam stratēģija paredz nodokļu sloga samazināšanu līdz 40 % no IKP. Treškārt, tā paredz pieauguma palielināšanos, veicinot ieguldījumus pētniecībā, izglītībā un infrastruktūrā. Atjauninātās programmas mērķis ir valsts budžeta deficīta samazināšanās no 1,9 % no IKP 2005. gadā līdz 0 % 2008. gadā un primārā pārpalikuma palielināšanos no 1,1 % no IKP līdz 2,7 %. Tā kā paredzams, ka laika posmā no 2005. līdz 2008. gadam ieņēmumi samazināsies par 0,9 procentu punktiem no IKP, paredzētā konsolidācija būs atkarīga no izdevumu ierobežošanas, izdevumu un IKP attiecībai samazinoties par 2,8 procentu punktiem. Izdevumu samazinājuma lielākā daļa tiks attiecināta uz kategorijām „citi primārie izdevumi” un „sociālie pabalsti”. Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, atjauninātā programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas virzībā uz mazāk labvēlīgu makroekonomisko scenāriju.20.  Paredzams, ka programmas perioda laikā strukturālā bilance (t.i. cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina saskaņā ar vispārīgi pieņemtu metodoloģiju un pamatojoties uz programmas datiem, uzlabosies vidēji par aptuveni 0,5 % no IKP gadā. Programma nosaka vidējā termiņa mērķi budžeta stāvoklim 0 % no IKP apmērā strukturālā izteiksmē un paredz to sasniegt līdz 2008. gadam. Kas attiecas uz atbilstību, programmas vidējā termiņa mērķis atrodas diapazonā, kas norādīts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un ir būtiski augstāks, nekā to izsaka parāda attiecība un vidējais potenciālā ražošanas apjoma pieaugums ilgtermiņā.21.  Budžeta pielāgošana, kas paredzēta 2005. un 2006. gadam, kopumā šķiet ticama, jo tā pamatojas uz likumdošanas pasākumiem, jo īpaši nodokļu samazinājumu. Tomēr izskatās, ka atjauninātajā programmā apskatītie politikas pasākumi pilnībā nekalpo par pamatu konsolidācijai 2007. un 2008. gadā. Gandrīz puse no plānotajiem izdevumu ierobežojumiem attiecas uz kategoriju „citi primārie izdevumi” un programmā nav sniegta informācija par to, kā tieši tas tiks panākts. Turklāt paredzētā uzlabojuma ticamība lielā mērā ir atkarīga no Austrijas Valsts stabilitātes pakta efektivitātes. Tomēr līdzšinējā pieredze rāda, ka pakts ir izmantojams ierobežoti, lai noteiktu, vai tā mērķi tiks sasniegti.22.  Ņemot vērā riska novērtējumu, programmā budžeta stāvoklis šķiet nepietiekams, lai līdz 2008. gadam sasniegtu programmas vidējā termiņa mērķi. Tomēr, kā jau minēts iepriekš, programmas vidējā termiņa mērķis ir stingrāks nekā Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais. Ja budžeta stratēģija tiks īstenota tā, kā to paredz programmas nosacījumi, tad šķiet iespējams līdz programmas perioda beigām sasniegt tādu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē, ko varētu uzskatīt par atbilstošu paktā noteiktajam. Turklāt izskatās, ka budžeta stāvoklis programmā nodrošina pietiekamu drošības rezervi, neļaujot pārsniegt 3 % no IKP deficīta robežu ar normālām makroekonomiskām svārstībām visā programmas laikā. Koriģēšanas temps attiecībā uz programmā norādīto programmas vidējā termiņa mērķi pilnībā atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm strukturālās bilances gada uzlabojumam jābūt 0,5 % apmērā no IKP kā kritērijam un ka korekcijai jābūt lielākai ekonomiski labvēlīgos laikos un tā varētu būt mazāka ekonomiski nelabvēlīgos laikos. Lai gan Komisijas dienesti apgalvo, ka šīs korekcijas gada vidējais temps būs lēnāks, nekā paredzēts programmā, tā tomēr atbilst pakta prasībām, jo īpaši ņemot vērā potenciālā un faktiskā ražošanas apjoma negatīvu starpību visā programmas laikā.23.  Pēc aprēķiniem parāda attiecība 2005. gadā ir sasniegusi 63,4 % no IKP, kas ir nedaudz virs no Līgumā noteiktās atsauces vērtības – 60 % no IKP. Programmā tiek lēsts, ka parāda attiecība programmas perioda laikā kritīsies par 3,9 procentu punktiem, tādējādi atgriežoties zem atsauces vērtības. Riski attiecībā uz paredzamo parāda attiecības attīstību kopumā šķiet sabalansēti. No vienas puses, deficīts, kas pārsniedz plānoto, varētu apdraudēt programmā paredzēto korekcijas virzības ievērošanu. No otras puses, atjauninātajā programmā nav iekļauti iespējamie ieņēmumi no privatizācijas. Ņemot vērā riska novērtējumu, šķiet, ka parāda attiecība samazinās pietiekami un tuvinās atsauces vērtībai.24.  Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Austrija šķiet pakļauta nelielam riskam to budžetā plānoto izdevumu dēļ, kas saistīti ar iedzīvotāju novecošanu[6]. Paredzams, ka parāda līmenis, kas šobrīd pārsniedz 60 % no IKP, samazināsies un līdz 2050. gadam saglabāsies mazāks par atsauces vērtību, pieņemot, ka tiks īstenota plānotā budžeta konsolidācija. Nesenajai pensiju reformai Austrijā vajadzētu dot ievērojamu ieguldījumu un apturēt valsts izdevumu turpmāku pieaugumu. Tomēr, ja strukturālais deficīts valsts finansēs netiks koriģēts, tas varētu apdraudēt valsts finanšu ilgtspējību. Tādēļ plānotās valsts finanšu konsolidācijas īstenošana vidēja termiņa laika posmā ir būtiska, lai samazinātu valsts finanšu ilgtspējības apdraudējumu.25.  Plānotie pasākumi valsts finanšu jomā kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Jo īpaši šie pasākumi atbilst vadlīnijām, kas iesaka aizsargāt ekonomisko un finanšu ilgtspējību un veicināt efektīvu resursu izvietošanu, kas vērsti uz pieauguma un nodarbinātības veicināšanu. Tomēr negatīvie riski turpmākai budžeta attīstībai varētu apgrūtināt valsts vidēja termiņa mērķa sasniegšanu.26.  Austrijas Valsts reformu programma, kas iesniegta 2005. gada 19. oktobrī, nosaka valsts finanšu ilgtspējības sasniegšanu kā vienu no galvenajiem Austrijas uzdevumiem. Tomēr tā neizskaidro nekādus turpmākos pasākumus, kas būtu paredzēti šā uzdevuma risināšanai. Šajā ziņā stabilitātes programma ir daudz sīkāk izstrādāta, sniedzot informāciju par dažiem pasākumiem, kuriem jāveicina valsts finanšu konsolidācija. To pasākumu mikroekonomikas un nodarbinātības jomā, kas noteikti Valsts reformu programmā, ietekme uz budžetu ir plaši atspoguļota stabilitātes programmas budžeta prognozēs. Pēdējā ir uzsvērti pasākumi, ar kuru palīdzību paredzēts uzlabot valsts pārvaldes un veselības aprūpes sistēmas efektivitāti. Tā papildina tos ar priekšlikumiem par izmaiņām valsts finanšu institucionālajos aspektos, proti, divas visaptverošas to tiesību aktu reformas, kas Austrijā regulē budžeta veidošanas procesu un kas paredz no 2007. gada ieviest vidēja termiņa budžeta shēmu un no 2011. gada pāriet no uz ieņēmumiem balstīta budžeta uz budžetu, kas orientēts uz mērķiem. Šie pasākumi atbilst prioritātēm, kas noteiktas Valsts reformu programmā.Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, Padome atzinīgi vērtē ambiciozos strukturālos pielāgojumus, kas tiek plānoti programmas perioda laikā. Tomēr Padome uzskata, ka Austrijai vajadzētu nodrošināt, lai programmas vidēja termiņa mērķis tiktu sasniegts atjauninātās programmas perioda beigās, turpinot norādīt un ieviest nepieciešamos pasākumus, kas veicinās budžeta konsolidāciju, kas plānota pēdējos divos programmas gados.Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums2004. | 2005. | 2006. | 2007. | 2008. |Faktiskais IKP (% izmaiņas) | SP 2005. g. nov. | 2,4 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 |KOM 2005. g. nov. | 2,4 | 1,7 | 1,9 | 2,2 | n.p. |SP 2004. g. nov. | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |SPCI inflācija (%) | SP 2005. g. nov. | 2,0 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 |KOM 2005. g. nov. | 2,0 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | n.p. |SP 2004 g. nov. | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | SP 2005 g. nov.¹ | -0,2 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 |KOM 2005. g. nov.³ | -0,2 | -0,7 | -1,0 | -0,9 | n.p. |SP 2004. g. nov.¹ | -1,3 | -0,8 | -0,4 | -0,1 | 0,2 |Valsts bilance (% no IKP) | SP 2005. g. nov. | -1,0 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM 2005. g. nov.² | -1,0 | -1,8 | -1,8 | -1,4 | n.p. |SP 2004. g. nov. | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Primārā bilance (% no IKP) | SP 2005. g. nov. | 2,1 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 |KOM 2005. g. nov. | 1,9 | 1,0 | 1,0 | 1,4 | n.p. |SP 2004. g. nov. | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Cikliski koriģētā bilance = strukturālā bilance (% no IKP) | SP 2005. g. nov.¹ | -0,9 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 |KOM 2005. g. nov. | -0,9 | -1,5 | -1,3 | -1,0 | n.p. |SP 2004. g. nov.¹ | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Valsts bruto parāds (% no IKP) | SP 2005. g. nov. | 63,6 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 |KOM 2005. g. nov.² | 63,7 | 63,6 | 63,5 | 62,8 | n.p. |SP 2004. g. nov. | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |Piezīmes: ¹ Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. ² Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozes deficīta un parāda attiecībām tika koriģētas, lai tās varētu salīdzināt ar stabilitātes programmas prognozēm, pārrēķinot attiecības, pamatojoties uz jaunajām IKP rindām. ³ Pamatojoties uz paredzēto izaugsmes potenciālu 1,9 %, 2,2 %, 2,2 % un 2,1 % apmērā attiecīgi laika posmam no 2004. līdz 2007. gadam. Avots: Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomiskās prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, kuru atbalstījusi Ekonomikas un finanšu padome 2005. gada 11. oktobrī.[3] Tā sniedz visu rīcības kodeksā paredzēto obligāto informāciju un lielāko daļu izvēles datu. Par nelielu trūkumu atzīstams tas, ka 2. tabulā nav dots nodokļu sloga aprēķins.[4] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir atrodami tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Tā sniedz visu rīcības kodeksā paredzēto obligāto informāciju un lielāko daļu izvēles datu. Par nelielu trūkumu atzīstams tas, ka 2. tabulā nav dots nodokļu sloga aprēķins.[6] Sīkākas ziņas par ilgtermiņa ilgtspējību ir sniegtas Komisijas dienestu veiktajā programmas tehniskajā novērtējumā (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm)


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2015/976 (2015. gada 19. jūnijs) par tropāna alkaloīdu klātbūtnes monitoringu pārtikā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               23.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 157/97

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2015/976
   (2015. gada 19. jūnijs)
   par tropāna alkaloīdu klātbūtnes monitoringu pārtikā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē (CONTAM), pieņēma atzinumu par tropāna alkaloīdiem pārtikā un dzīvnieku barībā (1).

               (2)

               Visvairāk pētītie tropāna alkaloīdi ir (-)-hiosciamīns un (-)-skopolamīns. Atropīns ir racēmisks (-)-hiosciamīna un (+)-hiosciamīna maisījums, kurā antiholīnerģiski aktīvs ir vienīgi (-)-hiosciamīna enantiomērs.

               (3)

               Tropāna alkaloīdu klātbūtne Datura ģints augos ir vispārzināma. Tā kā Datura stramonium (parastais velnābols) ir plaši izplatīts mērenā klimata un tropu reģionos, Datura stramonium sēklas kā piemaisījumi ir konstatētas linsēklās, sojā, sorgo, prosā, saulespuķu sēklās un griķos, kā arī to izstrādājumos. Sorgo, prosa un griķi nav viegli attīrāmi no Datura stramonium sēklām, veicot šķirošanu un tīrīšanu.

               (4)

               Ir vajadzīgs iegūt vairāk datu par tropāna alkaloīdu klātbūtni pārtikā. Turklāt nepieciešams izprast lauksaimniecības apstākļus, kādos tropāna alkaloīdi nonāk lauksaimniecības precēs.

               (5)

               Tādēļ ir lietderīgi ieteikt attiecībā uz tropāna alkaloīdu klātbūtni pārtikā veikt monitoringu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem aktīvi līdzdarbojoties, būtu jāmonitorē tropāna alkaloīdu klātbūtne pārtikā, jo īpaši šādos produktos:

                           —

                           graudaugos un no graudaugiem atvasinātos produktos (uzskaitījums prioritārā secībā):

                                       —

                                       griķos, sorgo, prosā un kukurūzā, kā arī griķu, sorgo, prosas un kukurūzas miltos,

                                       —

                                       zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētā pārtikā uz graudaugu bāzes,

                                       —

                                       brokastu pārslās,

                                       —

                                       graudu malšanas produktos,

                                       —

                                       labībā, kas paredzēta lietošanai pārtikā,

                           —

                           bezglutēna produktos,

                           —

                           uztura bagātinātājos, tējās un zāļu tējās,

                           —

                           pākšaugu dārzeņos (bez pākstīm), kaltētās pupās un zirņos, eļļas augu sēklās un atvasinātos produktos.

               2.

               Obligāti analizējamie tropāna alkaloīdi ir atropīns un skopolamīns, savukārt, ja iespējams, atsevišķi analizējami arī hiosciamīna enantiomēri un citi tropāna alkaloīdi.

               3.

               Lai nodrošinātu partijai reprezentatīvu paraugu iegūšanu, dalībvalstīm būtu jāievēro paraugu ņemšanas procedūras, kas noteiktas ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 401/2006 (2).

               4.

               Ieteicamā analīzes metode monitoringa vajadzībām ir augstas izšķirtspējas šķidruma hromatogrāfija–masspektometrija/(masspektometrija) (HPLC-MS/(MS)) vai – ja HPLC-MS/(MS) nav iespējama – gāzu hromatogrāfija–masspektrometrija (GC-MS).
               Atropīna (racēmisks hiosciamīna enantiomēru maisījums) un skopolamīna ieteicamajai kvantitatīvās noteikšanas robežai (LOQ) vajadzētu būt zem 5 μg/kg, un tai nevajadzētu pārsniegt 10 μg/kg attiecībā uz lauksaimniecības precēm, sastāvdaļām, uztura bagātinātājiem un zāļu tējām, kā arī tai vajadzētu būt zem 2 μg/kg attiecībā uz gatavo pārtiku (piem., brokastu pārslām) un zem 1 μg/kg attiecībā uz zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētu pārtiku uz graudaugu bāzes.

               5.

               Gadījumos, kad tiek novēroti ievērojami tropāna alkaloīdu līmeņi, dalībvalstīm, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem aktīvi līdzdarbojoties, būtu jāveic izmeklēšana, lai apzinātu lauksaimniecības apstākļus, kuru rezultātā tropāna alkaloīdi nonāk pārtikā.

               6.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka analīžu rezultātus regulāri un vēlākais līdz 2016. gada oktobrim, ievērojot EFSA datu iesniegšanas formātu un prasības EFSA norādījumos par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu (SSD) (3), kā arī ievērojot EFSA specifiskās ziņojuma sniegšanas papildprasības, iesniedz EFSA.

      Briselē, 2015. gada 19. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  EFSA Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, 2013. Scientific Opinion on Tropane alkaloids in food and feed. EFSA Journal 2013; 11(10):3386, 113 lpp. doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  Komisijas 2006. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 401/2006, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes mikotoksīnu līmeņu oficiālai kontrolei pārtikas produktos (OV L 70, 9.3.2006., 12. lpp.).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Padomes Ieteikums ( 2015. gada 17. februāris ) attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (devītais EAF) darbību īstenošanu 2013. finanšu gadā

text:
               24.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 66/2

         PADOMES IETEIKUMS
   (2015. gada 17. februāris)
   attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda (devītais EAF) darbību īstenošanu 2013. finanšu gadā
   (2015/C 66/02)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1) un grozīts ar Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā parakstīto nolīgumu (2),
   ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas atbalsta finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar Finanšu protokolu pie Partnerattiecību nolīguma starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kas parakstīts Kotonū (Beninā) 2000. gada 23. jūnijā, un finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kam piemēro EK līguma ceturto daļu (3) (“Iekšējais nolīgums”), ar ko izveido, cita starpā, devīto Eiropas Attīstības fondu (devītais EAF), un jo īpaši tā 32. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Finanšu regulu (2003. gada 27. marts), ko piemēro devītajam Eiropas Attīstības fondam (4), un jo īpaši tās 96. līdz 103. pantu,
   izskatījusi ieņēmumu un izdevumu pārskatu un bilanci saistībā ar devītā EAF darbībām laikposmā līdz 2013. gada 31. decembrim un Revīzijas palātas Gada pārskatu par darbībām, ko finansē no 8., 9. un 10. Eiropas Attīstības fonda (EAF), attiecībā uz 2013. finanšu gadu kopā ar minētajā gada pārskatā iekļautajām Komisijas atbildēm (5),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Iekšējā nolīguma 32. panta 3. punktu Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma atbrīvo Komisiju no atbildības par devītā EAF finanšu pārvaldību.

               (2)

               Devītā EAF darbības 2013. finanšu gadā Komisija ir kopumā īstenojusi apmierinoši,

         AR ŠO IESAKA Eiropas Parlamentam atbrīvot Komisiju no atbildības par devītā EAF darbību īstenošanu 2013. finanšu gadā.

      Briselē, 2015. gada 17. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. REIRS

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (2)  OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.

      (3)  OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.

      (4)  OV L 83, 1.4.2003., 1. lpp.

      (5)  OV C 398, 12.11.2014., 289. lpp.


				|

		52014DC0415

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Latvijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2014. gada stabilitātes programmu /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Latvijas 2014. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2014. gada stabilitātes
programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši
tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un
finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam
pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija,
lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)
Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)
Valstu vai to valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par
Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats
rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas
iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi
pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo
rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot
konkrētai valstij adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada 9. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Latvijas 2013. gada valsts reformu
programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Latvijas konverģences
programmu 2012.-2016. gadam.
(5)
Komisija 2013. gada 13. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[4], iezīmējot
2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada
sākumu. Tajā pašā dienā, pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, Komisija pieņēma brīdināšanas
mehānisma ziņojumu[5],
kurā tā nenoteica, ka Latvija ir viena no dalībvalstīm, par
kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)
Eiropadome 2013. gada 20. decembrī
apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes
sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt
izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu,
novērst krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)
Latvija 2014. gada 29. aprīlī
iesniedza savu 2014. gada valsts reformu programmu un 2014. gada
30. aprīlī – savu 2014. gada stabilitātes
programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu
vērā to savstarpējo saistību.
(8)
2014. gada stabilitātes programmā
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir
pakāpeniski samazināt pamata deficītu un saglabāt
strukturālo bilanci, kas ir saskaņā ar vidēja termiņa
mērķi, ņemot vērā atļautās
īslaicīgās novirzes no vidēja termiņa mērķa
sistēmiskās pensiju reformas ietekmes dēļ. Programmā
vidēja termiņa mērķis ir mainīts no -0,5 % uz
-1 %, un jaunais vidēja termiņa mērķis atspoguļo
Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktos mērķus.
Plānotā kopējās bilances attīstība Latvijas
programmā ietver pakāpenisku (pārrēķinātās)
strukturālās bilances pasliktināšanos, tomēr tā
joprojām būs robežās, kas ir pieļaujamas, īstenojot
pensiju reformu. Ņemot vērā atļauto novirzi no vidēja
termiņa mērķa, plānotais strukturālais deficīts
līdz 2016. gadam atbilst pakta prasībām. Tomēr
plānotā pārrēķinātā strukturālā
deficīta palielinājuma 2017. gadā rezultātā
radīsies novirze no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa
mērķa sasniegšanai. Kopumā programmā
izklāstītā budžeta stratēģija lielākoties atbilst
Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Valdības
parāds saglabāsies krietni zem 60 % no IKP visā programmas
laikposmā, un līdz 2017. gadam tas samazināsies līdz
31 % no IKP. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru pamatojas
programmā sniegtās budžeta prognozes un kuru nav oficiāli
apstiprinājusi neatkarīga iestāde, ir ticams. Sagaidāms, ka
ekonomikas izaugsme saglabāsies aptuveni 4 % līmenī
gadā visā programmas laikposmā, un prognozētais cenu
kāpums būs mērens. Programmā noteiktais budžeta
scenārijs paredz, ka strauji samazināsies valdības
ieņēmumu un izdevumu daļa IKP, atspoguļojot vairākus
ieņēmumus samazinošus pasākumus attiecībā pret
mērķtiecīgiem izdevumu ierobežojumiem. Pieaugošais izdevumu
pieprasījums vairākās politikas jomās apdraud
programmā paredzētos izdevumu samazinājumus. Komisijas
2014. gada pavasara prognoze liecina, ka, neraugoties uz to, ka
fiskālā politika 2014. gadā atbilst pakta
prasībām, pastāv novirzes risks 2015. gadā.
Pamatojoties uz Padomes veikto programmas izvērtējumu un Komisijas
prognozi, ievērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome
uzskata, ka 2014. gadā strukturālā deficīta novirze no
vidēja termiņa mērķa atspoguļo sistēmiskās
pensiju reformas ietekmi, taču sākot no 2015. gada pastāv
risks, ka radīsies novirze no nepieciešamās korekcijas.
(9)
Latvija ir veikusi pasākumus, lai
samazinātu nodokļu slogu zemu atalgotiem darba
ņēmējiem un ģimenēm ar apgādājamiem un lai
stiprinātu īpašuma un vides nodokļu iekasēšanu, taču
šo nodokļu līmenis un tas, kā tie ir izstrādāti,
nepietiekami ietekmē ekonomikas dalībnieku rīcību, un
joprojām tiek piešķirtas videi kaitīgas subsīdijas. Lai gan
iestādes ir guvušas zināmus panākumus nodokļu saistību
izpildes uzlabošanā un nedeklarētas saimnieciskās darbības
īpatsvara samazināšanā, kas jo īpaši panākts,
uzlabojot riska novērtēšanu un pastiprinot sankcijas par krāpniecisku
darbību, taču joprojām ir problēmas cīņā ar
krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu
maksāšanas. Neraugoties uz to, ka patēriņa nodokļi veido
ievērojamu daļu no nodokļu kopsummas, ieņēmumi no tiem
var vēl vairāk palielināties, ja tiks uzlabota nodokļu
saistību izpilde.
(10)
Lai gan sākotnēji bija plānota
vērienīga augstākās izglītības reforma, Latvija
nav guvusi panākumus saistībā ar starptautiski atzītas
akreditācijas sistēmas izveidi, plāni ieviest jaunu
finansēšanas modeli nav skaidri, augstākās izglītības
iestāžu konsolidācija ir vājināta un joprojām ir
spēkā svešvalodu lietošanas ierobežojumi. Šāda situācija
pastāv, neraugoties uz to, ka ir ievērojamas iespējas
reformēt augstākās izglītības sistēmu, jo tā
ir pārāk plaša, ņemot vērā iedzīvotāju
skaita samazināšanos, piedāvā pārāk daudz
atšķirīgu studiju programmu un tās spēja piesaistīt
ārvalstu studentus un mācībspēkus ir ierobežota. Pirmā
neatkarīgā pētniecības iestāžu novērtējuma
rezultāti liecina, ka tikai 10 % no novērtētajām
iestādēm var uzskatīt par augsta līmeņa
starptautiskiem pētniecības centriem. Turklāt
pētniecības un izstrādes intensitāte Latvijā
2012. gadā bija tikai 0,66 % no IKP un nenotiek virzība uz
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķa sasniegšanu, kas
paredz pētniecībai un izstrādei atvēlēt 1,5 % no
IKP.
(11)
Latvija ir guvusi panākumus bezdarba
problēmas risināšanā, un bezdarba līmenis ir krietni
samazinājies. Tomēr jauniešu bezdarba līmenis joprojām ir
samērā augsts un ir nepieciešami pasākumi to jauniešu
iesaistīšanai, kuri nav ne nodarbināti, ne iesaistīti
izglītībā vai apmācībā un nav
reģistrējušies valsts nodarbinātības dienestā. Lai gan
Latvija ir veikusi pasākumus, lai risinātu prasmju neatbilstības
problēmu un uzlabotu profesionālās izglītības
kvalitāti, šiem jautājumiem joprojām ir jāpievērš
uzmanība, jo īpaši tādēļ, lai uzlabotu
māceklības kvalitāti un attīstītu visaptverošu
profesionālo orientāciju. Aktīvas darba tirgus politikas
darbības joma joprojām ir ierobežota un pārlieku daudz
balstās uz sabiedriskajiem darbiem.
(12)
Darbspējīgā vecuma
iedzīvotāju nabadzības līmenis Latvijā joprojām
ir ļoti augsts. Latvija ir veikusi dažus pasākumus sociālās
palīdzības sistēmas reformēšanai un pabeigusi apjomīgu
sociālā nodrošinājuma sistēmas izvērtējumu, kas
nodrošina stabilu pamatu uz pierādījumiem balstītai reformai.
Tā ir ievērojami palielinājusi dažādus ar bērniem saistītus
pabalstus un palielinājusi iedzīvotāju ienākuma
nodokļa atvieglojumu par apgādībā esošām
personām. Tomēr sociālās aizsardzības
efektivitāte attiecībā uz nabadzības mazināšanu
joprojām ir zema, un efektīvas sociālās drošības sistēmas
izstrāde joprojām sagādā grūtības. Kopumā
liela daļa iedzīvotāju riskē nonākt
nabadzībā vai sociālā atstumtībā, un bērniem
šis rādītājs ir vēl augstāks. Ģimenes ar
bērniem, bezdarbniekus, personas ar invaliditāti un lauku apvidu
iedzīvotājus skar īpaši augsts risks nonākt
nabadzībā un sociālā atstumtībā. Latvijas
sociālās aizsardzības izdevumi, kas izteikti procentos no IKP,
ir viszemākie ES. Piekļuvi veselības aprūpei kavē
izmaksas, tostarp augstās pacientu tiešās iemaksas un plaši
izplatītie neoficiālie maksājumi, un tādējādi lielam
iedzīvotāju īpatsvaram veselības aprūpes
vajadzības nav apmierinātas. Pastāv ievērojamas
iespējas uzlabot sistēmas efektivitāti, nodrošināt rentablu
finansējumu un veicināt slimību profilakses pasākumus.
(13)
Latvija ir guvusi zināmus panākumus
attiecībā uz elektroenerģijas tirgus atvēršanu konkurencei,
un to 2015. gada sākumā attiecinās arī uz
mājsaimniecībām. Latvija pievienojās reģionālajai
Skandināvijas un Baltijas valstu elektroenerģijas biržai Nord Pool
Spot, par ko 2013. gada jūnijā tika noslēgts
līgums. Ir nepieciešams vēl vairāk pastiprināt
starpsavienojumus ar ES enerģijas tirgu, jo Latvija pašlaik ir
atkarīga no enerģijas importa un pārrobežu elektroenerģijas
savienojums ar Igauniju lielākoties ir pārslogots.
Tādēļ ir ļoti būtiski attīstīt infrastruktūru,
un Latvija saskaras ar ievērojamām grūtībām
novērst infrastruktūras trūkumu. Zināmi
panākumi ir gūti arī dabasgāzes nozarē, jo Saeima
pieņēma grozījumus Enerģētikas likumā, kas paredz
pakāpenisku gāzes tirgus atvēršanu sākot no 2014. gada
aprīļa, taču pilnīga tirgus atvēršana tika atlikta
līdz 2017. gadam. Latvija ir izvirzījusi vairāku politikas
pasākumu līdzsvarotu kombināciju, lai risinātu
enerģijas taupīšanas jautājumu ekonomikas galvenajās
nozarēs, un turpmākajos gados vairāk nekā 70 %
enerģijas ietaupījumu radīsies ēku sektorā. Taču
joprojām ir jāuzlabo transporta, ēku un apkures sistēmu
efektivitāte.
(14)
Latvija ir veikusi ievērojamus pasākumus,
lai uzlabotu tiesu iestāžu kapacitāti nolūkā samazināt
neiztiesāto lietu skaitu un tiesvedības ilgumu. Tomēr lielais
neiztiesāto lietu skaits joprojām apdraud uzņēmējdarbību,
un ir jāpabeidz reformas, lai uzlabotu tiesu iestāžu
efektivitāti un kvalitāti, tostarp attiecībā uz
maksātnespēju, mediāciju un šķīrējtiesām.
Latvija ir ierosinājusi vērienīgas publiskās pārvaldes
reformas, taču to īstenošana ir lēna un neattiecas uz
pašvaldībām, un valsts uzņēmumu reforma ir ievērojami
iekavēta. Ir nepieciešams grozīt Konkurences likumu, lai
nodrošinātu Konkurences padomei lielāku institucionālo un
finansiālo neatkarību, lai tā varētu efektīvi
vērsties pret tādu publisku un privātu struktūru
darbību, kas ierobežo konkurenci.
(15)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir
vispusīgi izanalizējusi Latvijas ekonomikas politiku. Tā ir
izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu.
Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai
programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Latvijā, bet arī
atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā,
ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas
pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos
nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti
1.–5. ieteikumā.
(16)
Ņemot vērā šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Latvijas stabilitātes programmu, un tās
atzinums[6]
ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.
(17)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir arī
veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Balstoties uz šo
analīzi, Padome ir pieņēmusi konkrētus ieteikumus
dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Latvijai būtu arī
jānodrošina pilnīga un laicīga šo ieteikumu īstenošana,
AR ŠO IESAKA Latvijai laikposmā no
2014. gada līdz 2015. gadam rīkoties šādi.
1.           Saglabāt
stabilu fiskālo stāvokli 2014. gadā un sākot no
2015. gada stiprināt budžeta stratēģiju, nodrošinot, ka
novirze no vidēja termiņa mērķa atspoguļo vienīgi
sistēmiskās pensiju reformas ietekmi. Turpināt centienus, lai
vēl vairāk samazinātu nodokļu slogu zemu atalgotiem darba
ņēmējiem, ņemot vērā pāreju uz izaugsmei
labvēlīgākiem īpašuma un vides nodokļiem un uzlabojot nodokļu saistību izpildi un
nodokļu iekasēšanu.
2.           Paātrināt
augstākās izglītības reformas īstenošanu, jo
īpaši izveidojot neatkarīgu akreditācijas aģentūru un
tādu finansēšanas modeli, kas stimulē kvalitāti. Sniegt
profesionālo orientāciju visos izglītības
līmeņos, uzlabot profesionālās izglītības un
apmācības kvalitāti, tostarp stiprinot māceklību, un
gūt panākumus jauniešu nodarbināmībā, tostarp
īstenojot pasākumus to jauniešu iesaistīšanai, kuri nav ne
nodarbināti, ne iesaistīti izglītībā vai
apmācībā un nav reģistrējušies valsts
nodarbinātības dienestā. Veikt pasākumus
integrētākai un visaptverošākai pētniecības
sistēmai, tostarp koncentrējot finansējumu starptautiski
konkurētspējīgām pētniecības iestādēm.
3.           Reformēt sociālo
palīdzību un tās finansēšanu, lai nodrošinātu, ka
tā attiecas uz lielāku iedzīvotāju skaitu, nodrošinātu
pabalstu adekvātumu, pastiprinātus aktivizēšanas pasākumus
un mērķtiecīgus sociālos pakalpojumus. Palielināt
aktīvās darba tirgus politikas mērogu. Uzlabot veselības
aprūpes sistēmas izmaksu lietderību, kvalitāti un
pieejamību.
4.           Paātrināt
gāzes un elektroenerģijas starpsavienojumu ar kaimiņu
dalībvalstīm attīstību, lai dažādotu enerģijas
avotus un veicinātu konkurenci Baltijas enerģijas tirgu labākas
integrācijas rezultātā. Turpināt centienus, lai vēl
vairāk palielinātu transporta, ēku un apkures sistēmu
energoefektivitāti.
5.           Pabeigt tiesu reformas,
tostarp sāktās reformas maksātnespējas,
šķīrējtiesu un mediācijas jomā, lai nodrošinātu
uzņēmējdarbībai un patērētājiem
labvēlīgāku tiesisko vidi. Pastiprināt publiskās
pārvaldes reformas, tostarp īstenojot valsts uzņēmumu
pārvaldības reformu un palielinot Konkurences padomes
institucionālo un finansiālo neatkarību.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 un
P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Ungārijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2014. gada konverģences programmu_x000b_

text:
				|

		52014DC0418

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Ungārijas 2014. gada valsts reformu programmu_x000b__x000b_un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2014. gada konverģences programmu_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Ungārijas 2014. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2014. gada
konverģences programmu

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par
budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas
uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši
tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris)
par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un
finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā
piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un
nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam
pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties
pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas,
lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu
un konkurētspēju.
(2)
Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas
ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes
savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.
(3)
Valstu vai to valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par
Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats
rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas
iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi
pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo
rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot
konkrētai valstij adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada 9. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Ungārijas 2013. gada valsts reformu
programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Ungārijas
konverģences programmu 2013.-2016. gadam.
(5)
Komisija 2013. gada 13. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[5], iezīmējot
2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada
sākumu. Tajā pašā dienā, pamatojoties uz Regulu (ES)
Nr. 1176/2011, Komisija pieņēma brīdināšanas
mehānisma ziņojumu[6],
kurā Ungārija tika norādīta kā viena no
dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts
padziļināts pārskats.
(6)
Eiropadome 2013. gada 20. decembrī
apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes
sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt
izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu,
novērst krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)
Komisija 2014. gada 5. martā
publicēja padziļinātā pārskata rezultātus
attiecībā uz Ungāriju[7]
saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisijas
veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Ungārijā
joprojām pastāv makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai
nepieciešama uzraudzība un izšķiroša politikas rīcība. Lai
samazinātu būtisko nelabvēlīgas ietekmes risku uz valsts
ekonomikas darbību, īpaša uzmanība joprojām jāvelta
ļoti negatīvās neto starptautiskās ieguldījumu
pozīcijas pašreizējai koriģēšanai, augstajam valsts un
privātā sektora parāda līmenim situācijā, kad
finanšu nozare ir trausla un eksporta rezultāti pasliktinās.
(8)
Ungārija 2014. gada
30. aprīlī iesniedza savu 2014. gada valsts reformu
programmu un savu 2014. gada konverģences programmu. Abas programmas
izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
savstarpējo saistību.
(9)
2014. gada konverģences programmā
ietvertās budžeta stratēģijas mērķis ir samazināt
pamata deficītu no 2,9 % no IKP 2014. gadā līdz
1,9 % programmas perioda beigās. To paredzēts panākt,
veicot konsolidāciju pašās perioda beigās, lai gan deficīta
mērķi tika ievērojami paaugstināti, salīdzinot ar
iepriekšējo programmu. Programmā apstiprināts vidēja
termiņa mērķis -1,7 % no IKP, kas atspoguļo
Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktos mērķus.
Tomēr, pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo
bilanci, sagaidāms, ka līdz programmas perioda beigām
vidēja termiņa mērķis netiks sasniegts. Tiek plānots,
ka (pārrēķinātā) strukturālā bilance
2014. gadā pasliktināsies par 1,5 procentpunktiem un
tādējādi ievērojami novirzīsies no vidēja
termiņa mērķa, bet 2015. gadā tā
stabilizēsies līmenī, kas ir par 0,5 % no IKP zemāks
nekā nepieciešamie uzlabojumi vidēja termiņa mērķa
sasniegšanai. Izdevumu robežvērtība liecina par ievērojamu
novirzi gan 2014., gan 2015. gadā. Tiek plānots, ka
(pārrēķinātā) strukturālā bilance
turpinās pasliktināties gan 2016., gan 2017. gadā.
Kopumā, sākot no 2014. gada, tiek prognozēta
ievērojama novirze no korekcijas vidēja termiņa mērķa
sasniegšanai. Programmā tiek prognozēts pakāpenisks, bet
nepārtraukts valdības parāda samazinājums no 79 % no
IKP 2013. gadā līdz aptuveni 75 % no IKP
2017. gadā. Programmas budžeta prognožu pamatā esošais
makroekonomikas scenārijs ir lielā mērā ticams laikposmam
no 2014. līdz 2016. gadam, un tiek prognozēts, ka šogad un
nākamajā gadā IKP pieaugs par 2,3 % un 2,5 %, bet
Komisijas 2014. gada pavasara prognozē paredzēts pieaugums
attiecīgi 2,3 % un 2,1 % apmērā. Taču programma
ir pārāk optimistiska attiecībā uz 2017. gadu. Riski,
kas apdraud budžeta mērķu sasniegšanu, visumā ir
samērīgi 2014. gadā, bet pieaug risks, ka deficīts var
izrādīties lielāks, nekā plānots, sākot no
2015. gada. Īpašus riskus rada fakts, ka plānoto izdevumu
īpatsvara samazinājumu ir paredzēts sasniegt, ieviešot
vispārēju nominālu iesaldēšanu vai attiecībā uz
lielāko daļu diskrecionāro izdevumu pozīciju ierobežojot
pieaugumu tā, lai tas nepārsniegtu inflācijas līmeni.
Komisijas 2014. gada pavasara prognozē paredzēts, ka pamata
deficīts 2014. un 2015. gadā atbildīs programmā
noteiktajiem mērķiem. Paredzot, ka strukturālais deficīts
2014. gadā būs 2,2 % no IKP un 2015. gadā –
2,3 %, Komisijas prognozē apstiprināts risks, ka, sākot no
2014. gada, radīsies ievērojama novirze no vidēja
termiņa mērķa. Turklāt Komisijas prognozē
norādīts arī uz neatbilstību parāda samazināšanas
kritērijam 2014. un 2015. gadā. Pamatojoties uz Padomes
veikto programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi, ievērojot
Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka ir nepieciešami
papildu strukturālās konsolidācijas centieni, ņemot
vērā risku, ka radīsies ievērojama novirze no vidēja
termiņa mērķa, kā arī neatbilstību
parādsaistību noteikumam, sākot no 2014. gada.
(10)
Vidēja termiņa budžeta programma ir
stiprināta, paplašinot plānošanas perspektīvu uz laiku, kas
pārsniedz kārtējo budžeta gadu. Tomēr tās
efektivitāte un saistošais raksturs vēl nav nodrošināts. Ir
ieviesti jauni skaitliski fiskālie noteikumi, taču to izstrādes
trūkumi nav novērsti, un tie ir saistīti pārsvarā ar
to, ka trūkst sistemātiskas ex-post uzraudzības, nav
noteikts maksimālais atļaujamais novirzes līmenis un nav stabilu
korekciju mehānismu. Fiskālo jautājumu padomes šaurais
obligāto uzdevumu klāsts un analītiskie resursi joprojām
neatbilst tās veto tiesībām. Vidēja termiņa budžeta
programmas turpmāka stiprināšana un Fiskālo jautājumu
padomes obligāto pilnvaru paplašināšana palīdzētu uzlabot
vispārējās fiskālās sistēmas uzticamību,
pārredzamību un efektivitāti.
(11)
Neraugoties uz to, ka Centrālā banka
subsidēja shēmu “Finansējums izaugsmei” maziem un vidējiem
uzņēmumiem, parastā ekonomikas kreditēšana nav
vērsusies plašumā ilgtspējīgā veidā.
Regulatīvais slogs finanšu sektoram vēl vairāk
palielinājās un tādējādi ierobežoja kapitāla
uzkrāšanas kapacitāti. Tādi pasākumi kā finanšu
darījumu nodevas paaugstināšana ir sekmējuši to, ka
palielinājās skaidras naudas izmantošana ekonomikā. Aizdevumu
portfelis mājsaimniecībām turpināja pasliktināties, un
ienākumus nenesošu aizdevumu augstais īpatsvars pašreiz ir viena no
lielākajām problēmām finanšu sektorā. Portfeļa
sanāciju kavē noregulējuma procedūru zemā
efektivitāte. Nav veikti būtiski jauni pasākumi, lai
izņemtu no banku bilancēm aktīvus, kuru vērtība ir
samazinājusies. Lielais regulatīvais slogs apvienojumā ar
ienākumus nenesošu aizdevumu augsto īpatsvaru ir veicinājis to,
ka kredītresursu pieejamība ir ierobežota. Valdība
atkārtoti paziņoja par nodomu ieviest jaunu atvieglojumu shēmu,
lai palīdzētu ārvalstu valūtā izsniegtu kredītu
ņēmējiem; vairumā gadījumu šie pasākumi nav
vērsti uz problemātiskiem aizņēmējiem un negatīvi
ietekmē mājsaimniecību maksājumu kultūru, jo tās
sagaida papildu palīdzību no valdības. Finanšu regulējums
un uzraudzība ir stiprināta, integrējot Finanšu uzraudzības
iestādi centrālās bankas struktūrā un piešķirot
centrālajai bankai atbildību par makroprudenciālo
uzraudzību. Ir sākts sagatavošanas darbs pie banku noregulējuma
režīma izveides.
(12)
Lai gan izmaiņas nodokļu jomā tiek
ieviestas retāk nekā iepriekšējā gadā, nav gūti
būtiski panākumi attiecībā uz to, lai padarītu
uzņēmumu nodokļu sistēmu līdzsvarotāku. Daži no
esošajiem nozarēm piemērojamiem nodokļiem tika pat
palielināti. Dažādu nodokļu likmju piemērošana nozarēs
rada šķērsli efektīvai resursu piešķiršanai un
tādēļ negatīvi ietekmē izaugsmi. Lai panāktu, ka
piemērojamie nodokļi ir nodarbinātībai
labvēlīgāki, Ungārija ir paplašinājusi iedzīvotāju
ienākuma nodokļa ģimenes nodokļa atlaides
piemērojamību, kas var arī palīdzēt zemu atalgotiem
darba ņēmējiem. Nodokļu īpatsvars darbaspēka
izmaksās neprecētiem zemu atalgotiem darba ņēmējiem ir
viens no augstākajiem ES. Atbilstības kritēriji
Nodarbinātības aizsardzības aktam principā palika
nemainīgi, kaut arī uz ievērojamu daļu no zemu atalgotiem
darba ņēmējiem šā pasākuma darbības joma
neattiecas. Būs svarīgi novērtēt šīs shēmas
ietekmi un izmaksu lietderību un vajadzības gadījumā
pielāgot to, lai palielinātu tās spēju iesaistīt
iedzīvotājus darba tirgū. Ir gūti nelieli panākumi
attiecībā uz nodokļu pārcelšanu no darbaspēka uz vides
nodokļiem, bet ir nepieciešami papildu pasākumi. Pēc
atkārtotas kavēšanas pagātnē pakāpeniski tiek
īstenota kases aparātu sasaiste ar nodokļu iestādi
tiešsaistē. Tomēr Ungārija joprojām saskaras ar augstu
nodokļu saistību neizpildes līmeni, kam raksturīgs
noturīgs nedeklarētas nodarbinātības līmenis un PVN
atšķirības. Būtu jāstiprina kontroles pasākumi, jo
īpaši lai efektīvāk apkarotu ar PVN saistītu krāpšanu.
(13)
Jauniešu bezdarba līmenis 2013. gadā
samazinājās, lai gan palielinājās to jauniešu
īpatsvars, kas nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā
vai apmācībā. Valsts nodarbinātības dienesta
filiāļu efektīva sadarbība ar izglītības
iestādēm un vietējā līmeņa
ieinteresētajām personām varētu paaugstināt
iesaistīšanās līmeni. Ir sākusies kapacitātes
palielināšana valsts nodarbinātības dienestā, tostarp
klientu profilēšanas sistēmas sagatavošana, taču aktīva
darba tirgus politika brīvajam darba tirgum būtu
jāizvērtē, lai novērtētu tās efektivitāti un
lietderību, un vajadzības gadījumā tā būtu
jāpielāgo, lai uzlabotu dažu nelabvēlīgā
situācijā esošu grupu piekļuvi darba tirgum. Ir jāstiprina
dažādu darba tirgus un sociālo pasākumu (sabiedrisko darbu
shēmas, bezdarbnieku pabalstu un sociālās palīdzības)
aktivizēšanas aspekts. Sabiedrisko darbu shēmā tiek izmantots
ļoti daudz budžeta resursu, kas ir pieejami nodarbinātības
pasākumiem, taču 2013. gadā mazāk nekā 10 %
no shēmā iesaistītajiem pēc izstāšanās no
tās varēja atgriezties brīvajā darba tirgū. Tas raisa
jautājumu par to, vai shēma būtu jāpielāgo,
piemēram, veidojot ciešākas saiknes ar aktivizēšanas,
apmācības un darba meklēšanas atbalstu, lai nodrošinātu
noturīgāku ietekmi uz nodarbinātību. Sieviešu
līdzdalība darba tirgū tika veicināta, palielinot
apmaksāta bērna kopšanas atvaļinājuma shēmas
elastību un paplašinot bērnu aprūpes iespējas, taču ir
nepieciešami papildu centieni, jo sieviešu nodarbinātības
līmenis joprojām ir zemāks par 60 %. Laikposms, kurā
ir tiesības saņemt bezdarbnieka pabalstu, ir īsāks
nekā laiks, kas darba meklētājiem vidēji ir nepieciešams
darba atrašanai. To iedzīvotāju skaits Ungārijā, kas
riskē nonākt nabadzībā vai sociālā
atstumtībā, pastāvīgi pieaug un pašlaik veido gandrīz
trešdaļu no visiem iedzīvotājiem. Nabadzība joprojām
nesamērīgi ietekmē nelabvēlīgākā
situācijā esošās grupas, jo īpaši bērnus un romus. Lai
gan ir pieņemta sociālās integrācijas valsts
stratēģija, politikas pasākumi vairākumā jomu
neveicina stratēģijā nosprausto mērķu sasniegšanu
sistemātiskā veidā. Lai efektīvi mazinātu
nabadzību, ir nepieciešami integrēti un racionāli politikas
pasākumi.
(14)
Darījumdarbības vidi Ungārijā
raksturo biežas izmaiņas regulējumā un ierobežotā
konkurence arvien vairākās nozarēs. Ir ieviesti jauni
šķēršļi pakalpojumu nozarē, un esošie
šķēršļi nav novērsti (piemēram, farmācijas,
atkritumu apsaimniekošanas, mobilo maksājumu, tabakas un mācību
grāmatu mazumtirdzniecības nozarē). Kopumā ieguldījumi
ir īpaši strauji samazinājušies tajās nozarēs, kurās
pēdējos gados ir ieviesti nozarēm piemērojami papildnodokļi.
Laikā no 2010. gada līdz 2013. gadam nominālie
ieguldījumi samazinājās par 44 % enerģētikas
nozarē, par 28 % finanšu nozarē un par 18 %
komunikāciju nozarē, taču kopumā palielinājās par
3,4 %. Ir gūti nelieli panākumi attiecībā uz konkurences
līmeni publiskā iepirkuma jomā, bet ir nepieciešami papildu
centieni. Piemēram, plašāka e-publiskā iepirkuma izmantošana
varētu radīt ievērojamus izmaksu ietaupījumus, uzlabot
publiskā iepirkuma pārredzamību un palielināt konkurenci.
Ir veikti pasākumi, lai īstenotu integritātes stratēģijas
un veicinātu labākus pārredzamības standartus publiskajā
pārvaldē, bet efektīvai korupcijas apkarošanai ir nepieciešami
papildu centieni.
(15)
Mācības priekšlaicīgi
pārtraukušo skolēnu īpatsvars pieaug, un vairākkārt
tika atlikta stratēģijas pieņemšana, kuras mērķis ir
novērst mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu. Ir
nepieciešami turpmāki centieni, lai nodrošinātu skolēniem darba
tirgus prasībām atbilstošas pamatprasmes, zināšanas un
kvalifikāciju. Vienlīdzīga piekļuve kvalitatīvai
vispārējai izglītībai joprojām sagādā lielas
problēmas nelabvēlīgā situācijā esošiem
bērniem, jo īpaši romiem. Lai atvieglotu pāreju no
izglītības uz darba tirgu, kas joprojām ir
apgrūtināta, ir ieviests jauns tiesību akts par
profesionālo apmācību, ar kuru cita starpā ievieš jaunu
duālo modeli, un šā tiesību akta ietekme ir cieši jāuzrauga.

(16)
Ungārija 2013. un 2014. gadā
turpināja samazināt elektroenerģijas un gāzes cenas
galalietotājiem. Šie cenu samazinājumi apvienojumā ar papildu
nodokļu slogu energouzņēmumiem ir negatīvi ietekmējuši
enerģijas piegādātāju spēju segt izmaksas,
ieguldījumus enerģētikas jomā un tīklu
uzturēšanu. Pašlaik mājsaimniecību energointensitāte ir
viena no augstākajām ES, un energoefektivitāti varētu
uzlabot jo īpaši mājokļu nozarē. Fakts, ka
energoregulatoram trūkst neatkarības attiecībā uz tarifu un
nosacījumu par piekļuvi tīklam noteikšanu, joprojām raisa
bažas. Ir veikti daži pasākumi, lai racionalizētu sabiedriskā
transporta uzņēmumu organizāciju, taču
ilgtspējību varētu vēl vairāk uzlabot, risinot
darbības izmaksu problēmu un mainot tarifu sistēmu.
(17)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir
vispusīgi izanalizējusi Ungārijas ekonomikas politiku. Tā
ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu
programmu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne
tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidē Ungārijā, bet
arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot
vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības
vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams,
turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa
ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar
Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1.–7. ieteikumā.
(18)
Ņemot vērā šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Ungārijas konverģences programmu, un
tās atzinums[8]
ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.
(19)
Ņemot vērā Komisijas
padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir
izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu.
Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
6. pantu ir atspoguļoti 1., 2., 3. un 5. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Ungārijai
laikposmā no 2014. gada līdz 2015. gadam rīkoties
šādi.
1.           Pastiprināt
budžeta pasākumus 2014. gadam, ņemot vērā, ka –
balstoties uz Komisijas 2014. gada pavasara prognozi – rodas novirze no
Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, proti, parāda
samazināšanas noteikuma, 0,9 % apmērā no IKP.
2015. gadā un turpmāk ievērojami stiprināt budžeta
stratēģiju, lai nodrošinātu vidēja termiņa
mērķa sasniegšanu un atbilstību parāda samazināšanas
prasībām nolūkā noturēt vispārējās
valdības parāda attiecības stabilu samazināšanos. Vēl
vairāk uzlabot vidēja termiņa budžeta programmas saistošo
raksturu, sistemātiski veicot ex-post uzraudzību
attiecībā uz atbilstību skaitliskiem fiskāliem noteikumiem
un izmantojot korekciju mehānismus. Uzlabot publisko finanšu
pārredzamību, tostarp paplašinot Fiskālo jautājumu padomes
obligāto uzdevumu loku, pieprasot regulāri sagatavot
makrofiskālās prognozes un būtiskāko politisko priekšlikumu
ietekmes uz budžetu izvērtējumus.
2.           Palīdzēt atjaunot
parastās ekonomikas kreditēšanas plūsmas, cita starpā
uzlabojot finanšu iestādēm piemērojamo nodokļu
struktūru un samazinot šo nodokļu radīto slogu. Pielāgot
finanšu darījumu nodevu, lai novērstu banku nozares ietaupījumu
novirzīšanu un palielinātu stimulus izmantot elektroniskos
maksājumus. Izpētīt un novērst portfeļu sanācijas
šķēršļus, cita starpā nosakot stingrākus
nodrošinājuma noteikumus attiecībā uz
pārstrukturētajiem aizdevumiem, novēršot šķēršļus
nodrošinājuma realizācijai, kā arī palielinot
maksātnespējas procedūru norises ātrumu un
efektivitāti. Šajā sakarā rūpīgi apspriest ar
ieinteresētajām personām jaunas politiskas iniciatīvas un
nodrošināt, lai tās būtu pareizi veidotas un nepalielinātu
bezrūpīgas rīcības risku aizņēmēju
vidū. Vēl vairāk uzlabot finanšu regulējumu un
uzraudzību.
3.           Nodrošināt stabilu,
līdzsvarotāku un racionālāku uzņēmumu nodokļu
sistēmu, tostarp pakāpeniski atceļot kropļojošus
nozarēm piemērojamus nodokļus. Samazināt nodokļu
īpatsvaru darbaspēka izmaksās zemu atalgotiem darba
ņēmējiem, cita starpā uzlabojot vides nodokļu
efektivitāti. Pastiprināt pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot
nodokļu saistību izpildi – jo īpaši samazināt ar PVN
saistītu krāpšanu –, un samazināt tās
kopējās izmaksas.
4.           Stiprināt pareizi
veidotus aktīvas darba tirgus politikas pasākumus, cita starpā
paātrinot valsts nodarbinātības dienesta klientu profilēšanas
sistēmas ieviešanu. Ieviest plānoto jauniešu darbaudzināšanas
tīklu un koordinēt to ar izglītības iestādēm un
vietējā līmeņa ieinteresētajām personām, lai
paaugstinātu iesaistīšanās līmeni. Pārskatīt
sabiedrisko darbu shēmu nolūkā novērtēt tās
efektivitāti attiecībā uz to, lai palīdzētu
cilvēkiem atrast turpmāku darbavietu, un vēl vairāk
stiprināt tās aktivizēšanas aspektus. Apsvērt tā
laikposma pagarināšanu, kurā ir tiesības saņemt
bezdarbnieka pabalstu, ņemot vērā laiku, kas vidēji ir
nepieciešams jauna darba atrašanai, un saikni ar aktivizēšanas
pasākumiem. Uzlabot sociālās palīdzības
adekvātumu un segumu, vienlaikus stiprinot saikni ar aktivizēšanu.
Lai mazinātu nabadzību, īstenot racionālus un
integrētus politikas pasākumus nolūkā ievērojami mazināt
nabadzību, jo īpaši bērnu un romu vidū.
5.           Stabilizēt
regulējumu un veicināt konkurenci tirgū, cita starpā
novēršot šķēršļus pakalpojumu nozarē. Veikt
vērienīgākus pasākumus, lai palielinātu konkurenci un
pārredzamību publiskajos iepirkumos, tostarp ieviest e-publisko
iepirkumu, un turpināt korupcijas un vispārējā
administratīvā sloga mazināšanu.
6.           Īstenot valsts
stratēģiju attiecībā uz mācību
priekšlaicīgas pārtraukšanas novēršanu, galveno uzmanību
pievēršot mācību priekšlaicīgai pārtraukšanai profesionālajā
izglītībā un apmācībā. Ieviest sistemātisku
pieeju izglītības segregācijas mazināšanai un veicināt
iekļaujošu vispārējo izglītību nelabvēlīgā
situācijā esošām grupām, jo īpaši romiem.
Atbalstīt pāreju starp dažādiem izglītības posmiem un
pāreju uz darba tirgu un cieši uzraudzīt profesionālās
apmācības reformas īstenošanu. Īstenot augstākās
izglītības reformu, lai palielinātu studentu, jo īpaši
nelabvēlīgā situācijā esošu studentu, skaitu.
7.           Pārskatīt
enerģijas cenu regulējuma ietekmi uz stimuliem veikt
ieguldījumus un uz konkurenci elektroenerģijas un gāzes tirgos.
Veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu valsts regulatora
autonomiju attiecībā uz tīkla tarifu un nosacījumu
ieviešanu. Veikt pasākumus, lai palielinātu energoefektivitāti,
jo īpaši mājokļu nozarē. Vēl vairāk uzlabot
transporta sistēmas ilgtspējību, cita starpā samazinot
pamatdarbības izmaksas un pārskatot transporta nozares valsts
uzņēmumu tarifu sistēmu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2014) 418 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 un
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 85 final.
[8]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Komisijas Ieteikums (2005. gada 18. maijs) par likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               21.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 276/54

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2005. gada 18. maijs)
   par likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2005/737/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 211. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2004. gada aprīlī ir pieņēmusi paziņojumu par autortiesību un blakustiesību pārvaldījumu iekšējā tirgū.

               (2)

               Eiropas Parlaments 2004. gada 15. janvāra ziņojumā (1) ir konstatējis, ka tiesību īpašniekiem būtu jābūt iespējai izmantot autortiesību un blakustiesību aizsardzību visur, kur šādas tiesības ir noteiktas, neatkarīgi no valstu robežām vai izmantošanas veidiem visu šo tiesību spēkā esības termiņu.

               (3)

               Eiropas Parlaments turklāt ir uzsvēris, ka jebkurai Kopienas rīcībai attiecībā uz autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu jāstiprina mākslinieku, tostarp rakstnieku un mūziķu pārliecība par to, ka šo personu radošo darbu izmantošana visā Eiropā tiks finansiāli atlīdzināta (2).

               (4)

               Jaunu tehnoloģu rezultātā ir parādījusies tāda jauna komerclietotāju paaudze, kura tiešsaistē izmanto muzikālus darbus un citus autortiesību objektus. Likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu nodrošināšana ir saistīta ar virkni autortiesību un blakustiesību pārvaldījumu.

               (5)

               Viena minēto tiesību kategorija ir ekskluzīvās reproducēšanas tiesības, kas attiecas uz visiem atveidojumiem, kas veikti, izplatot muzikālu darbu tiešsaistē. Citas tiesību kategorijas ir tiesības uz muzikālu darbu publisku izziņošanu, tiesības uz taisnīgu autoratlīdzību par cita tiesību objekta publisku izziņošanu un ekskluzīvās tiesības padarīt pieejamu muzikālu darbu vai citu autortiesību objektu.

               (6)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvu 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (3) un Padomes 1992. gada 19. novembra Direktīvu 92/100/EK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā (4), ir vajadzīga licence attiecībā uz visām tiesībām tiešsaistē izmantot muzikālus darbus. Šīs tiesības var īstenot kolektīvo tiesību pārstāvji, kas kā aģenti sniedz tiesību īpašniekiem zināmus pārvaldības pakalpojumus, vai persona, kura ir autortiesību īpašnieks.

               (7)

               Licencēšanu, kas dod tiesības veikt darbības tiešsaistē, bieži ierobežo licences darbības teritorija, un komerclietotāji katrā dalībvalstī vienojas ar ikvienu attiecīgo kolektīvo tiesību pārvaldījuma organizāciju par visām tiesībām, kas ir saistītas ar izmantošanu tiešsaistē.

               (8)

               Muzikālu darbu tiešsaistes izmantošanas laikmetā komerclietotājiem tomēr ir vajadzīga licencēšanas politika, kas atbilst tiešsaistes vides visuresībai un attiecas uz daudzām teritorijām. Tāpēc ir lietderīgi paredzēt daudzteritoriālu licencēšanu, lai veicinātu lielāku juridisko noteiktību attiecībā uz darbību, ko veic komerclietotāji, un atbalstītu likumīgu tiešsaistes pakalpojumu attīstību, tādējādi vairojot tiesību īpašnieku ieņēmumus.

               (9)

               No brīvības sniegt kolektīvā pārvaldījuma pakalpojumus pāri valstu robežām izriet, ka tiesību īpašnieki var brīvi izvēlēties kolektīvo tiesību pārstāvi, lai pārvaldītu tiesības, kas vajadzīgas, lai sniegtu likumīgus tiešsaistes pakalpojumus visā Kopienā. No minētajām tiesībām izriet iespēja uzticēt vai nodot citam kolektīvo tiesību pārstāvim visas tiesības vai daļu šo tiesību veikt darbības tiešsaistē neatkarīgi no kolektīvo tiesību pārstāvja vai tiesību īpašnieka mītnes dalībvalsts vai valstspiederības.

               (10)

               Atbalstot efektīvu struktūru izveidi tiesību pārrobežu pārvaldījumam, ir jānodrošina, ka kolektīvo tiesību pārstāvji sasniedz augstāku racionalizācijas un caurskatāmības līmeni attiecībā uz atbilstību konkurences noteikumiem, jo īpaši ņemot vērā no digitālās vides izrietošās prasības.

               (11)

               Uz līguma vai ar likumu noteiktu līdzdalības noteikumu pamata nodibinātās saistībās starp tiesību īpašniekiem un kolektīvo tiesību pārstāvjiem jāiekļauj vismaz tiesību īpašnieku aizsardzība attiecībā uz visām tiesību kategorijām, kuras vajadzīgas, lai nodrošinātu likumīgus mūzikas tiešsaistes pakalpojumus. Būtu jābūt vienādai tiesību pārstāvju attieksmei pret tiesību īpašniekiem neatkarīgi no mītnes dalībvalsts vai valstspiederības.

               (12)

               Tiesību īpašnieku vārdā saņemtā autoratlīdzība jāsadala taisnīgi un nediskriminējot mītnes dalībvalsts, valstspiederības vai tiesību īpašnieka kategorijas dēļ. Jo īpaši autoratlīdzība, kas tiesību īpašnieku vārdā saņemta tādās dalībvalstīs, kurās tiesību īpašnieki nav pastāvīgie iedzīvotāji vai arī nav to valstspiederīgie, jāsadala pēc iespējas efektīvi un pienācīgi.

               (13)

               Papildu ieteikumiem par atbildību, tiesību īpašnieka pārstāvību kolektīvo tiesību pārstāvju lēmējiestādēs un strīdu izšķiršanu jānodrošina, ka kolektīvo tiesību pārstāvji sasniedz augstāku racionalizācijas un caurskatāmības līmeni un ka tiesību īpašnieki un komerclietotāji var izdarīt pamatotu izvēli.matojoties uz dalības kategoriju kolektīvo tiesību pārvaldījumā, nevajadzētu būt atšķirīgai attieksmei pret tiesību īpašniekiem pret rakstniekiem, komponistiem, izdevējiem, skaņu ierakstu producentiem, izpildītājiem vai citiem jābūt vienādai attieksmei.

               (14)

               Ir lietderīgi nepārtraukti novērtēt tiešsaistes mūzikas tirgus attīstību,

         IESAKA.
   Definīcijas

               1)

               Šajā ieteikumā lieto šādas definīcijas:

                           a)

                           “autortiesību un blakustiesību Kopienas līmeņa pārvaldījums likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu sniegšanai” ir šādu pakalpojumu nodrošinājums: licenču piešķiršana komerclietotājiem, tiesību pārbaude un pārraudzība, autortiesību un blakustiesību īstenošana, autoratlīdzības iekasēšana un autoratlīdzības sadalīšana tiesību īpašniekiem;

                           b)

                           “muzikāli darbi” ir visi muzikāli darbi vai citi aizsargāti šo tiesību objekti;

                           c)

                           “repertuārs” ir muzikālu darbu katalogs, ko pārvalda kolektīvo tiesību pārstāvis;

                           d)

                           “daudzteritoriāla licence” ir licence, kas attiecināma uz vairāk nekā vienas dalībvalsts teritoriju;

                           e)

                           “kolektīvo tiesību pārstāvis” ir ikviena persona, kas sniedz vairākiem tiesību īpašniekiem a) apakšpunktā izklāstītos pakalpojumus;

                           f)

                           “tiesības veikt darbības tiešsaistē” ir kāda no turpmāk minētajām tiesībām:

                                       i)

                                       ekskluzīvās reproducēšanas tiesības, kas attiecināmas uz visiem atveidojumiem, kuri paredzēti Direktīvā 2001/29/EK nemateriālu kopiju veidā un radīti, izplatot muzikālus darbus tiešsaistē;

                                       ii)

                                       tādas tiesības uz muzikāla darba publisku izziņošanu, kas paredzētas Direktīvā 2001/29/EK attiecībā uz darba izziņošanas atļauju vai aizliegumu, vai Direktīvā 92/100/EEK paredzētās tiesības uz vienādu atlīdzību par tīmekļraides, interneta radio un vienlaicīgas raidīšanas vai noteikta veida pārraides pakalpojumiem, kurus saņem, izmantojot personālo datoru vai mobilo tālruni;

                                       iii)

                                       Direktīvā 2001/29/EK paredzētās ekskluzīvās tiesības padarīt pieejamu muzikālu darbu, kas ietver tiesības sniegt pakalpojumus pēc pieprasījuma vai citus interaktīvos pakalpojumus;

                           g)

                           “tiesību īpašnieks” ir ikviena fiziska vai juridiska persona, kurai ir tiesības veikt darbības tiešsaistē;

                           h)

                           “komerclietotājs” ir ikviena persona, kura ir iesaistīta mūzikas tiešsaistes pakalpojumu nodrošināšanā un kurai ir vajadzīga tiesību īpašnieka licence, lai sniegtu likumīgus mūzikas tiešsaistes pakalpojumus;

                           i)

                           “savstarpējas pārstāvības līgums” ir jebkāds divpusējs līgums starp kolektīvo tiesību pārstāvjiem, turklāt viens kolektīvo tiesību pārstāvis piešķir otram pārstāvības tiesības attiecībā uz piešķīrēja repertuāru tās personas teritorijā, kurai piešķirtas pārstāvības tiesības.

         Vispārīga informācija

               2)

               Dalībvalstis ir aicinātas veikt vajadzīgos pasākumus, lai veicinātu likumīgu tiešsaistes pakalpojumu attīstību Kopienā, veidojot tādu autortiesību un blakustiesību reglamentējošo vidi, kura Kopienas līmenī vislabāk atbilst pārvaldījumam, sniedzot likumīgus mūzikas tiešsaistes pakalpojumus.

         Tiesību īpašnieku, kolektīvo tiesību pārstāvju un komerclietotāju saistība

               3)

               Tiesību īpašniekiem jābūt tiesīgiem uzticēt pašu izvēlētiem kolektīvo tiesību pārstāvjiem pārvaldījumu attiecībā uz jebkādām tiesībām veikt darbības tiešsaistē, lai sniegtu likumīgus mūzikas tiešsaistes pakalpojumus pašu izvēlētā teritoriālā darbības jomā neatkarīgi no kolektīvo tiesību pārstāvja vai tiesību īpašnieka mītnes dalībvalsts vai valstspiederības.

               4)

               Kolektīvo tiesību pārstāvjiem ar pienācīgu rūpību jāattiecas pret tiesību īpašnieka interešu pārstāvību.

               5)

               Ņemot vērā licencēšanu, kas dod tiesības veikt darbības tiešsaistē, tiesību īpašnieku un kolektīvo tiesību pārstāvju savstarpējo attiecību pamatā neatkarīgi no tā, vai tos saista līgums vai ar likumu noteikti līdzdalības noteikumi, jābūt vismaz šādiem noteikumiem:

                           a)

                           tiesību īpašniekiem jābūt kompetentiem noteikt kolektīvajam pārvaldījumam nododamās tiesības veikt darbības tiešsaistē;

                           b)

                           tiesību īpašniekiem jābūt kompetentiem noteikt kolektīvo tiesību pārstāvjiem piešķirtā pilnvarojuma teritoriālo darbības jomu;

                           c)

                           tiesību īpašniekiem pēc motivēta paziņojuma ir tiesības atsaukt jebkādas tiesības veikt darbības tiešsaistē un nodot šo tiesību daudzteritoriālo pārvaldījumu citam kolektīvo tiesību pārstāvim neatkarīgi no tiesību īpašnieka vai kolektīvo tiesību pārstāvja mītnes dalībvalsts vai valstspiederības;

                           d)

                           ja tiesību īpašnieks, neierobežojot tiesību pārstāvju vidū citus sadarbības veidus, ir nodevis citam kolektīvo tiesību pārstāvim tiesību veikt darbības tiešsaistē pārvaldījumu, visiem attiecīgajiem kolektīvo tiesību pārstāvjiem jānodrošina, ka minētās tiesības veikt darbības tiešsaistē tiek atsauktas visos spēkā esošajos savstarpējās pārstāvības līgumos, kurus puses ir noslēgušas.

               6)

               Kolektīvo tiesību pārstāvjiem jāpaziņo tiesību īpašniekiem un komerclietotājiem repertuārs, kuru pārstāvji pārstāv, kā arī jāinformē par visiem savstarpējās pārstāvības līgumiem, pilnvarojumos paredzēto teritoriālo darbības jomu attiecībā uz minēto repertuāru un piemērojamām pakalpojumu cenām.

               7)

               Kolektīvo tiesību pārstāvjiem savā starpā un komerclietotājiem jāsniedz pamatots paziņojums par izmaiņām repertuārā, kuru šīs personas pārstāv.

               8)

               Komerclietotāji informē kolektīvo tiesību pārstāvjus par tādu pakalpojumu atšķirīgām pazīmēm, attiecībā uz kuriem šīs personas vēlas iegūt tiesības veikt darbības tiešsaistē.

               9)

               Kolektīvo tiesību pārstāvji uz objektīvu kritēriju pamata, nepieļaujot nekādu diskrimināciju lietotāju vidū, piešķir komerclietotājiem licences.

         Taisnīga izplatīšana un atskaitījumi

               10)

               Kolektīvo tiesību pārstāvjiem taisnīgā veidā jāsadala autoratlīdzība visiem tiesību īpašniekiem vai tiesību īpašnieku kategorijai, kuru tie pārstāv.

               11)

               Līgumos un ar likumu noteiktos dalības noteikumos, kuri reglamentē tiesību pārvaldījumu un kuri Kopienas līmenī reglamentē saistību starp kolektīvo tiesību pārstāvjiem un tiesību īpašniekiem attiecībā uz muzikālu darbu tiešsaistē, jānorāda, vai būs atskaitījumi no autoratlīdzības, kā arī šo atskaitījumu apmērs, kas sadalāms tādiem mērķiem, kuri neskar sniegtos pārvaldījuma pakalpojumus.

               12)

               Samaksājot autoratlīdzību, kolektīvo tiesību īpašniekiem jānorāda vis-à-vis visi pārstāvētie tiesību īpašnieki un atskaitījumi, kas izdarīti tādiem mērķiem, kuri neskar sniegtos pārvaldījuma pakalpojumus.

         Nediskriminācija un pārstāvība

               13)

               Pamatojoties uz līgumu vai ar likumu noteiktiem līdzdalības noteikumiem, kolektīvo tiesību pārstāvju un tiesību īpašnieku saistībai jābūt balstītai uz šādiem principiem:

                           a)

                           vienāda attieksme pret visām tiesību īpašnieku kategorijām attiecībā uz visiem sniegto pārvaldības pakalpojumu faktoriem;

                           b)

                           godīga un samērīga tiesību īpašnieku pārstāvība iekšējā lēmumu pieņemšanas procesā.

         Atbildība

               14)

               Kolektīvo tiesību pārstāvji tieši vai saskaņā ar savstarpējās pārstāvības līgumiem visiem pārstāvētajiem tiesību īpašniekiem regulāri sniedz pārskatus par visām piešķirtajām licencēm, piemērojamām pakalpojumu cenām, kā arī par saņemto un sadalīto autoratlīdzību.

         Strīdu izšķiršana

               15)

               Dalībvalstis ir aicinātas nodrošināt efektīvus strīdu izšķiršanas mehānismus, jo īpaši attiecībā uz pakalpojumu cenām, licencēšanas nosacījumiem, pārvaldījumam paredzēto tiesību noteikšanu veikt darbības tiešsaistē un šo tiesību atsaukšanu.

         Veikto darbību pārbaude

               16)

               Dalībvalstis un kolektīvo tiesību pārstāvji ir aicināti katru gadu sniegt Komisijai pārskatus par Kopienas līmenī veiktajiem pasākumiem attiecībā uz šo ieteikumu un autortiesību un blakustiesību pārvaldījumu likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu nodrošināšanai.

               17)

               Ņemot vērā šo ieteikumu, Komisija plāno pastāvīgi novērtēt mūzikas tiešsaistes pakalpojumu nozari.

               18)

               Pamatojoties uz 17. punktā minēto novērtējumu, Komisija apsvērs vajadzību pēc Kopienas līmeņa papildu pasākumiem.

         Adresāti

               19)

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm un visiem komersantiem, kuri ir iesaistīti autortiesību un blakustiesību pārvaldījumā visā Kopienā.

      Briselē, 2005. gada 18. maijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Charlie McCREEVY

      (1)  A5-0478/2003.

      (2)  Sk. 29. apsvērumu.

      (3)  OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp.

      (4)  OV L 346, 27.11.1992., 61. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/29/EK.


title: Komisijas Ieteikums ( 2008. gada 30. maijs) par riska samazināšanas pasākumiem šādām vielām: nātrija hromāts, nātrija dihromāts un 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidēndifenols (tetrabrombisfenols A) (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 2256) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               18.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 158/62

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2008. gada 30. maijs)
   par riska samazināšanas pasākumiem šādām vielām: nātrija hromāts, nātrija dihromāts un 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidēndifenols (tetrabrombisfenols A)
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 2256)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2008/454/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1993. gada 23. marta Regulu (EEK) Nr. 793/93 par esošo vielu riska faktoru novērtējumu un kontroli (1) un jo īpaši tās 11. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ņemot vērā Regulu (EEK) Nr. 793/93, novērtēšanai saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 143/97 (2) un Komisijas Regulu (EK) Nr. 2364/2000 (3) attiecīgi par prioritāro vielu trešo un ceturto sarakstu, kā paredzēts Regulā (EEK) Nr. 793/93, par prioritārām identificētas šādas vielas:

                           —

                           nātrija hromāts,

                           —

                           nātrija dihromāts,

                           —

                           2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidēndifenols (tetrabrombisfenols A).

               (2)

               Ziņotājas dalībvalstis, kas izraudzītas saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Regulu (EK) Nr. 143/97, ievērojot Komisijas 1994. gada 28. jūnija Regulu (EK) Nr. 1488/94, ar ko nosaka principus esošo vielu riska faktoru novērtēšanai attiecībā uz cilvēkiem un vidi saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 (4), ir pabeigušas riska faktoru novērtēšanas pasākumus, kas attiecas uz šo vielu kaitīgumu cilvēka organismam un videi, kā arī piedāvājušas riska samazināšanas stratēģiju.

               (3)

               Notikušas apspriedes ar Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātnisko komiteju (SCTEE) un ar Veselības un vides risku zinātnisko komiteju (SCHER), kuras sniegušas atzinumus par ziņotāju dalībvalstu veikto riska novērtējumu. Atzinumi publicēti šo zinātnisko komiteju tīmekļa vietnēs.

               (4)

               Riska novērtējuma rezultāti un papildu informācija par risku ierobežošanas stratēģijām apkopota Komisijas paziņojumā (5).

               (5)

               Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, ir lietderīgi attiecībā uz šīm vielām ieteikt konkrētus pasākumus to radītā riska samazināšanai.

               (6)

               Riska samazināšanas pasākumi, kas ieteicami strādājošajiem, jāapsver to tiesību normu kontekstā, kas attiecas uz strādājošo aizsardzību, jo tās uzskata par pietiekamām, lai līdz vajadzīgajam līmenim samazinātu ar konkrētajām vielām saistītos riska faktorus.

               (7)

               Šajā ieteikumā paredzētie riska samazināšanas pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 793/93 15. panta 1. punktu,

         AR ŠO IESAKA.
   1.   IEDAĻA
   NĀTRIJA HROMĀTS

         (CAS Nr. 7775-11-3; Einecs Nr. 231-889-5)

   Riska samazināšanas pasākumi strādājošajiem (1) un videi (2, 3, 4, 5, 6)

               1)

               Darba devējiem, kas izmanto hroma(VI) savienojumus pigmentu un krāsvielu ražošanai, metālu virsmas ķīmiskai apstrādei, galvaniskajiem pārklājumiem un par kodnēm vilnas krāsošanai, jāievēro jebkuri metodiskie norādījumi, kas izstrādāti nozarei valsts līmenī, kas balstās uz praktiskām un nesaistošām vadlīnijām, kā norādīts Padomes Direktīvas 98/24/EK (6) 12. panta 2. punktā.

               2)

               Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes atļaujās, ko izdod saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/1/EK (7), par hroma(VI) savienojumiem paredz nosacījumus, emisijas robežvērtības vai tiem ekvivalentus parametrus vai tehniskus pasākumus, lai, ņemot vērā attiecīgo iekārtu tehniskos parametrus, ģeogrāfisko atrašanās vietu un vietējos vides apstākļus, to ekspluatācija notiktu, ievērojot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus (turpmāk tekstā – LPTP).

               3)

               Dalībvalstīm stingri jāuzrauga LPTP ieviešana par hroma(VI) savienojumiem un LPTP informācijas apmaiņas satvarā jāziņo Komisijai par visām svarīgākajām ar to saistītajām izstrādēm.

               4)

               Lai vienkāršotu emisijas atļauju piešķiršanu un kontroli atbilstīgi Direktīvai 2008/1/EK, hroms(VI) jāiekļauj pastāvīgajā darba programmā par pamatnostādņu izstrādāšanu labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem (LPTP).

               5)

               Lai nodrošinātu to, ka netiek apdraudēta vide, attiecīgos gadījumos vietējās emisijas vidē jākontrolē saskaņā ar valsts noteikumiem.

               6)

               Attiecībā uz ūdenstilpnēm, kurās hroma(VI) savienojumu emisijas var radīt riskus, attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) nosaka vides kvalitātes standartus (turpmāk tekstā – EQS) un piesārņojuma samazināšanas valsts līmeņa pasākumus, lai sasniegtu EQS līdz 2015. gadam atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/60/EK (8).

         2.   IEDAĻA
   NĀTRIJA DIHROMĀTS

         (CAS Nr. 10588-01-9; Einecs Nr. 234-190-3)

   Riska samazināšanas pasākumi strādājošajiem (7) un videi (8, 9, 10, 11, 12)

               7)

               Darba devējiem, kas izmanto hroma(VI) savienojumus pigmentu un krāsvielu ražošanai, metālu virsmas ķīmiskai apstrādei, galvaniskajiem pārklājumiem un par kodnēm vilnas krāsošanai, jāievēro jebkuri metodiskie norādījumi, kas izstrādāti nozarei valsts līmenī, kas balstās uz praktiskām un nesaistošām vadlīnijām, kā norādīts Direktīvas 98/24/EK 12. panta 2. punktā.

               8)

               Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes atļaujās, ko izdod saskaņā ar Direktīvu 2008/1/EK, par hroma(VI) savienojumiem paredz nosacījumus, emisijas robežvērtības vai tiem ekvivalentus parametrus vai tehniskus pasākumus, lai, ņemot vērā attiecīgo iekārtu tehniskos parametrus, ģeogrāfisko atrašanās vietu un vietējos vides apstākļus, to ekspluatācija notiktu, ievērojot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus (LPTP).

               9)

               Dalībvalstīm stingri jāuzrauga LPTP ieviešana par hroma(VI) savienojumiem un LPTP informācijas apmaiņas satvarā jāziņo Komisijai par visām svarīgākajām ar to saistītajām izstrādēm.

               10)

               Lai vienkāršotu emisijas atļauju piešķiršanu un kontroli atbilstīgi Direktīvai 2008/1/EK, hroms(VI) jāiekļauj pastāvīgajā darba programmā par pamatnostādņu izstrādāšanu labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem (LPTP).

               11)

               Lai nodrošinātu to, ka netiek apdraudēta vide, attiecīgos gadījumos vietējās emisijas vidē jākontrolē saskaņā ar valsts noteikumiem.

               12)

               Attiecībā uz ūdenstilpnēm, kurās hroma(VI) savienojumu emisijas var radīt draudus, attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) nosaka EQS un piesārņojuma samazināšanas valsts līmeņa pasākumus, lai sasniegtu EQS līdz 2015. gadam atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Direktīvai 2000/60/EK minētos.

         3.   IEDAĻA
   2,2′,6,6′-TETRABROM-4,4′-IZOPROPILIDĒNDIFENOLS (TETRABROMBIFENOLS A)

         (CAS Nr. 79-94-7; Einecs Nr. 201-236-9)

   Vides riska samazināšanas pasākumi (13, 14)

               13)

               Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes atļaujās, ko izdod saskaņā ar Direktīvu 2008/1/EK, par TBBPA paredz nosacījumus, emisijas robežvērtības vai tiem ekvivalentus parametrus vai tehniskus pasākumus, lai, ņemot vērā attiecīgo iekārtu tehniskos parametrus, ģeogrāfisko atrašanās vietu un vietējos vides apstākļus, to ekspluatācija notiktu, ievērojot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus (LPTP).

               14)

               Lai nodrošinātu to, ka netiek apdraudēta vide, attiecīgos gadījumos vietējās TBBPA emisijas vidē jākontrolē saskaņā ar valsts noteikumiem.

         4.   IEDAĻA
   ADRESĀTI

               15)

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm un visām nozarēm, kas minētās vielas importē, ražo, transportē, glabā, sagatavo preparātu veidā vai citādi pārstrādā, izmanto, iznīcina vai reģenerē.

      Briselē, 2008. gada 30. maijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Stavros DIMAS

      (1)  OV L 84, 5.4.1993., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (2)  OV L 25, 28.1.1997., 13. lpp.

      (3)  OV L 273, 26.10.2000., 5. lpp.

      (4)  OV L 161, 29.6.1994., 3. lpp.

      (5)  OV C 152, 18.6.2008., 11. lpp.

      (6)  OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/30/EK (OV L 165, 27.6.2007., 21. lpp.).

      (7)  OV L 24, 29.1.2008., 8. lpp.

      (8)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/32/EK (OV L 81, 20.3.2008., 60. lpp.).