title: Komisijas Ieteikums (ES) 2021/2279 (2021. gada 15. decembris) par vidiskās pēdas metožu izmantošanu produktu un organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai un uzrādīšanai

text:
               30.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 471/1

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2021/2279
      (2021. gada 15. decembris)
      par vidiskās pēdas metožu izmantošanu produktu un organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai un uzrādīšanai
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 191. un 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Ticama un pareiza produktu un organizāciju vidiskā snieguma mērīšana un informēšana šo sniegumu ir būtisks elements, lai plašs dalībnieku loks varētu pieņemt ar vidi saistītus lēmumus.

                  (2)

                  Produktu vidiskās pēdas un organizāciju vidiskās pēdas metodes (turpmāk – “vidiskās pēdas metodes”) ļauj uzņēmumiem izmērīt un uzrādīt savu vidisko sniegumu un tādējādi konkurēt tirgū, pamatojoties uz uzticamu vides informāciju. Tās ietver sīki izstrādātus norādījumus par to, kā modelēt un aprēķināt produktu un organizāciju ietekmi uz vidi. Vidiskās pēdas metožu pamatā ir pastāvošā starptautiski atzītā prakse, rādītāji un noteikumi.

                  (3)

                  2013. gadā Komisija pieņēma Komisijas Ieteikumu 2013/179/ES (1) par kopīgu metožu izmantošanu produktu un organizāciju aprites cikla ekoloģisko raksturlielumu [vidiskā snieguma] mērīšanai un uzrādīšanai. Tās tiek ieteikts lietot dalībvalstīm, uzņēmumiem, privātām organizācijām un finanšu aprindām, un ieteikumam ir divi pielikumi, kurā noteiktas ierosinātās metodes.

                  (4)

                  Komisija izveidoja sistēmu vidiskās pēdas metožu turpmākai izstrādei, izmēģinājuma posmā piedaloties plašam ieinteresēto personu lokam, tostarp nozarei, un jo īpaši MVU.

                  (5)

                  Izmēģinājuma posmā, kas ilga no 2013. līdz 2018. gadam, tika izmēģināta konkrētu produktu noteikumu (produktu vidiskās pēdas kategoriju noteikumi – PVPKN) un konkrētu nozaru noteikumu (organizāciju vidiskās pēdas nozaru noteikumi – OVPNN) izstrāde, kurā aktīvi piedalījās ieinteresētās personas; galīgajā redakcijā tika sagatavoti 19 PVPKN un 2 OVPNN.

                  (6)

                  Tika arī atjaunināti vairāki vidiskās pēdas metožu tehniskie aspekti, piemēram, šādi: 1) būtiskuma principa piemērošana (“rīkoties tur, kur tas ir svarīgi”); 2) tāda etalonrādītāja noteikšana, kas atbilst tirgus vidusmēra produkta, kuru dēvē arī par reprezentatīvo produktu/organizāciju, vidiskās pēdas profilam; 3) vienošanās par klimata pārmaiņu, elektroenerģijas, transporta, infrastruktūras un aprīkojuma, iepakojuma, aprites cikla beigu un lauksaimniecības galveno aspektu modelēšanu; 4) normalizācijas un svēruma iekļaušana; 5) pamatnostādnes par to, kā iekļaut bioloģisko daudzveidību kā papildu vides informāciju; 6) dažu ietekmes novērtēšanas metožu uzlabošana, īpašu uzmanību pievēršot ar toksicitāti saistītām metodēm (toksicitāte cilvēkiem – vēzi izraisošas sekas; toksicitāte cilvēkiem – vēzi neizraisošas sekas; ekotoksiskums, saldūdens, ūdens izmantošana, zemes izmantošana, resursi un cietās daļiņas); 7) raksturošanas faktoru noteikšana, pamatojoties uz REACH datiem; 8) norādījumi par vidiskajai pēdai atbilstošām datu kopām.

                  (7)

                  Izmēģinājuma posma rezultāti tika izklāstīti Komisijas dienestu 2019. gada darba dokumentā “Ilgtspējīgi produkti aprites ekonomikā. Ceļā uz ES produktu politikas satvara ieguldījumu aprites ekonomikā” (2). Tajā pašā Komisijas dienestu darba dokumentā bija arī norādīti vidiskās pēdas metožu iespējamie lietojumi politikas izstrādē ES līmenī. Kopš 2019. gada un pēc rūpniecības nozarei adresēta uzaicinājuma paust ieinteresētību Komisija turpināja izstrādāt jaunus produktu vidiskās pēdas kategoriju noteikumus.

                  (8)

                  Padomes 2019. gada oktobra secinājumos (3) atzinīgi vērtēta ES vidiskās pēdas metodikas izmēģināšana un visas iniciatīvas, kuru mērķis ir atbalstīt vidiskās ietekmes uzrādīšanu, pamatojoties uz vidiskās pēdas izmēģinājuma projektu.

                  (9)

                  Eiropas zaļā kursa (4) mērķis ir mobilizēt rūpniecības nozares tīrai aprites ekonomikai, un tajā uzsvērts, ka, lai pircēji varētu pieņemt ilgtspējīgākus lēmumus un lai mazinātu zaļmaldināšanas riskus, ir vajadzīga uzticama, salīdzināma un pārbaudāma informācija.

                  (10)

                  Paziņojumā “Jauns aprites ekonomikas rīcības plāns. Par tīrāku un konkurētspējīgāku Eiropu” (5) Komisija uzsvēra, ka uzņēmumiem būtu jāpamato savi vidiskie apgalvojumi, izmantojot produktu un organizāciju vidiskās pēdas metodes, un apņēmās pārbaudīt šo metožu integrēšanu ES ekomarķējumā.

                  (11)

                  Paziņojumā “Jaunā patērētāju tiesību aizsardzības programma. Patērētāju noturības stiprināšana, lai panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos” (6) ir norādīts, ka brīvprātīgas korporatīvās rīcības veicināšanas nolūkā Komisija plāno sadarboties ar uzņēmējiem, lai sekmētu to brīvprātīgu apņemšanos atklāt patērētājiem uzņēmuma vides [vidiskās] pēdas nospiedumu, uzlabot savu ilgtspēju un samazināt ietekmi uz vidi.

                  (12)

                  Padomes 2020. gada decembra secinājumos ir atzīmēts, ka produktu vidiskās pēdas metodei ir potenciāls būt par vienu no pamatā esošajām metodoloģijām dažādiem produktu politikas rīkiem ES un par ilgtspējīgu produktu satvaru, ņemot vērā arī citas piemērotas metodoloģijas.

                  (13)

                  Vidiskās pēdas metožu izmantošana jau ir paredzēta saistībā ar ES politiku un tiesību aktiem, piemēram, Taksonomijas regulu (7), Ilgtspējīgu akumulatoru iniciatīvu (8) un zaļā patēriņa solījumu (9).

                  (14)

                  Ņemot vērā šīs norises, Komisijas Ieteikums 2013/179/ES būtu jāatjaunina, lai integrētu izmēģinājuma posma tehniskās norises, jo īpaši kategoriju un nozaru noteikumu izstrādi, tādējādi nodrošinot stabilu pamatu politikas turpmākai izstrādei un īstenošanai. Tam būtu jāatvieglo uzņēmumiem aprēķināt to vidisko sniegumu, pamatojoties uz uzticamu, pārbaudāmu un salīdzināmu informāciju, un citiem dalībniekiem (piemēram, valstu pārvaldes iestādēm, NVO, darījumu partneriem) piekļūt šādai informācijai. Tam būtu arī jāveicina ES Vidiskās pēdas datubāzes attīstība.

                  (15)

                  MVU var trūkt zinātības un resursu, lai apmierinātu vajadzības pēc informācijas par aprites cikla vidisko sniegumu. Tāpēc atbalsts MVU būtu jāsniedz ne tikai Komisijai, bet arī dalībvalstīm un nozaru apvienībām.

                  (16)

                  Rodoties jaunām, starptautiski saskaņotām pieejām, paredzams, ka vidiskās pēdas metodes tiks atjauninātas, lai tajās iekļautu jaunus rādītājus vai modelēšanas noteikumus. Šie aspekti tiek apspriesti Komisijas ekspertu grupā par Vidiskās pēdas tehnisko konsultatīvo padomi. Piemēram, patlaban tiek apsvērta ietekme, kas saistīta ar bioloģisko daudzveidību.

                  (17)

                  Kā paziņots jaunajā Aprites ekonomikas rīcības plānā, Komisija izpētīs tiesiskā regulējuma izstrādi oglekļa piesaistes sertificēšanai, pamatojoties uz stingru un pārredzamu oglekļa uzskaiti, lai pārraudzītu oglekļa piesaisti un verificētu tās autentiskumu. Minētais regulējums tiks izstrādāts savstarpējā sinerģijā un saskaņotībā ar vidiskās pēdas metodi un nepieciešamības gadījumā tiks atspoguļots šā ieteikuma turpmākos atjauninājumos.

                  (18)

                  Lai gan šis ieteikums gan ir vērsts uz ietekmi uz vidi, taču globālajā kontekstā aizvien nozīmīgāka loma ir bažām, kas saistītas ar ekonomisko un sociālo ietekmi, tostarp nodarbinātības prakses ietekmi. Komisija turpinās cieši sekot līdzi šīm norisēm, kā arī metodēm, ko izmanto, lai analizētu, kā tie produkti, ko patērē ES, kam ir ilgtermiņa ietekme visā piegādes ķēdē trešās valstīs, ietekmē vidisko, sociālo un ekonomisko piegādes ķēdi.

                  (19)

                  Ar šo ieteikumu būtu jāaizstāj Komisijas Ieteikums 2013/179/ES,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1.   MĒRĶIS UN DARBĪBAS JOMA

                  1.1.

                  Šis ieteikums veicina vidiskās pēdas metožu izmantošanu attiecīgajās politikas nostādnēs un shēmās, kas saistītas ar visu veidu produktu (gan preču, gan pakalpojumu) un organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanu un/vai uzrādīšanu.

                  1.2.

                  Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm un privātām un publiskām organizācijām, kas mēra vai plāno mērīt sava produkta vai organizācijas aprites cikla vidisko sniegumu un/vai informāciju par aprites cikla vidisko sniegumu uzrāda vai plāno uzrādīt kādai privātai, publiskai un pilsoniskās sabiedrības ieinteresētajai personai ES.

                  1.3.

                  Šis ieteikums neattiecas uz tādu obligātu ES tiesību aktu īstenošanu, kuri paredz īpašu metodiku produktu vai organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma aprēķināšanai. Tomēr uz šo ieteikumu var atsaukties ES tiesību aktos vai politikā kā uz metodi produktu vai organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma aprēķināšanai.

            2.   DEFINĪCIJAS

      Šajā ieteikumā piemēro turpmāk minētās definīcijas.

                  a)

                  Produkta vidiskās pēdas (turpmāk “PVP”) metode – vispārīga metode, ar ko mēra un uzrāda produkta potenciālo aprites cikla ietekmi uz vidi, kā noteikts I pielikumā.

                  b)

                  Organizācijas vidiskās pēdas (turpmāk “OVP”) metode – vispārīga metode, ar ko mēra un uzrāda organizācijas potenciālo aprites cikla ietekmi uz vidi, kā noteikts III pielikumā.

                  c)

                  Produkta vidiskā pēda – rezultāts produkta vidiskās pēdas izpētei uz produkta vidiskās pēdas metodes pamata.

                  d)

                  Organizācijas vidiskā pēda – rezultāts organizācijas vidiskās pēdas izpētei uz organizācijas vidiskās pēdas metodes pamata.

                  e)

                  Produktu vidiskās pēdas kategoriju noteikumi (turpmāk “PVPKN”) – uz aprites ciklu balstīti tādi noteikumi par konkrētu produktu kategoriju, kas papildina PVP pētījumu vispārējos metodiskos norādījumus, nodrošinot papildu specifikāciju konkrētas produktu kategorijas līmenī. Ja pastāv PVPKN, tas būtu jāizmanto pie konkrētās produktu kategorijas piederoša produkta vidiskās pēdas aprēķināšanai.

                  f)

                  Organizācijas vidiskās pēdas nozares noteikumi (turpmāk “OVPNN”) – uz aprites ciklu balstīti tādi noteikumi par konkrētu nozari, kuri papildina OVP pētījumu vispārējos metodiskos norādījumus, nodrošinot papildu specifikācijas konkrētas nozares līmenī. Ja pastāv OVPNN, tas būtu jāizmanto pie konkrētās nozares piederošas organizācijas vidiskās pēdas aprēķināšanai.

                  g)

                  Aprites cikla vidiskais sniegums – potenciālā vidiskā snieguma kvantitatīvs mērījums, kurā ņemti vērā produkta vai organizācijas visi attiecīgā aprites cikla posmi no piegādes ķēdes viedokļa.

                  h)

                  Aprites cikla vidiskā snieguma uzrādīšana – informācijas par aprites cikla vidisko sniegumu izpaušana, arī darījumdarbības partneriem, ieguldītājiem, publiskām iestādēm vai patērētājiem.

                  i)

                  Organizācija – uzņēmējsabiedrība, korporācija, uzņēmums, iestāde vai kāda to daļa vai apvienība, kas ir vai nav reģistrēta, kas ir publiska vai privāta un kam ir noteiktas funkcijas un atsevišķa vadība.

                  j)

                  Shēma – ienesīga vai bezpeļņas iniciatīva, ko uzņemas privāti uzņēmumi vai to apvienība, publiskā un privātā sektora partnerība, valstiskas vai nevalstiskas organizācijas un kas prasa aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanu vai uzrādīšanu.

                  k)

                  Nozares apvienība – organizācija, kas pārstāv privātus uzņēmumus, kuri ir attiecīgās organizācijas locekļi, vai privātus uzņēmumus, kas pieder pie nozares vietējā, reģionālā, valsts vai starptautiskā līmenī.

                  l)

                  Finanšu kopiena – visi dalībnieki, kas sniedz finanšu pakalpojumus (to vidū finansiālas konsultācijas), arī bankas, ieguldītāji un apdrošināšanas sabiedrības.

            3.   PVP UN OVP METOŽU IZMANTOŠANA DALĪBVALSTU POLITIKĀ

      Dalībvalstīm būtu jārīkojas šādi.

                  3.1.

                  Jāizmanto PVP metode vai OVP metode un saistītie PVPKN un OVPNN brīvprātīgā politikā, kas saistīta ar produktu vai attiecīgi organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanu vai uzrādīšanu, vienlaikus nodrošinot, ka šāda politika nerada šķēršļus brīvai preču apritei ES.

                  3.2.

                  Tāda informācija vai apgalvojumi par aprites cikla vidisko sniegumu, kuru iegūšanai ir izmantota PVP metode vai OVP metode un saistītie PVPKN un OVPNN, jāatzīst par derīgiem attiecīgās valstu shēmās, kurās iesaistīta produktu vai organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšana vai uzrādīšana.

                  3.3.

                  Pamatojoties uz prasībām, kas noteiktas vidiskajai pēdai atbilstošām datu kopām, jāveic pasākumi, lai palielinātu augsti kvalitatīvu aprites cikla datu pieejamību, ieviešot darbības, lai izstrādātu, pārskatītu un darītu pieejamas valsts datubāzes, un veicinot esošo valsts datubāzu aizpildīšanu. Jānodrošina saskaņotība starp dažādajām datubāzēm.

                  3.4.

                  Jāatbalsta Komisijas centieni augstas kvalitātes VP prasībām atbilstošu datu kopu pieejamības jomā.

                  3.5.

                  Jāsniedz palīdzība un jānodrošina instrumenti MVU, lai tie varētu izmērīt, novērtēt un uzlabot savu produktu vai organizācijas aprites cikla vidisko sniegumu, pamatojoties uz PVP vai OVP metodi, uz PVPKN un OVPNN. To darot, iestādēm būtu jāizvairās no esošo rīku dublēšanās, ja tie ir atbilstoši mērķim.

                  3.6.

                  Jāveicina attiecīgi OVP metodes un saistīto OVPNN izmantošana publisku organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai vai uzrādīšanai.

                  3.7.

                  Jāveicina un jāatbalsta PVP un OVP metožu izmantošana starptautiskā līmenī, arī daudzpusējos forumos vai saistībā ar shēmām aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai vai uzrādīšanai. To darot, iestādēm būtu jāapsver iespēja sniegt palīdzību un nodrošināt rīkus MVU ES partnervalstīs jebkādu to ražoto starppatēriņa preču vai pusfabrikātu aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai un uzlabošanai.

            4.   PVP UN OVP METOŽU IZMANTOŠANA UZŅĒMUMOS UN CITĀS PRIVĀTĀS ORGANIZĀCIJĀS

      Uzņēmumiem un citām privātām organizācijām, kas nolemj savu produktu vai organizācijas aprites cikla vidisko sniegumu mērīt vai uzrādīt, būtu:

                  4.1.

                  Jāizmanto PVP metode un OVP metode, un saistītie PVPKN un OVPNN savu produktu vai organizācijas aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai vai uzrādīšanai.

                  4.2.

                  Jāsniedz ieguldījums publisko datubāzu pārskatīšanā un to aizpildīšanā ar augstas kvalitātes aprites cikla datiem saskaņā ar prasībām par vidiskajai pēdai atbilstošām datu kopām. Jāatbalsta Komisijas centieni augstas kvalitātes VP prasībām atbilstošu datu kopu pieejamības jomā.

                  4.3.

                  Jāapsver iespēja atbalstīt uzņēmumus, jo īpaši MVU, to piegādes ķēdēs, lai tie sniegtu uz PVP un OVP vai PVPKN un OVPNN balstītu informāciju un uzlabotu savu organizāciju un produktu aprites cikla vidisko sniegumu.

            Nozares apvienībām būtu jārīkojas šādi.

                  4.4.

                  Jāveicina PVP metodes un OVP metodes, un saistīto PVPKN un OVPNN izmantošana to dalībnieku vidū.

                  4.5.

                  Jāsniedz ieguldījums publisko datubāzu pārskatīšanā un to aizpildīšanā ar augstas kvalitātes aprites cikla datiem saskaņā ar prasībām par vidiskajai pēdai atbilstošām datu kopām. Jāatbalsta Komisijas centieni augstas kvalitātes VP prasībām atbilstošu datu kopu pieejamības jomā.

                  4.6.

                  Jānodrošina vienkāršoti aprēķina rīki un zināšanas dalībniekiem, kas ir MVU, lai tie varētu aprēķināt savu produktu vai organizācijas aprites cikla vidisko sniegumu, balstoties uz PVP metodi vai OVP metodi un saistītajiem PVPKN un OVPNN.

                  4.7.

                  Jāveicina un jāatbalsta PVP un OVP metožu izmantošana starptautiskā līmenī, arī daudzpusējos forumos vai saistībā ar shēmām aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai vai uzrādīšanai.

            5.   PVP UN OVP METOŽU UN SAISTĪTO PVPKN UN OVPNN IZMANTOŠANA SHĒMĀS, KAS SAISTĪTAS AR APRITES CIKLA VIDISKĀ SNIEGUMA MĒRĪŠANU VAI UZRĀDĪŠANU

                  5.1.

                  Shēmās, kas saistītas ar aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanu vai uzrādīšanu, kā atsauces metode produktu un organizāciju aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai vai uzrādīšanai būtu jāizmanto PVP metode un OVP metode, un saistītie PVPKN/OVPNN.

            6.   PVP UN OVP METOŽU UN SAISTĪTO PVPKN UN OVPNN IZMANTOŠANA FINANŠU KOPIENĀ

      Finanšu kopienas locekļiem attiecīgos gadījumos būtu jārīkojas šādi.

                  6.1.

                  Jāveicina aprites cikla vidiskā snieguma informācijas, kas aprēķināta, pamatojoties uz PVP vai OVP metodi un saistītajiem PVPKN un OVPNN, izmantošana ar aprites cikla vidisko sniegumu saistītā finansiālā riska novērtēšanā.

                  6.2.

                  Jāveicina uz OVP pētījumiem balstītas informācijas izmantošana novērtējumā par ilgtspējas indeksu vides komponenta veiktspējas līmeņiem.

                  6.3.

                  Jāveicina un jāatbalsta PVP un OVP metožu izmantošana starptautiskā līmenī, arī daudzpusējos forumos vai saistībā ar shēmām aprites cikla vidiskā snieguma mērīšanai vai uzrādīšanai.

            7.   VERIFIKĀCIJA

                  7.1.

                  Ja PVP un OVP pētījumus dara zināmus trešām personām, pētījumi būtu jāverificē saskaņā ar PVP un OVP metožu prasībām un visām konkrētajām norādēm, kas sniegtas PVPKN un OVPNN.

            8.   ZIŅOŠANA PAR IETEIKUMA ĪSTENOŠANU

                  8.1.

                  Dalībvalstis tiek aicinātas reizi gadā informēt Komisiju par pasākumiem, kas veikti saistībā ar šo ieteikumu. Pirmoreiz informācija būtu jānosūta vienu gadu pēc šā ieteikuma pieņemšanas. Nosūtītajā informācijā būtu jāietver šādas ziņas:

                              a)

                              kā PVP metode un OVP metode, un saistītie PVPKN/OVPNN tiek izmantoti politikas iniciatīvā(-ās);

                              b)

                              iniciatīvas aptverto produktu un organizāciju skaits;

                              c)

                              stimuli, kas saistīti ar aprites cikla vidisko sniegumu;

                              d)

                              iniciatīvas, kas saistītas ar augsti kvalitatīvu aprites cikla datu izstrādi;

                              e)

                              kāda palīdzība sniegta MVU aprites cikla vides informācijas sniegšanā un to aprites cikla vidiskā snieguma uzlabošanā;

                              f)

                              iespējamās problēmas vai trūkumi, kas identificēti metožu izmantošanā.

            9.   IEPRIEKŠĒJĀ IETEIKUMA ATCELŠANA

      Ar šo atceļ Komisijas Ieteikumu 2013/179/ES. Atsauces uz atcelto ieteikumu uzskata par atsaucēm uz šo ieteikumu.

         Briselē, 2021. gada 15. decembrī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Virginijus SINKEVIČIUS

         (1)  Komisijas Ieteikums 2013/179/ES (2013. gada 9. aprīlis) par kopīgu metožu izmantošanu produktu un organizāciju aprites cikla ekoloģisko raksturlielumu [vidiskā snieguma] mērīšanai un uzrādīšanai (OV L 124, 4.5.2013., 1. lpp.).

         (2)  SWD(2019) 91 final.

         (3)  https://www.consilium.europa.eu/media/40928/st12791-en19.pdf

         (4)  COM(2019) 640 final.

         (5)  COM(2020) 98 final.

         (6)  COM(2020) 696 final.

         (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/852 (2020. gada 18. jūnijs) par regulējuma izveidi ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai un ar kuru groza Regulu (ES) 2019/2088 (OV L 198, 22.6.2020., 13. lpp.).

         (8)  COM(2020) 798 final.

         (9)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf.


title: Padomes Ieteikums (ES) 2022/66 (2022. gada 17. janvāris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu

text:
                  18.1.2022

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 11/52

         PADOMES IETEIKUMS (ES) 2022/66
         (2022. gada 17. janvāris),
         ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un e) apakšpunktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2020. gada 30. jūnijā pieņēma Ieteikumu par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (1) (“Padomes ieteikums”).

                     (2)

                     Kopš tā laika Padome ir pieņēmusi Ieteikumus (ES) 2020/1052 (2), (ES) 2020/1144 (3), (ES) 2020/1186 (4), (ES) 2020/1551 (5), (ES) 2020/2169 (6), (ES) 2021/89 (7), (ES) 2021/132 (8), (ES) 2021/767 (9), (ES) 2021/892 (10), (ES) 2021/992 (11), (ES) 2021/1085 (12), (ES) 2021/1170 (13), (ES) 2021/1346 (14), (ES) 2021/1459 (15), (ES) 2021/1712 (16), (ES) 2021/1782 (17), (ES) 2021/1896 (18), (ES) 2021/1945 (19), (ES) 2021/2022 (20) un (ES) 2021/2150 (21), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu.

                     (3)

                     Padome 2021. gada 20. maijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2021/816, ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (22), lai atjauninātu kritērijus, kas tiek izmantoti nolūkā novērtēt to, vai nebūtiski ceļojumi no trešām valstīm ir droši un būtu jāatļauj.

                     (4)

                     Padomes ieteikums paredz, ka dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 1. jūlija, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz Padomes ieteikuma I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem. Reizi divās nedēļās Padomei I pielikumā minētais trešo valstu saraksts būtu jāpārskata un vajadzības gadījumā jāatjaunina, vispirms veicot vispārēju izvērtējumu, balstoties uz Padomes ieteikumā minēto metodiku, kritērijiem un informāciju, un pēc rūpīgas konsultēšanās ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem.

                     (5)

                     Kopš tā laika Padomē ir notikušas diskusijas, rūpīgi konsultējoties ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem, par Padomes ieteikuma I pielikumā iekļautā trešo valstu saraksta pārskatīšanu un piemērojot kritērijus un metodiku, kas noteikti Padomes Ieteikumā, kurā grozījumi izdarīti ar Ieteikumu (ES) 2021/816. Šo diskusiju rezultātā būtu jāgroza I pielikumā iekļautais trešo valstu saraksts. Konkrēti, no saraksta būtu jāsvītro Argentīna, Austrālija un Kanāda.

                     (6)

                     Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot ar 2022. gada 17. janvāri, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu, īpašās pārvaldes apgabalu un citu administratīvi teritoriālo vienību iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes ieteikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.

                     (7)

                     Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD, Dānija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis ieteikums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo ieteikumu, izlemj, vai tā šo ieteikumu ieviesīs.

                     (8)

                     Šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (23); tādēļ Īrija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Īrijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                     (9)

                     Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (24) 1. panta A punktā.

                     (10)

                     Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (25) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (26) 3. pantu.

                     (11)

                     Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (27) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Lēmuma 2011/350/ES (28) 3. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
         Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu, kas grozīts ar Ieteikumiem (ES) 2020/1052, (ES) 2020/1144, (ES) 2020/1186, (ES) 2020/1551, (ES) 2020/2169, (ES) 2021/89, (ES) 2021/132, (ES) 2021/767, (ES) 2021/816, (ES) 2021/892, (ES) 2021/992, (ES) 2021/1085, (ES) 2021/1170, (ES) 2021/1346, (ES) 2021/1459, (ES) 2021/1712, (ES) 2021/1782, (ES) 2021/1896, (ES) 2021/1945, (ES) 2021/2022 un (ES) 2021/2150, groza šādi:

                     1)

                     ieteikuma 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

                                 “1.

                                 Dalībvalstīm, sākot ar 2022. gada 17. janvāri, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem.”;

                     2)

                     ieteikuma I pielikumu aizstāj ar šādu:

                           “I PIELIKUMS
                           Trešās valstis, īpašās pārvaldes apgabali un citas administratīvi teritoriālās vienības, kuru iedzīvotāji nebūtu jāskar pagaidu ierobežojumam pie ārējām robežām nebūtiskiem ceļojumiem uz ES:
                           I.   VALSTIS

                                       1.

                                       BAHREINA

                                       2.

                                       ČĪLE

                                       3.

                                       KOLUMBIJA

                                       4.

                                       INDONĒZIJA

                                       5.

                                       KUVEITA

                                       6.

                                       JAUNZĒLANDE

                                       7.

                                       PERU

                                       8.

                                       KATARA

                                       9.

                                       RUANDA

                                       10.

                                       SAŪDA ARĀBIJA

                                       11.

                                       DIENVIDKOREJA

                                       12.

                                       APVIENOTIE ARĀBU EMIRĀTI

                                       13.

                                       URUGVAJA

                                       14.

                                       ĶĪNA (*1)

                                 II.   ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS ĪPAŠĀS PĀRVALDES APGABALI

                           Honkongas Īpašās Pārvaldes Apgabals
                           Makao Īpašās Pārvaldes Apgabals
                           III.   ADMINISTRATĪVI TERITORIĀLĀS VIENĪBAS, KO VISMAZ VIENA DALĪBVALSTS NEATZĪST PAR VALSTĪM

                           Taivāna

                        (*1)  Ja tiek apstiprināta savstarpība."

            Briselē, 2022. gada 17. janvārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               J. DENORMANDIE

            (1)  OV L 208 I, 1.7.2020., 1. lpp.

            (2)  OV L 230, 17.7.2020., 26. lpp.

            (3)  OV L 248, 31.7.2020., 26. lpp.

            (4)  OV L 261, 11.8.2020., 83. lpp.

            (5)  OV L 354, 26.10.2020., 19. lpp.

            (6)  OV L 431, 21.12.2020., 75. lpp.

            (7)  OV L 33, 29.1.2021., 1. lpp.

            (8)  OV L 41, 4.2.2021., 1. lpp.

            (9)  OV L 165 I, 11.5.2021., 66. lpp.

            (10)  OV L 198, 4.6.2021., 1. lpp.

            (11)  OV L 221, 21.6.2021., 12. lpp.

            (12)  OV L 235, 2.7.2021., 27. lpp.

            (13)  OV L 255, 16.7.2021., 3. lpp.

            (14)  OV L 306, 31.8.2021., 4. lpp.

            (15)  OV L 320, 10.9.2021., 1. lpp.

            (16)  OV L 341, 24.9.2021., 1. lpp.

            (17)  OV L 360, 11.10.2021., 128. lpp.

            (18)  OV L 388, 3.11.2021., 1. lpp.

            (19)  OV L 397, 10.11.2021., 28. lpp.

            (20)  OV L 413, 19.11.2021., 37. lpp.

            (21)  OV L 434, 6.12.2021., 8. lpp.

            (22)  OV L 182, 21.5.2021., 1. lpp.

            (23)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

            (24)  OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.

            (25)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

            (26)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.).

            (27)  OV L 160, 18.6.2011., 21. lpp.

            (28)  Padomes Lēmums 2011/350/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā saistībā ar kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām un personu pārvietošanos (OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.).


title: Padomes Ieteikums (ES) 2022/107 (2022. gada 25. janvāris) par koordinētu pieeju drošas brīvas pārvietošanās atvieglošanai Covid-19 pandēmijas laikā un ar ko aizstāj Ieteikumu (ES) 2020/1475 (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 18/110

      PADOMES IETEIKUMS (ES) 2022/107
      (2022. gada 25. janvāris)
      par koordinētu pieeju drošas brīvas pārvietošanās atvieglošanai Covid-19 pandēmijas laikā un ar ko aizstāj Ieteikumu (ES) 2020/1475
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 21. panta 2. punktu, 168. panta 6. punktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Savienības pilsonība ikvienam Savienības pilsonim dod tiesības brīvi pārvietoties.

                  (2)

                  Saskaņā ar Līguma 21. panta 1. punktu ikvienam Savienības pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs, ievērojot Līgumos un to īstenošanai pieņemtajos pasākumos noteiktos ierobežojumus un nosacījumus. Minēto tiesību īstenošanu reglamentē ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/38/EK (1). Pārvietošanās un uzturēšanās brīvība ir paredzēta arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (“Harta”) 45. pantā. Tā kā Savienības rīcība izrādās nepieciešama, lai sasniegtu Līguma 21. pantā noteikto mērķi, un vajadzīgās pilnvaras nav Līgumos citādi paredzētas, Padome var pieņemt noteikumus nolūkā sekmēt pārvietošanās un uzturēšanās tiesību īstenošanu.

                  (3)

                  Saskaņā ar Līguma 168. panta 1. punktu, nosakot un īstenojot visu Savienības politiku un darbības, ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis.

                  (4)

                  2020. gada 30. janvārī Pasaules Veselības organizācijas (“PVO”) ģenerāldirektors izsludināja starptautisku sabiedrības veselības ārkārtas situāciju sakarā ar to, ka jaunais koronavīruss, kas izraisa 2019. gadā atklāto koronavīrusa slimību (“Covid-19”), ir radījis uzliesmojumu pasaules mērogā. 2020. gada 11. martā PVO atzina, ka Covid-19 uzliesmojumu var raksturot kā pandēmiju.

                  (5)

                  Lai ierobežotu vīrusa izplatīšanos, dalībvalstis noteica dažādus pasākumus, no kuriem daži, piemēram, iebraukšanas ierobežojumi vai prasības pārrobežu ceļotājiem, kas izmanto tiesības brīvi pārvietoties, veikt SARS-CoV-2 infekcijas testus, ietekmēja Savienības pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā.

                  (6)

                  Tā kā Covid-19 pandēmija ir izraisījusi vēl nepieredzētu ārkārtas situāciju veselības jomā, sabiedrības veselības aizsardzība ir kļuvusi par Savienības un tās dalībvalstu galveno prioritāti. Pamatojoties uz sabiedrības veselības aizsardzību, dalībvalstis var veikt pasākumus, ar kuriem ierobežo personu brīvu pārvietošanos Savienībā. Saskaņā ar Līguma 168. panta 7. punktu par valsts veselības politikas noteikšanu, tostarp veselības aprūpes pakalpojumu un medicīniskās aprūpes organizēšanu un sniegšanu, ir atbildīgas dalībvalstis, un tādēļ tā dažādās dalībvalstīs var atšķirties. Lai gan dalībvalstis ir kompetentas lemt par piemērotākajiem pasākumiem sabiedrības veselības aizsardzībai, ir lietderīgi nodrošināt šādu pasākumu koordinēšanu, lai aizsargātu brīvas pārvietošanās tiesību īstenošanu un apkarotu nopietnus pārrobežu veselības apdraudējumus, piemēram, Covid-19.

                  (7)

                  Pieņemot un piemērojot brīvas pārvietošanās ierobežojumus, dalībvalstīm būtu jāievēro Savienības tiesību aktu principi, jo īpaši proporcionalitātes un nediskriminēšanas princips. Ar šo ieteikumu ir iecerēts atvieglot šo principu koordinētu piemērošanu pašreizējā izņēmuma situācijā, kuru radījusi Covid-19 pandēmija.

                  (8)

                  Vienpusēji pasākumi šajā jomā var radīt būtiskus traucējumus, jo uzņēmumiem un pilsoņiem tādā gadījumā ir jāizseko daudziem atšķirīgiem pasākumiem, kas strauji mainās. Situācijā, kad vīruss jau ir būtiski ietekmējis Savienības ekonomiku, tas ir īpaši kaitējoši.

                  (9)

                  Koordinētas pieejas mērķis ir novērst iekšējās robežkontroles atjaunošanu. Robežu slēgšana vai vispārēji ceļošanas aizliegumi, kā arī lidojumu, satiksmes pa sauszemi un ūdensceļiem apturēšana nav pamatota, jo mērķtiecīgāki un labāk koordinēti pasākumi, piemēram, Covid-19 sertifikāti vai testēšana, ir pietiekami efektīvi un rada mazāk traucējumu. “Zaļo joslu” sistēmai (2) vajadzētu nodrošināt pastāvīgu transporta plūsmu kustību, it īpaši nolūkā nodrošināt preču un pakalpojumu brīvu apriti, un tādējādi novērst piegādes ķēdes traucējumus.

                  (10)

                  Lai nodrošinātu labāku koordināciju starp dalībvalstīm, Padome 2020. gada 13. oktobrī pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/1475 (3). Minētajā ieteikumā tika noteikta koordinēta pieeja šādos svarīgos jautājumos: kopēju kritēriju un robežvērtību piemērošana, kad tiek lemts, vai ieviest brīvas pārvietošanās ierobežojumus, Covid-19 pārneses riska kartēšana, izmantojot saskaņotus krāsu kodus, un koordinēta pieeja pasākumiem (ja tādi tiek noteikti), kurus var atbilstoši piemērot personām, kas pārvietojas starp apgabaliem, atkarībā no pārneses riska līmeņa attiecīgajos apgabalos. 2021. gada 1. februārī Padome pieņēma Ieteikumu (ES) 2021/119 (4), ar ko grozīja Ieteikumu (ES) 2020/1475, ņemot vērā ļoti augsto pārneses līmeni sabiedrībā visā Savienībā, kas, iespējams, saistīta ar jauno SARS-CoV-2 bažas raisošo variantu palielināto pārnēsājamību.

                  (11)

                  Eiropas Parlaments un Padome 2021. gada 14. jūnijā pieņēma Regulu (ES) 2021/953 par sadarbspējīgu Covid-19 vakcinācijas, testa un pārslimošanas sertifikātu (ES digitālais Covid sertifikāts) izdošanas, verifikācijas un akceptēšanas satvaru nolūkā atvieglot brīvu pārvietošanos Covid-19 pandēmijas laikā (5). Satvars tika izveidots, lai atvieglotu ES digitālā Covid sertifikātu turētāju brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanu Covid-19 pandēmijas laikā. Minētās regulas mērķis ir arī palīdzēt atvieglot to brīvas pārvietošanās ierobežojumu pakāpenisku un koordinētu atcelšanu, kurus dalībvalstis ieviesušas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, lai ierobežotu SARS-CoV-2 izplatīšanos.

                  (12)

                  Regulu (ES) 2021/953 sāka piemērot no 2021. gada 1. jūlija. Kopš minētā datuma vakcinētām, testētām vai pārslimojušām personām ir tiesības dalībvalstī pēc vakcinācijas, testēšanas vai pārslimošanas saņemt ES digitālo Covid sertifikātu. Lai pēc iespējas labāk izmantotu ES digitālā Covid sertifikāta satvaru, Padome 2021. gada 14. jūnijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2021/961 (6), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/1475.

                  (13)

                  Kopš 2021. gada jūnija brīvu pārvietošanos Savienībā ir ietekmējušas divas svarīgas norises. Pirmkārt, ir ievērojami palielinājusies vakcinācijas aptvere, pilnas vakcinācijas kumulatīvajam tvērumam 2022. gada 10. janvārī sasniedzot vairāk nekā 68 % no visiem Savienības iedzīvotājiem (7) salīdzinājumā ar mazāk nekā 30 % laikā, kad tika pieņemti jaunākie grozījumi Ieteikumā (ES) 2020/1475 un Regula (ES) 2021/953 (8). Tādējādi ar pašlaik pieejamajām Covid-19 vakcīnām ievērojami lielāks iedzīvotāju īpatsvars ir labāk aizsargāts pret nopietnu saslimšanu un nāvi no Covid-19. Otrkārt, ir strauji progresējusi ES digitālā Covid sertifikāta ieviešana.
                  Līdz 2022. gada janvārim ES dalībvalstis ir izdevušas vairāk nekā 1 miljardu ES digitālo Covid sertifikātu. Tādējādi ES digitālais Covid sertifikāts ir plaši pieejams, uzticams un vispāratzīts instruments brīvas pārvietošanās atvieglošanai Covid-19 pandēmijas laikā. ES digitālā Covid sertifikāta satvaru izmanto ne tikai ES dalībvalstis, trīs ārpus ES esošas Eiropas Ekonomikas zonas valstis un Šveice (9), bet arī 29 citas trešās valstis un teritorijas, un paredzams, ka nākotnē tām pievienosies vēl citas trešās valstis. Tajā pašā laikā epidemioloģiskā situācija Savienībā joprojām ir problemātiska, un tas pamato tādu pasākumu saglabāšanu, kuru mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību.

                  (14)

                  Ņemot vērā šīs norises, Padomes Ieteikumā (ES) 2020/1475 izklāstītā vienotā pieeja būtu vēl vairāk jāpielāgo, kā to pieprasīja arī Eiropadome 2021. gada 22. oktobra secinājumos (10). Jo īpaši – galvenajam noteicošajam faktoram vajadzētu būt personas Covid-19 vakcinācijas, testēšanas vai pārslimošanas statusam, ko apliecina ES digitālais Covid sertifikāts. Tā kā ES digitālos Covid sertifikātus ir iespējams drošā veidā izdot, pārbaudīt un akceptēt, ceļotājiem ar derīgu ES digitālo Covid sertifikātu nevajadzētu piemērot papildu brīvas pārvietošanās ierobežojumus, piemēram, pienākumu veikt turpmākus SARS-CoV-2 infekcijas testus. Jo īpaši personām, kuras ceļo Savienības teritorijā, principā nebūtu jāpiemēro karantīna, jo tā būtiski ierobežo brīvu pārvietošanos.

                  (15)

                  Šo pieeju pamato PVO ieteikumi (11), saskaņā ar kuriem uz pilnībā vakcinētiem ceļotājiem, kā arī ceļotājiem, kuri 6 mēnešu laikā pirms ceļošanas ir pārslimojuši Covid-19, nevajadzētu attiecināt papildu ierobežojumus. Personām, kas neietilpst šajās divās kategorijās, principā vajadzētu būt iespējai ceļot, pamatojoties uz negatīvu SARS-CoV-2 infekcijas testa rezultātu.

                  (16)

                  Lai vienkāršotu brīvu pārvietošanos Savienībā, ir jāizveido vienota izpratne par nosacījumiem, kādiem būtu jāatbilst trīs veidu ES digitālajiem Covid sertifikātiem, lai tos varētu akceptēt.

                  (17)

                  Komisija 2021. gada 21. decembrī pieņēma, Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2021/2288, ar ko attiecībā uz ES digitālā Covid sertifikāta formātā izdoto vakcinācijas sertifikātu, kuri apliecina pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanu, akceptēšanas periodu groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2021/953 pielikumu (12). Ar minēto deleģēto regulu tika noteikts, ka ceļošanas nolūkā sertifikātus par pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanu akceptē tikai tad, ja kopš pēdējās minētā kursa vakcinācijas devas saņemšanas ir pagājušas ne vairāk nekā 270 dienas. Tā kā vēl nebija iespējams noteikt akceptēšanas periodu sertifikātiem par balstvakcināciju, minētajā deleģētajā regulā tika norādīts, ka šajā posmā akceptēšanas periods balstvakcinācijas sertifikātiem nebūtu jāpiemēro.

                  (18)

                  Dalībvalstīm būtu nekavējoties jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu piekļuvi vakcinācijai tām iedzīvotāju grupām, kurām iepriekš izdotie vakcinācijas sertifikāti tuvojas standarta akceptēšanas perioda beigām, pilnībā ņemot vērā vietējos lēmumus par prioritāšu noteikšanu dažādām iedzīvotāju grupām vakcinācijas izvēršanā, atbilstoši attiecīgās valsts politikai un epidemioloģiskajai situācijai.

                  (19)

                  Komisija būtu jāaicina uzraudzīt un regulāri atkārtoti izvērtēt pieeju attiecībā uz akceptēšanas periodu, lai novērtētu, vai varētu būt vajadzīgi pielāgojumi vai izmaiņas, pamatojoties uz jauniem zinātniskiem pierādījumiem, tostarp attiecībā uz to sertifikātu akceptēšanas periodu, kas izdoti pēc balstvakcinācijas devas ievadīšanas.

                  (20)

                  Lai vienkāršotu brīvu pārvietošanos Savienībā, būtu jāsaglabā testa sertifikātu standarta derīguma termiņi. Lai molekulāram nukleīnskābes amplifikācijas testam (NAAT) vajadzīgā paraugu ņemšana būtu atbilstīga, tā būtu jāveic ne agrāk kā 72 stundas pirms ierašanās. Īsāks derīguma termiņš, kas nepārsniedz 24 stundas, ir pamatots attiecībā uz ātrajiem antigēna testiem, kuri uzskaitīti I pielikumā Covid-19 ātro antigēna testu ES kopējā sarakstā, par ko vienojusies Veselības drošības komiteja (13), ņemot vērā minēto testu pieejamību.

                  (21)

                  Pēdējos pāris mēnešos ātro antigēna testu klīniskā veiktspēja ir uzlabojusies. Veselības drošības komitejas (14) izveidotā Covid-19 diagnostikas testu tehniskā darba grupa, kas ir atbildīga par ES kopīgā ātro antigēna testu saraksta uzturēšanu, 2021. gada maijā ieviesa strukturētāku, saskaņotāku un ātrāku saraksta atjaunināšanas procedūru. Turklāt tehniskā darba grupa 2021. gada 21. septembrī vienojās par papildu definīcijām un kritērijiem, kas būtu jāņem vērā attiecībā uz neatkarīgiem validācijas pētījumiem, ar kuriem novērtē Covid-19 diagnostikas ātro antigēna testu klīnisko veiktspēju. Testa sertifikātu izdošanai ES Covid digitālā sertifikāta formātā vajadzētu būt derīgiem tikai ātro antigēna testu rezultātiem, kuru pamatā ir deguna, orofaringālās un/vai nazofaringālās uztriepes paraugi. Tehniskā darba grupa vienojās izslēgt no saraksta ātros antigēna testus, kuru pamatā ir tikai alternatīvu veidu paraugi, piemēram, siekalu paraugi.
                  Turklāt sarakstā nav iekļauti ne apvienotie ātrie antigēna testi, ne ātrie antigēna paštesti, tādējādi vēl vairāk palielinot iekļauto testu veiktspējas iespējamo konsekvenci. Par kopējā saraksta septīto un jaunāko atjauninājumu Veselības drošības komiteja vienojās 2021. gada 10. novembrī. Ņemot vērā šos uzlabojumus, visām dalībvalstīm ceļošanas nolūkā būtu jāakceptē gan pēc NAAT testa, gan pēc ES kopējā sarakstā iekļauta ātrā antigēna testa izdoti testa sertifikāti.

                  (22)

                  Tā kā gūtie pierādījumi atbalsta ieteikumu, ka personām, kuras ir pārslimojušas laboratoriski apstiprinātu Covid-19 infekciju, vismaz pirmo 180 dienu laikā pēc pirmā pozitīvā NAAT testa nav vajadzīga ar ceļošanu saistīta papildu testēšana SARS-CoV-2 infekcijas noteikšanai vai ar ceļošanu saistīta pašizolācija vai karantīna; šādu pārslimošanas sertifikātu turētāji minētajā periodā arī būtu jāatbrīvo no papildu ierobežojumiem ceļošanai.

                  (23)

                  ES digitālā Covid sertifikāta sistēma sniedz iespēju automātiski piemērot validācijas noteikumus sertifikātu datu kopām, nodrošinot, ka ceļošanas noteikumi tiek piemēroti ātri, uzticami un prognozējami. Lai atvieglotu ES digitālā Covid sertifikāta validācijas noteikumu piemērošanu, dalībvalstīm būtu jāizmanto standartizēto darba kārtulu apstrādes funkcionalitāte, ko piedāvā ES digitālā Covid sertifikāta sistēma (15).

                  (24)

                  Kopš Regulas (ES) 2021/953 pieņemšanas Komisija ir pieņēmusi vairākus īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka, ka Covid-19 sertifikāti, ko konkrēta trešā valsts izdevusi Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, ir uzskatāmi par līdzvērtīgiem tādiem sertifikātiem, ko dalībvalstis izdevušas saskaņā ar minēto regulu ar mērķi atvieglot sertifikātu turētāju brīvu pārvietošanos. Ja šajā ieteikumā ir atsauce uz ES digitālajiem Covid sertifikātiem, kas izdoti saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953, tā būtu jāsaprot arī kā atsauce uz sertifikātu, kas izdots Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, uz kuriem attiecas šie īstenošanas akti. Lai atvieglotu brīvu pārvietošanos, dalībvalstis būtu arī jāmudina izdot ES digitālos Covid sertifikātus saskaņā ar Regulas (ES) 2021/953 8. panta 1. punktu personām, uz kurām attiecas minētais noteikums un kuras ir vakcinētas trešās valstīs – jo īpaši tādās trešās valstīs, uz kuru sertifikātiem šādi īstenošanas akti neattiecas.

                  (25)

                  Kā noteikts Regulas (ES) 2021/953 3. panta 6. punktā, ES digitālā Covid sertifikāta iegūšanai nav jābūt priekšnoteikumam brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanai. Tāpēc personām, kurām nav ES digitālā Covid sertifikāta, nevajadzētu liegt ceļošanas iespēju, bet vajadzības gadījumā varētu pieprasīt pirms vai pēc ierašanās veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu, lai mazinātu ievestu inficēšanās gadījumu risku.

                  (26)

                  Šis ieteikums attiecas uz ES digitālā Covid sertifikāta izmantošanu, lai atvieglotu brīvu pārvietošanos Savienībā Covid-19 pandēmijas laikā. Tas nedz nosaka, nedz aizliedz Covid-19 sertifikātu izmantošanu iekšzemes vajadzībām, piemēram, lai atļautu piekļuvi pasākumiem, norises vietām vai darba vietām. Kā norādīts Regulas (ES) 2021/953 48. apsvērumā, ja dalībvalsts nolemj izmantot ES digitālos Covid sertifikātus citiem mērķiem, juridiskais pamats šādai izmantošanai ir jāparedz valsts tiesību aktos, tostarp, ievērojot datu aizsardzības prasības. Kā norādīts Regulas (ES) 2021/953 49. apsvērumā, ja dalībvalsts ir izveidojusi Covid-19 sertifikāta sistēmu iekšzemes lietojumam, tai būtu jānodrošina, ka ir iespējams izmantot un pilnībā akceptēt arī ES digitālos Covid sertifikātus. Tas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka šādu sertifikātu turētājiem, kas, izmantojot savas tiesības brīvi pārvietoties, dodas uz citu dalībvalsti, nav nepieciešams iegūt vēl vienas valsts sertifikātu.

                  (27)

                  Konkrētām ceļotāju kategorijām, kas izmanto savas tiesības brīvi pārvietoties, ņemot vērā to īpašo situāciju vai būtiskās funkcijas, nevajadzētu prasīt, lai tām būtu ES digitālais Covid sertifikāts. Tajā pašā laikā šis saraksts varētu būt ierobežotāks salīdzinājumā ar Ieteikumu (ES) 2020/1475, ņemot vērā to, ka daudzas personas, kas ceļo būtisku funkciju vai vajadzību dēļ, jau ir vakcinētas. Tajā būtu jāietver transporta darbinieki vai transporta pakalpojumu sniedzēji, pacienti, kas ceļo svarīgu medicīnisku iemeslu dēļ, jūrnieki, personas, kas ik dienas vai bieži šķērso robežu, lai dotos uz darbu vai skolu, apciemotu tuvus radiniekus, saņemtu medicīnisko aprūpi vai rūpētos par tuviniekiem, un bērni, kas jaunāki par 12 gadiem.

                  (28)

                  Ņemot vērā progresu, kas panākts vakcinācijas aptveres ziņā un ES digitālā Covid sertifikāta sekmīgā ieviešanā, Covid-19 ceļošanas pasākumi būtu jāpiemēro nevis reģionālā līmenī, bet gan individuāli, proti, noteicošajam apstāklim vajadzētu būt ceļotāja vakcinācijas pret Covid-19, testa vai pārslimošanas statusam, kas ir apliecināts ar derīgu ES digitālo Covid sertifikātu. Ceļotājiem, kas izmanto savas tiesības brīvi pārvietoties ar derīgu sertifikātu, principā nebūtu jāpiemēro papildu ierobežojumi. Šī pieeja ir pamatota tāpēc, ka vīruss joprojām ir izplatīts visos reģionos visā ES un epidemioloģiskā situācija minētajos reģionos pastāvīgi un strauji mainās. Individuālā pieeja būtiski vienkāršos sistēmu, ko piemēro ceļošanai pandēmijas laikā ES, un ceļotājiem nodrošinās lielāku skaidrību un prognozējamību attiecībā uz piemērojamiem noteikumiem.

                  (29)

                  Tā kā “luksofora” krāsu karte, kura rāda epidemioloģisko situāciju pa reģioniem, ir lietderīgs un sabiedrībai un dalībvalstu iestādēm viegli saprotams instruments, tā būtu jāsaglabā informatīvos nolūkos, izņemot apgabalu ar ļoti augstu vīrusa cirkulācijas līmeni kartēšanu, kur ir nepieciešami papildu pasākumi. Tomēr kartes kritēriji un robežvērtības, kas noteiktas Padomes Ieteikumā (ES) 2020/1475, būtu jāpielāgo, lielāku uzmanību pievēršot nesen paziņotiem Covid-19 gadījumiem kā galvenajam kritērijam, kas tuvina SARS-CoV-2 infekcijas ievešanas risku ceļojot. Šis kritērijs būtu jāsver, ņemot vērā vakcinācijas aptveri attiecīgajā reģionā, tā kā vakcinācija samazina Covid-19 radīto risku sabiedrības veselībai.
                  Iegūtajai svērtajai likmei būtu jāpiešķir krāsu kods, izmantojot ECDC izstrādātā riska novērtēšanas modeļa robežvērtības, izņemot reģioniem ar nepietiekami augstu testēšanas rādītāju. Sīka informācija par karti būtu jāiekļauj ieteikuma pielikumā. Izmantojot dalībvalstu sniegtos datus, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram šī karte būtu jāpublicē katru nedēļu.

                  (30)

                  Īpaša uzmanība būtu jāpievērš teritorijām, kurās vīrusa cirkulācijas līmenis ir ļoti augsts, ņemot vērā pieaugošo slimības gadījumu ievešanas iespējamību no šiem apgabaliem, kā arī to, ka ilgstoši liela saslimšanas gadījumu skaita periodi var pārslogot šo apgabalu valsts veselības aprūpes sistēmas. Lai mazinātu šos sabiedrības veselības apdraudējumus, dalībvalstīm būtu jāiesaka atturēties no jebkādu nebūtisku ceļojumu veikšanas uz šādiem apgabaliem un no tiem. Turklāt personām, kurām nav vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāta un kuras ierodas no šādiem apgabaliem, būtu jāpieprasa pirms izbraukšanas veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu, kā arī pēc ierašanās ievērot karantīnu/pašizolāciju. Attiecībā uz personām ar būtisku ceļošanas iemeslu, jo īpaši transporta nozarē strādājošajiem un transporta pakalpojumu sniedzējiem, būtu jāpiemēro izņēmumi, lai ierobežotu traucējumus iekšējā tirgū un saglabātu “zaļo joslu” darbību.

                  (31)

                  Lai nodrošinātu ceļojošu ģimeņu vienotību, bērniem, kas jaunāki par 12 gadiem un kam ir derīgs ES digitālais Covid sertifikāts, neatkarīgi no tā, vai tas ir vakcinācijas sertifikāts, testa sertifikāts vai pārslimošanas sertifikāts, vai negatīvs SARS-CoV-2 infekcijas testa rezultāts, nebūtu jāpieprasa ievērot ar ceļošanu saistītu karantīnu/pašizolāciju. Turklāt bērni, kas jaunāki par 6 gadiem, būtu jāatbrīvo no prasības ievērot ar ceļošanu saistītu karantīnu/pašizolāciju vai veikt testus SARS-CoV-2 infekcijas noteikšanai.

                  (32)

                  Joprojām bažas raisa jaunu SARS-CoV-2 variantu parādīšanās, ko apliecina omikrona varianta parādīšanās, un dalībvalstīm tie būtu jāņem vērā brīvas pārvietošanās ierobežojumu kontekstā, kas noteikti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju. Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs regulāri izvērtē jaunus pierādījumus par variantiem, kas atklāti ar epidemioloģiskās informācijas, uz noteikumiem balstīta genomiskā variantu skrīninga vai citu zinātnisko avotu palīdzību (16). Tas jo īpaši attiecas uz bažas raisošiem variantiem, par kuriem ir pieejami skaidri pierādījumi, kas norāda uz būtisku ietekmi uz pārnesi, slimības norises smagumu un/vai imunitāti, kas savukārt varētu ietekmēt epidemioloģisko situāciju ES/EEZ, un uz uzmanību prasošiem variantiem, par kuriem ir pieejami pierādījumi par genomiskajām īpašībām, epidemioloģiski pierādījumi vai in-vitro pierādījumi, kas varētu norādīt uz būtisku ietekmi uz pārnesi, slimības norises smagumu vai imunitāti, reāli ietekmējot epidemioloģisko situāciju ES/EEZ.
                  Lai sniegtu pārskatu par ES/EEZ bažas raisošo un uzmanību prasošo variantu proporciju kopā ar sekvencēšanas apjomiem, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs katru nedēļu publicē kartes un citus datus (17). Lai iegūtu savlaicīgu un precīzu informāciju par bažas raisošu vai uzmanību prasošu SARS-CoV-2 variantu parādīšanos un cirkulāciju, ir svarīgi arī, lai dalībvalstis saglabātu vai sasniegtu pietiekami augstu sekvencēšanas apjomu. Ja sekvencēšanas apjoms ir nepietiekams, spēja noteikt cirkulējošus bažas raisošus variantus, pirms tie ietekmē vispārējo epidemioloģisko situāciju, ir vāja. Tajā pašā laikā ir svarīgi, lai dalībvalstis ņemtu vērā sekvencēšanas apjoma atšķirības, lai nekavētu augstus sekvencēšanas līmeņus.

                  (33)

                  SARS-CoV-2 varianti alfa, delta un omikrons – no kuriem pēdējais pašlaik kļūst par Savienībā dominējošo variantu – ir parādījuši, cik negatīva ietekme uz epidemioloģisko situāciju var būt jauniem SARS-CoV-2 variantiem. Lai gan var būt ļoti grūti apturēt kāda varianta izplatīšanos pēc tam, kad tas ir konstatēts Savienībā, ņemot vērā to iespējamo ietekmi, tomēr ir lietderīgi izveidot ārkārtas apturēšanas procedūru koordinētai pieejai, lai aizkavētu jaunu variantu izplatīšanos Savienībā. Lai nodrošinātu koordināciju starp dalībvalstīm, tam būtu jāattiecas arī uz situācijām, kad dalībvalstis saskaņā ar Savienības tiesību aktiem nosaka ierobežojumus, jo strauji pasliktinās epidemioloģiskā situācija kādā apgabalā, īpaši jau tāpat smagi skartos apgabalos.

                  (34)

                  Kā izklāstīts Regulā (ES) 2021/953, ja dalībvalsts saskaņā ar Savienības tiesību aktiem pieprasa, lai ES digitālā Covid sertifikāta turētāji pēc ieceļošanas tās teritorijā ievērotu karantīnu vai pašizolāciju vai veiktu testu SARS-CoV-2 infekcijas noteikšanai, vai ja tā šādu sertifikātu turētājiem nosaka citus ierobežojumus, piemēram, tādēļ, ka epidemioloģiskā situācija kādā dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā strauji pasliktinās, jo īpaši saistībā ar bažas raisošu vai uzmanību prasošu SARS-CoV-2 variantu, tai par to attiecīgi jāinformē Komisija un pārējās dalībvalstis, ja iespējams 48 stundas pirms šādu jaunu ierobežojumu ieviešanas. Šajā nolūkā dalībvalstij ir jāpaziņo šādu ierobežojumu iemesli un darbības joma, norādot, uz kuriem sertifikāta turētājiem attiecas vai neattiecas šādi ierobežojumi, un šādu ierobežojumu datums un ilgums, tostarp jāizklāsta to atbilstība proporcionalitātes un nediskriminācijas principiem.

                  (35)

                  Šo ārkārtas apturēšanas procedūru varētu uzsākt vai nu dalībvalsts, pamatojoties uz informāciju, kas jāiesniedz saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953, vai Komisija, pamatojoties uz Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra veikto jauno pierādījumu regulāru novērtējumu par variantiem. Tā rezultātā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, var tikt panākta vienošanās uz ierobežotu laiku piemērot papildu ierobežojumus ceļošanai no attiecīgajiem apgabaliem, piemēram, testēšanas vai karantīnas/pašizolācijas prasību ceļotājiem, vai abas šīs prasības. Tiklīdz tas būs pieejams, būtu jāņem vērā satvars, ko pašlaik izstrādā Eiropas ekspertu grupa SARS-CoV-2 variantu jautājumos (18), tādu kritēriju noteikšanai un novērtēšanai, kuru rezultātā varētu tikt uzsākti sabiedrības veselības intervences pasākumi pret bažas raisošiem variantiem.

                  (36)

                  Lai saglabātu “zaļo joslu” darbību, testēšanas prasībām, kas transporta darbiniekiem un transporta pakalpojumu sniedzējiem noteiktas ārkārtas apturēšanas pasākumu rezultātā, būtu jāietver tikai testēšana ar ātrajiem antigēna testiem, un nebūtu jāpieprasa karantīna/pašizolācija. Šādām testēšanas prasībām nevajadzētu izraisīt transporta traucējumus. Ja rodas transporta vai piegādes ķēdes traucējumi, šādas sistemātiskas testēšanas prasības būtu nekavējoties jāatceļ vai jāatsauc.

                  (37)

                  Kontaktu izsekošana ir svarīgs faktors cīņā pret vīrusa izplatīšanos, sevišķi saistībā ar jaunu variantu parādīšanos. Tajā pašā laikā efektīva un savlaicīga kontaktu izsekošana ir sarežģītāks uzdevums, ja tā jāveic pāri robežām un lielam skaitam pasažieru, kas ceļo cits cita ciešā tuvumā. Lai to vienkāršotu, ir izstrādāta kopēja pasažieru lokalizācijas digitālā veidlapa (PLF) (19), un dalībvalstis būtu jāmudina izmantot šo vienoto formātu, lai atvieglotu ceļošanu. Dalībvalstis būtu arī jāmudina pievienoties PLF apmaiņas platformai, kas izveidota, pamatojoties uz Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/858 (20), lai uzlabotu savas pārrobežu kontaktu izsekošanas spējas attiecībā uz visiem transporta veidiem. PLF datu apmaiņas platforma sniedz iespēju veikt drošu, savlaicīgu un efektīvu datu apmaiņu starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ļaujot tām sadarbspējīgā un automātiskā veidā pārsūtīt informāciju no savām esošajām valsts digitālajām PLF sistēmām, kā arī attiecīgo epidemioloģisko informāciju citām kompetentajām iestādēm.

                  (38)

                  Ja PLF izmanto arī citiem mērķiem, nevis kontaktu izsekošanai, piemēram, lai noteiktu, vai ieceļotājam ir jāveic SARS-CoV-2 infekcijas tests, tad, ja PLF neiesniedz savlaicīgi pirms ierašanās, tam nevajadzētu būt par iemeslu ieceļošanas liegšanai attiecīgajā valstī, jo tas radītu nopietnu brīvas pārvietošanās ierobežojumu. Tomēr vajadzības gadījumā šādiem ceļotājiem var pieprasīt veikt citus pasākumus, piemēram, pēcierašanās testu SARS-CoV-2 infekcijas noteikšanai.

                  (39)

                  Lai ierobežotu jebkādu ieviesto brīvas pārvietošanās ierobežojumu ietekmi, joprojām ir ļoti svarīgi plašai sabiedrībai laikus sniegt skaidru un visaptverošu informāciju, kas nodrošina paredzamību, juridisko noteiktību un to, ka iedzīvotāji ievēro noteikumus. Dalībvalstīm šāda informācija būtu jāsniedz savlaicīgi, tostarp, izmantojot tīmekļa platformu Re-open EU (21). Dalībvalstis būtu arī jāmudina Re-open EU sistēmā sniegt informāciju par ES digitālo Covid sertifikātu izmantošanu savā teritorijā, ņemot vērā šādas informācijas nozīmi ceļotājiem no citām dalībvalstīm.

                  (40)

                  Ņemot vērā epidemioloģiskās situācijas attīstību un to, ka kļūst pieejami būtiskāki zinātniskie pierādījumi, Komisijai ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra atbalstu būtu regulāri jāpārskata šis ieteikums un jānosūta savi secinājumi izskatīšanai Padomē, vajadzības gadījumā pievienojot priekšlikumu par minētā ieteikuma grozīšanu. Jo īpaši, ņemot vērā nepieciešamības un proporcionalitātes principus, kuri nosaka, ka jebkādi ierobežojumi būtu jāatceļ, tiklīdz epidemioloģiskā situācija to atļauj, Komisija tiek aicināta cieši novērot epidemioloģiskās situācijas attīstību un no jauna izvērtēt, vai prasība turēt ES digitālo Covid sertifikātu joprojām ir pamatota, tiklīdz epidemioloģiskā situācija visā ES vai reģionālā līmenī ir uzlabojusies.

                  (41)

                  Ņemot vērā to, ka šis ieteikums paredz pielāgot un pilnveidot kopējo pieeju drošas brīvas pārvietošanās veicināšanai Covid-19 pandēmijas laikā, būtu jāaizstāj Padomes Ieteikums (ES) 2020/1475.

                  (42)

                  Lai dotu pietiekami daudz laika šajā ieteikumā izklāstītās koordinētās pieejas īstenošanai, ieteikums būtu jāpiemēro no 2022. gada 1. februāra.

                  (43)

                  Saskaņā ar proporcionalitātes principu šajā ieteikumā paredzēto mehānismu piemērošanas jomai un ilgumam vajadzētu būt stingri ierobežotiem un būtu jāattiecas tikai uz ierobežojumiem, kas tiek noteikti sakarā ar šo pandēmiju. Vēlākais tad, kad Regula (ES) 2021/953 vairs nebūs piemērojama, arī šo ieteikumu būtu jābeidz piemērot,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

         Vispārīgi principi

      Pieņemot un piemērojot pasākumus sabiedrības veselības aizsardzībai, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, dalībvalstīm savas darbības būtu jākoordinē, pamatojoties uz šādiem principiem:

                  1.

                  Visiem ierobežojumiem attiecībā uz personu brīvu pārvietošanos Savienībā, kuri tiek ieviesti, lai ierobežotu Covid-19 izplatīšanos, būtu jābalstās uz konkrētiem un ierobežotiem apsvērumiem sabiedrības interesēs, proti, sabiedrības veselības aizsardzību. Šādi ierobežojumi ir jāpiemēro, ievērojot Savienības tiesību vispārīgos principus, jo īpaši samērīgumu un nediskriminēšanu. Tas nozīmē, ka noteiktie pasākumi nedrīkstētu pārsniegt sabiedrības veselības aizsardzībai absolūti nepieciešamo.

                  2.

                  Ierobežojumi būtu jāatceļ, tiklīdz epidemioloģiskā situācija, tostarp situācija slimnīcās, to ļauj.

                  3.

                  Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka ikviena prasība, kas noteikta pilsoņiem un uzņēmumiem, sniedz konkrētu labumu sabiedrības veselības jomā saistībā ar centieniem cīņā pret pandēmiju un nerada pārmērīgu un nevajadzīgu administratīvo slogu.

                  4.

                  Starp dalībvalstīm nedrīkst būt nekādas diskriminācijas, piemēram, ceļošanai uz kaimiņu dalībvalsti un no tās nedrīkst piemērot labvēlīgākus noteikumus nekā ceļošanai uz citām dalībvalstīm un no tām.

                  5.

                  Ierobežojumi nedrīkst būt diskriminējoši, tas ir, tie būtu jāpiemēro arī attiecīgās dalībvalsts valstspiederīgajiem, kas atgriežas. Ierobežojumus nevar pamatot ar attiecīgās personas valstspiederību.

                  6.

                  Dalībvalstij vienmēr būtu jāielaiž savi valstspiederīgie un Savienības pilsoņi un viņu ģimenes locekļi, kas dzīvo tās teritorijā. Dalībvalstīm principā nevajadzētu atteikt ieceļošanu arī citām personām, kas ieceļo no citām dalībvalstīm, un būtu jāatvieglo ātrs tranzīts caur to teritoriju.

                  7.

                  Īpaša uzmanība dalībvalstīm būtu jāpievērš pārrobežu reģionu, tālāko reģionu, eksklāvu un ģeogrāfiski izolētu apgabalu specifikai un nepieciešamībai sadarboties vietējā un reģionālā līmenī.

                  8.

                  Dalībvalstīm būtu jāizvairās no traucējumiem, kas skar piegādes ķēdes un kavē ceļojumus ar būtisku iemeslu, un jānodrošina, lai transporta plūsmas atbilstu “zaļo joslu” sistēmai.

                  9.

                  Dalībvalstīm būtu regulāri jāapmainās ar informāciju par visiem jautājumiem, kas ietilpst šā ieteikuma darbības jomā, un attiecīgi jāinformē iedzīvotāji.

                  10.

                  Ierobežojumiem nevajadzētu izpausties kā aizliegumiem sniegt noteiktus transporta pakalpojumus.

         Koordinēts satvars drošas brīvas pārvietošanās veicināšanai Covid-19 pandēmijas laikā

                  11.

                  Ceļotājiem, kuriem ir derīgs ES digitālais Covid sertifikāts, kas izdots saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953 un kas atbilst 12. punkta nosacījumiem, nebūtu jāpiemēro papildu brīvas pārvietošanās ierobežojumi. Jo īpaši nevajadzētu prasīt, lai personām, kas ceļo Savienības teritorijā, būtu jāievēro karantīna.
                  Šajā sakarā attiecībā uz pirmo daļu būtu jāpiemēro šādas atkāpes:

                              a)

                              16. punktā noteiktie atbrīvojumi;

                              b)

                              papildu pasākumi, kas izklāstīti 19. punktā attiecībā uz ierašanos no apgabaliem ar ļoti augstu vīrusa cirkulācijas līmeni, kas tādējādi var izraisīt ievērojamu skaitu ievesto gadījumu;

                              c)

                              papildu pasākumi, par kuriem panākta vienošanās saskaņā ar 25. punktu, lai aizkavētu jaunu SARS-CoV-2 bažas raisošu vai uzmanību prasošu variantu izplatīšanos.

                  12.

                  ES digitālais Covid sertifikāts būtu jāakceptē, ja ir iespējams pārbaudīt tā autentiskumu, derīgumu un integritāti un ja tas atbilst turpmāk sniegtajiem nosacījumiem.

                              a)

                              Vakcinācijas sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953 attiecībā uz vakcināciju ar Covid-19 vakcīnu, uz kuriem attiecas minētās regulas 5. panta 5. punkta pirmā daļa un kuri apliecina, ka to turētājs ir saņēmis:

                                          —

                                          otro devu divu devu vakcinācijas kursā,

                                          —

                                          vienas devas vakcīnu,

                                          —

                                          saskaņā ar vakcinācijas dalībvalsts vakcinācijas stratēģiju vienu devu no divu devu vakcīnas pēc tam, kad iepriekš bijusi inficēšanās ar SARS-CoV-2,

                                          —

                                          balstdevu pēc pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanas;

                                    ar noteikumu, ka vēl nav beidzies Regulā (ES) 2021/953 noteiktais akceptēšanas periods un – attiecībā uz sertifikātiem, uz kuriem attiecas i)–iii) apakšpunkts – ir pagājušas vismaz 14 dienas kopš pēdējās devas.
                              Dalībvalstis varētu arī akceptēt vakcinācijas sertifikātus, kas izdoti saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953 par vakcināciju ar Covid-19 vakcīnām, uz kurām attiecas ES digitālā Covid sertifikāta regulas 5. panta 5. punkta otrā daļa.
                              Dalībvalstīm būtu jānodrošina piekļuve balstvakcinācijai tām iedzīvotāju grupām, kuru vakcinācijas sertifikātiem par pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanu tuvojas standarta akceptēšanas perioda beigas, un attiecībā uz kurām valsts iestādes ir izdevušas ieteikumu saņemt balstvakcinācijas devu.
                              Pamatojoties uz turpmākiem zinātniskiem pierādījumiem, Komisijai būtu regulāri atkārtoti jāizvērtē a) apakšpunktā izklāstītā pieeja.

                              b)

                              Testa sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953 un kuri apliecina negatīvu testa rezultātu, kas iegūts:

                                          —

                                          ne agrāk kā 72 stundas pirms ierašanās molekulāra nukleīnskābes amplifikācijas testa (NAAT) gadījumā, vai

                                          —

                                          ne agrāk kā 24 stundas pirms ierašanās ātrā antigēna testa (RAT) gadījumā, kas iekļauts kopīgajā un atjauninātajā Covid-19 ātro antigēna testu sarakstā (22), kurš izveidots, pamatojoties uz Padomes 2021. gada 21. janvāra ieteikumu (23).

                                    Attiecībā uz ceļošanu, izmantojot tiesības brīvi pārvietoties, dalībvalstīm būtu jāakceptē abu veidu testi.
                              Dalībvalstīm būtu jācenšas nodrošināt, ka testa sertifikāti tiek izdoti iespējami drīz pēc testa parauga ņemšanas.

                              c)

                              Pārslimošanas sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953 un no kuriem secināms, ka kopš NAAT pirmā pozitīvā rezultāta datuma ir pagājušas ne vairāk kā 180 dienas.

                  13.

                  Dalībvalstīm būtu jāizmanto standartizēto darba kārtulu apstrādes funkcionalitāte, ko piedāvā ES digitālā Covid sertifikāta sistēma.

                  14.

                  Ja šajā ieteikumā ir atsauce uz ES digitālā Covid sertifikātiem, kas izdoti saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953, tā būtu jāsaprot kā atsauce arī uz sertifikātiem, uz kuriem attiecas saskaņā ar minētās regulas 3. panta 10. punktu vai 8. panta 2. punktu pieņemts īstenošanas akts un kurus trešās valstis izdevušas Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem. Dalībvalstis tiek arī mudinātas izdot vakcinācijas sertifikātus saskaņā ar Regulas (ES) 2021/953 8. panta 1. punktu.

                  15.

                  Personām, kurām nav ES digitālā Covid sertifikāta, kas izdots saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953, varētu pieprasīt, lai pirms ierašanās vai ne vēlāk kā 24 stundas pēc ierašanās tās veiktu NAAT vai RAT testu, kas iekļauti kopējā un atjauninātajā sarakstā. Tas neattiecas uz personām, kuras saskaņā ar 16. punktu ir atbrīvotas no prasības, lai tām būtu ES digitālais Covid sertifikāts.

         Atbrīvojumi

                  16.

                  Turpmāk norādīto kategoriju ceļotājiem nebūtu jāpieprasa, lai tiem būtu saskaņā ar Regulu (ES) 2021/953 izdots derīgs ES digitālais Covid sertifikāts:

                              a)

                              šādu veidu ceļotājiem, kas veic būtiskas funkcijas vai kam ir būtiska vajadzība ceļot, pildot šo būtisko funkciju vai vajadzību:

                                          —

                                          transporta darbiniekiem vai transporta pakalpojumu sniedzējiem (tostarp kravas transportlīdzekļu vadītājiem un apkalpes sastāvam), kas pārvadā preces izmantošanai valsts teritorijā, kā arī tiem, kuri tikai brauc cauri tranzītā,

                                          —

                                          pacientiem, kuri ceļo neatliekamu medicīnisku iemeslu dēļ,

                                          —

                                          jūrniekiem;

                              b)

                              personām, kas dzīvo pierobežas reģionos un ik dienas vai bieži ceļo pāri robežai ar darbu, profesionālo darbību, izglītību, ģimeni, medicīniskās aprūpes saņemšanu vai aprūpes sniegšanu saistītu iemeslu dēļ;

                              c)

                              bērniem, kas nav sasnieguši 12 gadu vecumu.

         ES “luksofora” krāsu karte, izņēmumi un uz šo karti balstīti papildu pasākumi

                  17.

                  Pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram būtu jāpublicē pa reģioniem sadalīta dalībvalstu karte, saskaņā ar “luksofora” krāsu sistēmu norādot iespējamo risku, ka no attiecīgā reģiona ceļojoša persona varētu būt inficēta ar SARS-CoV-2. Šajā kartē būtu jāiekļauj arī dati no Islandes, Lihtenšteinas, Norvēģijas un, tiklīdz apstākļi to atļaus (24), no Šveices Konfederācijas.
                  Krāsu kartei vajadzētu būt balstītai uz pielikumā noteiktajiem kritērijiem, robežvērtībām un krāsu kodiem.

                  18.

                  Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram ik nedēļu būtu jāpublicē atjauninātas karšu versijas un to pamatā esošie dati.

                  19.

                  Krāsu kartei būtu jāturpina sniegt sabiedrībai un dalībvalstu iestādēm informāciju par epidemioloģiskās situācijas attīstību Savienībā. Turklāt, pamatojoties uz “luksofora” krāsu karti, dalībvalstīm būtu jāpiemēro šādi pasākumi ceļošanai uz un no apgabaliem ar ļoti augstu vīrusa cirkulācijas līmeni, kuri saskaņā ar pielikuma 3. punkta g) apakšpunktu ir klasificēti kā “tumši sarkani”:

                              a)

                              dalībvalstīm būtu jāiesaka atturēties no visiem nebūtiskiem ceļojumiem uz un no minētajiem apgabaliem;

                              b)

                              personām, kurām nav vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāta un kuras ierodas no minētajiem apgabaliem, būtu jāpieprasa pirms izbraukšanas veikt NAAT vai RAT testu, kas iekļauti kopējā un atjauninātajā sarakstā, un ievērot karantīnu/pašizolāciju desmit dienas pēc ierašanās. Vajadzētu būt iespējai pabeigt karantīnu/pašizolāciju paātrinātā kārtā tad, ja attiecīgajai personai ne agrāk kā piektajā dienā pēc ierašanās ir veikts SARS-CoV-2 infekcijas tests, kura rezultāts ir negatīvs.
                              Ja uz šādām personām attiecas 16. punkta a) vai b) apakšpunkts, tām nevajadzētu pieprasīt ievērot karantīnu/pašizolāciju, bet šādām personām var pieprasīt, lai tām būtu sertifikāts par negatīvu testa rezultātu. Atkāpjoties no iepriekš minētā, nevajadzētu pieprasīt, lai transporta darbinieki un transporta pakalpojumu sniedzēji, veicot šīs būtiskās funkcijas, ievērotu pašizolāciju/karantīnu vai lai viņiem būtu sertifikāts par negatīvu testa rezultātu.
                              Bērniem līdz 12 gadu vecumam, kuriem ir derīgs ES digitālais Covid sertifikāts vai negatīvs SARS-CoV-2 infekcijas testa rezultāts un kuri ierodas no apgabaliem, kas klasificēti kā “tumši sarkani”, nebūtu jāpieprasa ievērot karantīnu/pašizolāciju. Turklāt no prasības ievērot ar ceļošanu saistītu karantīnu/pašizolāciju vai veikt testus SARS-CoV-2 infekcijas noteikšanai būtu jāatbrīvo bērni, kas jaunāki par 6 gadiem.

         Rīcība saistībā ar bažas raisošiem vai uzmanību prasošiem variantiem un ārkārtas apturēšanas pasākumi

                  20.

                  Dalībvalstīm īpaša uzmanība būtu jāpievērš jaunu SARS-CoV-2 bažas raisošu vai uzmanību prasošu variantu izplatībai, jo īpaši tādu variantu izplatībai, kas palielina pārnēsājamību vai slimības smagumu vai ietekmē vakcīnu efektivitāti. Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu jāizmanto Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra publicētie dati un riska novērtējumi par bažas raisošiem vai uzmanību prasošiem variantiem ES/EEZ.
                  Lai atbalstītu dalībvalstis, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram būtu jāturpina publicēt informāciju un kartes par SARS-CoV-2 bažas raisošiem vai uzmanību prasošiem variantiem, jo īpaši par sekvencēšanas apjomiem un variantu sastopamības sadalījumu.

                  21.

                  Lai iegūtu savlaicīgu un precīzu informāciju par SARS-CoV-2 bažas raisošu vai uzmanību prasošu variantu rašanos un cirkulāciju, dalībvalstīm būtu jāsasniedz vai jāsaglabā augsti sekvencēšanas apjomi, ideālā gadījumā tādā līmenī, kas ļauj noteikt variantus, kuri veido 1 % vai mazāk no cirkulējošajiem vīrusiem.
                  Dalībvalstīm būtu ik nedēļu jāsniedz dati par SARS-CoV-2 pozitīvu gadījumu sekvencēšanas rezultātiem un sekvencēšanas apjomu, tostarp reģionālā līmenī, lai nodrošinātu, ka iespējamos pasākumus ir iespējams piemērot tieši tiem reģioniem, kur tie ir absolūti nepieciešami.

                  22.

                  Ja dalībvalsts pieprasa ceļotājiem, tostarp ES digitālo Covid sertifikātu turētājiem, pēc ieceļošanas tās teritorijā ievērot karantīnu/pašizolāciju vai veikt SARS-CoV-2 infekcijas testu, vai ja tā šādu sertifikātu turētājiem nosaka citus ierobežojumus, reaģējot uz jauna SARS-CoV-2 bažas raisoša vai uzmanību prasoša varianta parādīšanos, tai būtu attiecīgi jāinformē Komisija un pārējās dalībvalstis, tostarp, sniedzot Regulas (ES) 2021/953 11. panta 2. punktā minēto informāciju. Ja iespējams, šāda informācija būtu jāsniedz 48 stundas pirms šādu jaunu ierobežojumu ieviešanas. Ja vien iespējams, šādi pasākumi būtu jāveic tikai reģionālā mērogā.
                  Tas būtu jāattiecina arī uz situācijām, kad dalībvalsts saskaņā ar Savienības tiesību aktiem nosaka papildu karantīnas/pašizolācijas vai testēšanās prasības, jo epidemioloģiskā situācija dalībvalstī vai dalībvalsts teritorijā strauji pasliktinās, īpaši tādos apgabalos, kas jau klasificēti kā “tumši sarkani”. Šādā gadījumā sniegtajā informācijā būtu skaidri jānorāda, kāpēc papildu pasākumi ir nepieciešami un samērīgi.

                  23.

                  Ja dalībvalsts iedarbina ārkārtas apturēšanas procedūru un rezultātā pieprasa transporta darbiniekiem un transporta pakalpojumu sniedzējiem veikt Covid-19 infekcijas testu, būtu jāizmanto ātrie antigēna testi un nebūtu jāpiemēro karantīna – tādējādi nevajadzētu rasties transporta traucējumiem. Ja rodas transporta vai piegādes ķēdes traucējumi, dalībvalstīm nolūkā saglabāt “zaļo joslu” darbību šādas prasības par sistemātisku testēšanu būtu nekavējoties jāatceļ vai jāatsauc. Testa veikšana nebūtu jāpieprasa, ja ārkārtas apturēšanas procedūra tiek iedarbināta, ievērojot 22. punkta otro daļu.

                  24.

                  Pamatojoties uz informāciju, kas sniegta saskaņā ar 22. punktu, Padomei ciešā sadarbībā ar Komisiju un ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra atbalstu būtu saskaņoti jāpārskata situācija. Šādas koordinācijas sanāksmes laikā attiecīgajai dalībvalstij būtu jāizklāsta savu pasākumu pamatojums.
                  Komisija, pamatojoties uz Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra regulāri veikto jaunu pierādījumu par variantiem izvērtējumu, un – tiklīdz tas būs pieejams – satvaru, ko izstrādā Eiropas ekspertu grupa SARS-CoV-2 variantu jautājumos, var arī ierosināt apspriešanos Padomē par jaunu SARS-CoV-2 bažas raisošu vai uzmanību prasošu variantu, vai par epidemioloģiskās situācijas strauju pasliktināšanos kādā dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā.

                  25.

                  Saskaņā ar 24. punktu veiktajā apspriešanā Komisija, ja tas būtu nepieciešams un atbilstīgi, varētu ierosināt Padomei vienoties par ceļošanai no attiecīgajām teritorijām piemērojamu koordinētu pieeju, kuras mērķis jo īpaši būtu aizkavēt varianta izplatīšanos Savienībā, piemēram, par testēšanas un/vai karantīnas/pašizolācijas prasībām ceļotājiem.

                  26.

                  Jebkura situācija, kuras rezultātā tiek pieņemti pasākumi saskaņā ar šo punktu, būtu regulāri jāpārskata. Komisija vai dalībvalstis var ierosināt atcelt pasākumus, kas ieviesti saskaņā ar koordinēto pieeju attiecībā uz jauniem SARS-CoV-2 bažas raisošiem vai uzmanību prasošiem variantiem.

         Pasažieru lokalizācijas veidlapa un kontaktu izsekošana

                  27.

                  Dalībvalstis varētu apsvērt noteikt prasību personām, kas to teritorijā ieceļo, izmantojot kolektīvos transporta veidus ar iepriekš piešķirtām sēdvietām vai kajītēm, iesniegt pasažieru lokalizācijas veidlapas (PLF) saskaņā ar datu aizsardzības prasībām. Šajā nolūkā dalībvalstis varētu izmantot kopējo pasažieru lokalizācijas digitālo veidlapu, kas izstrādāta ES vienotās rīcības Healthy Gateways (25) ietvaros, un pievienoties PLF apmaiņas platformai, lai uzlabotu savas pārrobežu kontaktu izsekošanas spējas attiecībā uz visiem transporta veidiem.

                  28.

                  Ja personai parādās simptomi, kad tā ierodas galamērķī, būtu jāveic testēšana, diagnosticēšana, izolēšana un kontaktu izsekošana saskaņā ar vietējo praksi, un ieceļošana nebūtu jāatsaka. Kontaktu izsekošanas nolūkā informācija par gadījumiem, kas atklāti ierašanās brīdī, būtu nekavējoties, attiecīgā gadījumā izmantojot PLF apmaiņas platformu vai Agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmu, jādara zināma to valstu sabiedrības veselības aizsardzības iestādēm, kurās attiecīgā persona ir uzturējusies iepriekšējo 14 dienu laikā.

         Komunikācija un sabiedrības informēšana

                  29.

                  Saskaņā ar Regulas (ES) 2021/953 11. pantu dalībvalstīm pēc iespējas ātrāk pirms jaunu pasākumu stāšanās spēkā attiecīgajām ieinteresētajām personām un plašai sabiedrībai būtu jāsniedz skaidra, visaptveroša un savlaicīga informācija par visiem pasākumiem, kas ietekmē tiesības uz brīvu pārvietošanos, un jebkādām papildu prasībām, piemēram, nepieciešamību iesniegt PLF. Parasti šī informācija būtu jāpublicē vismaz 24 stundas pirms pasākumu stāšanās spēkā, bet jāņem vērā, ka epidemioloģiskās ārkārtas situācijās ir vajadzīga zināma elastība. Informācija būtu jāpublicē arī mašīnlasāmā formātā.

                  30.

                  Dalībvalstīm šī informācija būtu regulāri jāatjaunina un būtu arī jādara pieejama tīmekļa platformā Re-open EU, kur būtu jāietver karte, kuru Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs regulāri publicē, ievērojot 17. punktu. Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm Re-open EU sistēmā būtu jāsniedz arī informācija par ES digitālo Covid sertifikātu izmantošanu iekšzemē.

                  31.

                  Būtu skaidri jāapraksta pasākumu būtība, to ģeogrāfiskā piemērošanas joma un personu kategorijas, kurām tie ir piemērojami.

         Nobeiguma noteikumi

                  32.

                  Komisijai ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra atbalstu šis ieteikums būtu regulāri jāpārskata. Komisijai par to būtu regulāri jāsniedz ziņojumi Padomei.

                  33.

                  Ieteikumu (ES) 2020/1475 aizstāj ar šo ieteikumu.

                  34.

                  Šis ieteikums būtu jāpiemēro no 2022. gada 1. februāra.

                  35.

                  Šo ieteikumu beigs piemērot vēlākais vienlaikus ar Regulu (ES) 2021/953.

         Briselē, 2022. gada 25. janvārī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            C. BEAUNE

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 77. lpp.).

         (2)  Komisijas Paziņojums par transporta zaļo joslu modernizēšanu ar mērķi saglabāt ekonomiku, Covid-19 pandēmijai no jauna pieņemoties spēkā (COM(2020) 685 final).

         (3)  Padomes Ieteikums (ES) 2020/1475 (2020. gada 13. oktobris) par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (OV L 337, 14.10.2020., 3. lpp.).

         (4)  Padomes Ieteikums (ES) 2021/119 (2021. gada 1. februāris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (OV L 36 I, 2.2.2021., 1. lpp.).

         (5)  OV L 211, 15.6.2021., 1. lpp.

         (6)  Padomes Ieteikums (ES) 2021/961 (2021. gada 14. jūnijs), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (OV L 213I, 16.6.2021., 1. lpp.).

         (7)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#summary-tab

         (8)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#uptake-tab

         (9)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2021/1126 (2021. gada 8. jūlijs), ar ko nosaka Šveices izdoto Covid-19 sertifikātu līdzvērtīgumu sertifikātiem, kuri izdoti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/953 (OV L 243, 9.7.2021., 49. lpp.).

         (10)  EUCO 17/21.

         (11)  WHO-2019-nCoV-Policy-Brief-Risk-based-international-travel-2021,1, pieejams šeit: https://www.who.int/publications/i/item/WHO-2019-nCoV-Policy-Brief-Risk-based-international-travel-2021,1

         (12)  OV L 458, 22.12.2021., 459. lpp.

         (13)  Pieejams šeit: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf

         (14)  https://ec.europa.eu/health/security/crisis-management/twg_covid-19_diagnostic_tests_en

         (15)  https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/ehealth/docs/eu-dcc_validation-rules_en.pdf

         (16)  https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/variants-concern

         (17)  https://covid19-country-overviews.ecdc.europa.eu/#4_EUEEA:_variants_of_concern

         (18)  https://ec.europa.eu/transparency/expert-groups-register/screen/expert-groups/consult?lang=en&groupId=3791&fromMeetings=true&meetingId=27935

         (19)  https://www.euplf.eu/en/home/index.html

         (20)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2021/858 (2021. gada 27. maijs), ar ko attiecībā uz brīdinājumiem nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu gadījumā un attiecībā uz tādu pasažieru kontaktu izsekošanu, kuri identificēti, izmantojot pasažieru lokalizācijas veidlapu, groza Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/253 (OV L 188, 28.5.2021., 106. lpp.).

         (21)  https://reopen.europa.eu/lv

         (22)  Pieejams šeit: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf

         (23)  Padomes Ieteikums (2021. gada 21. janvāris) par vienotu sistēmu ātro antigēna testu izmantošanai un validēšanai un Covid-19 testa rezultātu savstarpējai atzīšanai ES (OV C 24, 22.1.2021., 1. lpp.).

         (24)  Saskaņā ar nolīgumu starp ES un Šveices Konfederāciju par sadarbību sabiedrības veselības jomā, tostarp par Šveices Konfederācijas piedalīšanos Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra darbā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 851/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (OV L 142, 30.4.2004., 1. lpp.).

         (25)  https://www.euplf.eu/en/home/index.html

         PIELIKUMS
         ES “luksofora” krāsu karte

            1.
            Krāsu kartei jābūt balstītai uz šādiem kritērijiem:

                        a)

                        “14 dienu paziņoto gadījumu rādītājs”, tas ir, pēdējo 14 dienu laikā jaunu paziņoto Covid-19 gadījumu kopskaits uz 100 000 iedzīvotāju reģionālā līmenī;

                        b)

                        “vakcinācijas aptvere”, tas ir, pilnas pirmreizējās vakcinācijas kumulatīvais tvērums visu iedzīvotāju vidū reģionālā līmenī;

                        c)

                        “testēšanas rādītājs”, tas ir, iepriekšējās nedēļas laikā veikto Covid-19 infekcijas testu skaits uz 100 000 iedzīvotāju.

            2.
            Lai iegūtu kopējo rādītāju, 14 dienu paziņoto gadījumu rādītājs (C) būtu jāsver pēc vakcinācijas aptveres (V) konkrētā reģionā. Ja kāda no abiem kritērijiem vērtība reģionālā līmenī nav pieejama, būtu jāizmanto vērtība valsts līmenī.
            Šajā nolūkā būtu jāizmanto šāda formula:

               (C+C*(100-V)/100)/2 = svērtā likme

            3.
            Iepriekš minētajā krāsu kartē reģionu apzīmējumam būtu jāizmanto šādas krāsas:

                        d)

                        zaļa, ja svērtā likme ir mazāka par 40;

                        e)

                        oranža, ja svērtā likme ir mazāka par 100, bet vismaz 40 vai lielāka;

                        f)

                        sarkana, ja svērtā likme ir mazāka par 300, bet vismaz 100 vai lielāka;

                        g)

                        tumši sarkana, ja svērtā likme ir 300 vai lielāka;

                        h)

                        tumši pelēka, ja testēšanas rādītājs ir 600 vai mazāks;

                        i)

                        pelēka, ja nav pieejami pietiekami dati, lai novērtētu a) līdz e) apakšpunkta rādītājus.


title: Padomes Ieteikums (ES) 2022/108 (2022. gada 25. janvāris), ar ko attiecībā uz koordinētu pieeju drošas ceļošanas atvieglošanai Covid-19 pandēmijas laikā Šengenas zonā groza Ieteikumu (ES) 2020/1632 (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 18/124

      PADOMES IETEIKUMS (ES) 2022/108
      (2022. gada 25. janvāris),
      ar ko attiecībā uz koordinētu pieeju drošas ceļošanas atvieglošanai Covid-19 pandēmijas laikā Šengenas zonā groza Ieteikumu (ES) 2020/1632
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta c) un e) apakšpunktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar LESD 67. pantu Savienība veido brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kurā nodrošina to, ka netiek veikta personu kontrole pie iekšējām robežām. Saskaņā ar Šengenas acquis iekšējās robežas drīkst šķērsot jebkurā vietā un personām neatkarīgi no valstspiederības nepiemēro robežpārbaudi. Tas attiecas arī uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas likumīgi uzturas ES, un uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas likumīgi ieceļojuši kādas dalībvalsts teritorijā, drīkst brīvi pārvietoties visu pārējo dalībvalstu teritorijā ne vairāk kā 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

                  (2)

                  2020. gada 30. janvārī Pasaules Veselības organizācijas (PVO) ģenerāldirektors izsludināja starptautisku sabiedrības veselības ārkārtas situāciju sakarā ar jaunā koronavīrusa, kas izraisa 2019. gadā atklāto koronavīrusa slimību (Covid-19), uzliesmojumu pasaules mērogā. 2020. gada 11. martā PVO atzina, ka Covid-19 uzliesmojumu var raksturot kā pandēmiju.

                  (3)

                  Lai ierobežotu SARS-Cov-2 vīrusa izplatīšanos, dalībvalstis ir pieņēmušas dažādus pasākumus, no kuriem daži, piemēram, ieceļošanas ierobežojumi vai prasības pārrobežu ceļotājiem ievērot karantīnu, ir ietekmējuši tiesības uzturēties un brīvi ceļot dalībvalstu teritorijā, t. sk. trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri likumīgi uzturas vai dzīvo dalībvalsts teritorijā. Šiem pasākumiem ir bijusi kaitējoša un nesamērīga ietekme, jo, šķērsojot Šengenas zonas iekšējās robežas, tiek veiktas personu pārbaudes neatkarīgi no viņu valstspiederības.

                  (4)

                  Padome 2020. gada 13. oktobrī pēc Komisijas priekšlikuma pieņēma Padomes Ieteikumu (ES) 2020/1475 par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (1). Ieteikumā ir noteikti vispārīgi principi un kopēji kritēriji, tostarp kopējas robežvērtības, kad ir jāapsver brīvas pārvietošanās ierobežojumi, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju. Ar to izveidots arī kopējs satvars iespējamiem pasākumiem attiecībā uz ceļotājiem no augstāka riska apgabaliem. Tajā pausts ieteikums dalībvalstīm koordinēt darbības un informēt sabiedrību, kad tiek pieņemti ierobežojoši pasākumi.

                  (5)

                  Padomes Ieteikumā (ES) 2020/1632 (2) ir ieteikts, ka vispārīgie principi, kopējie kritēriji, kopējās robežvērtības un pasākumu kopējā sistēma, t. sk. ieteikumi par koordināciju un saziņu, kā noteikts Ieteikumā (ES) 2020/1475, būtu jāpiemēro arī ceļošanai zonā bez kontroles pie iekšējām robežām.

                  (6)

                  Lai ņemtu vērā norises Covid-19 pandēmijas attīstībā kopš Ieteikuma (ES) 2020/1475 pieņemšanas, Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, minēto ieteikumu ir aizstājusi ar Ieteikumu (ES) 2022/108.

                  (7)

                  Lai nodrošinātu, ka kopējie kritēriji, robežvērtības un pasākumu sistēma, ko dalībvalstis piemēro, lai atvieglotu drošu ceļošanu zonā bez kontroles pie iekšējām robežām Covid-19 pandēmijas laikā, arī turpmāk ir atjaunināti un pilnībā saskaņoti ar kopējo pieeju, kuras mērķis ir atvieglot pārvietošanās brīvību, kā noteikts Ieteikumā (ES) 2022/108, atsauce Ieteikumā (ES) 2020/1632 uz Ieteikumu (ES) 2020/1475 būtu jāaizstāj ar atsauci uz Ieteikumu (ES) 2022/108.

                  (8)

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD, Dānija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis ieteikums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo ieteikumu, izlemj, vai tā šo ieteikumu ieviesīs.

                  (9)

                  Šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK; tāpēc Īrija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Īrijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                  (10)

                  Attiecībā uz Bulgāriju, Horvātiju, Kipru un Rumāniju šis ieteikums ir Šengenas acquis pilnveidošana, kā attiecīgi noteikts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā, 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā un 2011. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā.

                  (11)

                  Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (3) 1. panta C punktā.

                  (12)

                  Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (4) 1. panta C punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (5) 3. pantu.

                  (13)

                  Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (6) 1. panta C punktā, to lasot saistībā ar Lēmuma 2011/350/ES (7) 3. pantu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Ieteikumu (ES) 2020/1632 groza šādi:

         Vienīgajā ieteikumā vārdus “Padomes Ieteikumā (ES) 2020/1475” aizstāj ar vārdiem “Padomes Ieteikumā 2022/108”.
         Briselē, 2022. gada 25. janvārī

               Padomes vārdā –

               Priekšsēdētājs

            C. BEAUNE

         (1)  Padomes Ieteikums (ES) 2020/1475 (2020. gada 13. oktobris) par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju (OV L 337, 14.10.2020., 3. lpp.).

         (2)  Padomes Ieteikums (ES) 2020/1632 (2020. gada 30. oktobris) par koordinētu pieeju brīvas pārvietošanās ierobežošanai sakarā ar Covid-19 pandēmiju Šengenas zonā (OV L 366, 4.11.2020., 25. lpp.).

         (3)  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

         (4)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

         (5)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.).

         (6)  OV L 160, 18.6.2011., 21. lpp.

         (7)  Padomes Lēmums 2011/350/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā saistībā ar kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām un personu pārvietošanos (OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.).