               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 508 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Spānijas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2017. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Spānijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2017. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Spānija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un10. martā, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma
                  7
               .

               (2)Tā kā Spānijas kā dalībvalsts valūta ir euro un ņemot vērā to, ka ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpēja saikne, Spānijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu, kas ir atspoguļots 1.–3. ieteikumā, īstenošana.

               (3)2017. gada ziņojums par Spāniju
                  8
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Spānijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Spānijas progress virzībā uz stratēģijas „Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2017. gada 22. februārī
                  9
               . Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Spānijā ir makroekonomikas nelīdzsvarotība, kurai ir pārrobežu nozīme. Konkrētāk – tekošā konta pārpalikumi samazina Spānijas neto ārējās saistības, taču tās joprojām ir diezgan lielas un pakļauj valsti izmaiņām tirgus noskaņojumā. Privātā sektora parāds ir ievērojami samazinājies, jo īpaši uzņēmumu gadījumā, taču mājsaimniecību parāds vēl aizvien ir augsts. Ekonomikas izaugsme ir kļuvusi par galveno dzinuli parāda samazināšanai, taču fiskālās stabilitātes riski vidējā termiņā saglabājas augstā līmenī. Īpaši svarīgi ir rīkoties, lai samazinātu risku, ka nelīdzsvarotība nelabvēlīgi ietekmēs Spānijas ekonomiku un – ņemot vērā valsts lielumu un pārrobežu nozīmi – ekonomisko un monetāro savienību. Finanšu sektors ir turpinājis saglabāt augstu stabilitātes līmeni, ko veicina šajā sektorā notiekošā pārstrukturēšana, nelielās finansēšanas izmaksas un ekonomikas atlabšana. Pēdējos gados ir vērojams spēcīgs darbvietu skaita pieaugums, un bezdarba līmenis ir strauji samazinājies, taču vēl aizvien ir ļoti augsts. Darba tirgus reformas un algu mērenība pēdējos gados ir būtiski sekmējušas jaunu darbavietu spēcīgu izveidi un konkurētspējas uzlabošanu.

               (4)Spānija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu, savukārt 2017. gada 29. aprīlī Spānija iesniedza 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  10
               , ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  11
               .

               (6)Uz Spāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. 2017. gada stabilitātes programmā Spānija plāno līdz 2018. gadam novērst pārmērīgo deficītu, kas atbilst Padomes 2016. gada 8. augusta paziņojumam. Tiek plānots, ka nominālais deficīts turpinās samazināties, 2020. gadā sasniedzot 0,5 % no IKP. Programmā izklāstīto izdevumu prognozēs ir ņemta vērā iespējamo saistību realizēšanās autoceļu jomā un finanšu nozarē; minētās saistības sasniedz gandrīz 0,4 % no IKP 2017. gadā un 0,2 % no IKP 2018. gadā. Stabilitātes programmas darbības laikā netiek plānots sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķi – līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē. Prognozēts, ka pārrēķinātā strukturālā bilance
                  12
                2020. gadā sasniegs -1,9 % no IKP. Stabilitātes programmā prognozēts, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2017. gadā samazināsies līdz 98,8 %, 2018. gadā – līdz 97,6 %, savukārt 2020. gadā – līdz 92,5 %. Programmas makroekonomiskie pieņēmumi ir ticami līdz 2018. gadam, savukārt attiecībā uz laikposmu pēc tam tie kļūst visai optimistiski. Plānotā mērķu sasniegšana kopumā joprojām ir atkarīga no labām ekonomikas attīstības perspektīvām, taču ir pakļauta riskiem. Citi riski fiskālo mērķu sasniegšanai ir saistīti ar neskaidrību par nesen īstenoto nodokļu pasākumu ietekmi. Turklāt, pieņemot, ka iespējamās saistības (kuras nav iekļautas Komisijas prognozē) realizējas, programma ir atkarīga no ievērojami lielākas izdevumu ierobežošanas 2017. un 2018. gadā, nekā paredzēts Komisijas prognozē. Visbeidzot, pasākumi, kas vajadzīgi, lai veicinātu plānoto deficīta mērķu sasniegšanu 2018. gadā, vēl nav precizēti.

               (7)Padome 2016. gada 8. augustā pieprasīja Spānijai līdz 2018. gadam novērst pārmērīgu budžeta deficīta situāciju un jo īpaši samazināt vispārējās valdības budžeta deficītu 2016. gadā līdz 4,6 % no IKP, 2017. gadā – līdz 3,1 % no IKP un 2018. gadā – līdz 2,2 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas atjaunināto 2016. gada pavasara prognozi, šis vispārējās valdības bilances uzlabojums tika uzskatīts par atbilstošu strukturālās bilances pasliktinājumam par 0,4 % no IKP 2016. gadā un uzlabojumam par 0,5 % no IKP gan 2017., gan 2018. gadā. 2016. gadā Spānijas nominālais deficīts bija 4,5 % no IKP, kas ir nedaudz zem Padomes noteiktā mērķa. Saskaņā ar Komisijas 2017. gada pavasara prognozi paredzams, ka nemainīgas politikas gadījumā nominālais deficīts 2017. gadā samazināsies līdz 3,2 % no IKP un turpinās samazināties 2018. gadā – līdz 2,6 % no IKP, kas par 0,1 % un 0,4 % no IKP pārsniedz stabilitātes programmā izklāstītos un Padomes noteiktos nominālā deficīta mērķus. Atšķirībā no stabilitātes programmas šajā prognozē netiek pieņemts, ka realizēsies iepriekš minētās iespējamās saistības. Paredzams, ka 2016. un 2017. gadā kumulatīvie fiskālie centieni tiks strikti īstenoti, savukārt, pamatojoties uz pieņēmumu par nemainīgu politiku, tiek prognozēts, ka 2018. gadā tie nesasniegs Padomes pieprasīto apmēru. Turklāt Padome 2016. gada augustā lūdza Spāniju veikt pasākumus savas fiskālās sistēmas uzlabošanai, taču stabilitātes programmā nav informācijas par plāniem, kuru mērķis ir stiprināt Likumā par stabilitāti iekļautā izdevumu noteikuma ieguldījumu publisko finanšu stabilitātē. Kopumā Padome uzskata, ka būs vajadzīgi turpmāki pasākumi, jo īpaši 2018. gadā, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus un jo īpaši Padomes 2016. gada 8. augusta paziņojuma nosacījumus.

               (8)Spānijai joprojām trūkst skaidra un saskaņota publiskā iepirkuma politikas satvara, kas nodrošina atbilstību tiesību aktiem un augstu konkurences un ekonomiskās efektivitātes līmeni, ko panāktu, izmantojot efektīvus ex ante un ex post kontroles mehānismus un nodrošinot lielāku pārredzamību un koordināciju līgumslēdzējās iestādēs un struktūrās visos valdības līmeņos. 2017. gadā valdība ir nākusi klajā ar dažiem pasākumiem, kuri uzlabotu publiskā iepirkuma uzraudzības sistēmu un pašlaik gaida parlamenta apstiprinājumu.

               (9)Spānija ir guvusi panākumus cīņā pret korupciju, jo īpaši attiecībā uz administratīvo lēmumu pieņemšanas procesa pārredzamību, konkrētāk – tā ir ieviesusi tiesību aktus par partiju finansējuma pārredzamību, aktīvu atklāšanu un interešu konfliktiem. Uzsvars tagad tiek likts uz šo pasākumu īstenošanu. Tomēr, neraugoties uz to, ka vietējā un reģionālā līmenī ir pieaudzis korupcijas lietu izmeklēšanas skaits, šajos valdības līmeņos nav izstrādātas individuāli pielāgotas un preventīvas stratēģijas korupcijas risku mazināšanai, kā arī nav ieviesta kopīga, dažādus valdības līmeņus aptveroša preventīva stratēģija. Vēl nav veikti specifiski turpmāki pasākumi attiecībā uz tādām citām nepilnībām kā, piemēram, trauksmes cēlēju aizsardzībai paredzētu tiesību aktu trūkums, nesen izveidotā interešu konfliktu novēršanas biroja neatkarības pakāpe un lobēšanas regulējuma trūkums. Vēl viens jautājums attiecas uz ilgstošām tiesas procedūrām korupcijas lietās. Kaut arī 2015. gadā tika grozīts Kriminālprocesa likums, lai ierobežotu izmeklēšanām atvēlēto laiku un samazinātu kriminālprocesu nepamatotu kavēšanos, šis pasākums rezultātā varētu nozīmēt nesodāmību sarežģītās korupcijas lietās, kurās laika termiņi nebūtu pietiekami, lai sagatavotu lietu iesniegšanai tiesā.

               (10)Neraugoties uz to, ka PVN standarta likme atbilst ES vidējam rādītājam, Spānijas ieņēmumi no PVN ir salīdzinoši mazi. Tas galvenokārt skaidrojams ar to, ka Spānija dažādiem izstrādājumiem un pakalpojumiem plaši piemēro atbrīvojumus vai samazinātas likmes. Rezultātā Spānijā 2014. gadā bija Eiropas Savienībā vislielākais to iespējamo ieņēmumu īpatsvars, ko varētu gūt, ja piemērotu standarta PVN likmi (59 % salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju, kas ir aptuveni 44 %). Līdzīgā kārtā arī Spānijas ieņēmumi no vides nodokļiem ir vieni no mazākajiem Eiropas Savienībā, neraugoties uz dažiem pasākumiem, kas veikti pēdējos gados, galvenokārt enerģētikas nozarē. Piesārņojuma un resursu izmantošanas aplikšana ar nodokļiem var palielināt ieņēmumus un radīt būtiskus ieguvumus sociālajā un vides jomā. Regulējumā pastāv arī atšķirības, kas reģionālajā līmenī rada neviendabīgu pieeju dažiem vides nodokļiem. Attiecībā uz izdevumiem valdība ir uzdevusi Spānijas Neatkarīgajai fiskālajai iestādei AIReF veikt izdevumu pārskatīšanu, kas aptver visus centrālās valdības līmeņus. Šī pārskatīšana var palīdzēt apzināt jomas, kurās izdevumu vajadzības var apmierināt, efektīvāk izmantojot resursus.

               (11)Pēdējos gados ir vērojams spēcīgs darbvietu skaita pieaugums, ko sekmē darba tirgus reformas un algu mērenība. Bezdarba līmenis ir strauji samazinājies, taču joprojām ir viens no augstākajiem Eiropas Savienībā, jo īpaši jauniešu un mazkvalificētu personu vidū, radot risku, kas šie cilvēki attālinās no darba tirgus. Gandrīz puse bezdarbnieku ir bez darba vairāk nekā gadu. Spānija veic pasākumus, lai atbalstītu jauniešus, jo īpaši paplašinot shēmas „Garantija jauniešiem” atbilstības kritērijus, un lai palielinātu individuālo atbalstu, ko saņem ilgtermiņa bezdarbnieki. Šo pasākumu efektivitāte ir arī atkarīga no reģionālo valsts nodarbinātības dienestu darbības rezultātiem. Pastāv iespējas pastiprināt šo dienestu sadarbību ar sociālajiem dienestiem, lai uzlabotu lielāka apmēra pakalpojumu sniegšanu darba meklētājiem, jo īpaši ilgtermiņa bezdarbniekiem un personām, kuras piedalās ienākumu garantēšanas shēmās. Vienlaikus varētu uzlabot valsts nodarbinātības dienestu sadarbību ar darba devējiem, jo īpaši palielinot nodarbinātības dienestu piedāvāto vakanču īpatsvaru.

               (12)Pagaidu nodarbinātības īpatsvars Spānijā ir viens no augstākajiem Eiropas Savienībā, un daudziem pagaidu darba līgumiem ir ļoti īss termiņš. Rādītāji, kas raksturo pāreju no pagaidu uz pastāvīgiem līgumiem, ir ļoti zemi salīdzinājumā ar ES vidējo līmeni. Plašā pagaidu līgumu izmantošana iet kopsolī ar mazāku ražīguma pieaugumu (tostarp tādēļ, ka ir mazāk iespēju piedāvāt apmācību darbavietā), sliktākiem darba apstākļiem un augstāku nabadzības risku. Šķiet, ka nesenās darba tirgus reformas nelielā mērā ir pozitīvi ietekmējušas to, ka ir samazinājusies segmentācija starp pastāvīgiem un pagaidu līgumiem, un šobrīd notiekošā darba inspekciju pastiprināšana dod pozitīvus rezultātus pagaidu darba līgumu ļaunprātīgas izmantošanas nepieļaušanā. Tomēr dažas Spānijas darba tirgus iezīmes joprojām varētu atturēt no pieņemšanas darbā ar pastāvīgiem līgumiem, tostarp neskaidrība, kas pastāv juridiska strīda gadījumā pēc atlaišanas no darba, kā arī salīdzinoši lieli atlaišanas pabalsti, kuri tiek maksāti darba ņēmējiem ar pastāvīgiem līgumiem. Turklāt darbā pieņemšanas stimulu sistēma vēl aizvien ir sadrumstalota un nav efektīvi vērsta uz to, lai sekmētu beztermiņa nodarbinātību. Kaut arī Spānija nesen – pēc 2014. gadā panāktās vienošanās starp valdību un sociālajiem partneriem – izveidoja darba grupu nodarbinātības kvalitātes jautājumos, Spānija vēl nav izstrādājusi visaptverošu plānu darba tirgus segmentācijas apkarošanai.

               (13)Ienākumu garantiju shēmu attiecināmības nosacījumi, kā arī saikne starp aktivizēšanu un aizsardzību joprojām atšķiras dažādu reģionu un shēmu starpā. Ienākumu garantiju noteikumos nav ietvertas konkrētas neaizsargāto mājsaimniecību kategorijas. Shēmu ierobežotā efektivitāte ir daļēji izskaidrojama ar lielām reģionālo minimālo ienākumu shēmu atbilstības un piekļuves nosacījumu atšķirībām, kā arī ar to, ka valsts mēroga pabalstu sistēma ir sadalīta vairākās shēmās, kas pievēršas dažādām darba meklētāju kategorijām un ko pārvalda dažādas pārvaldes struktūras. Sadrumstalotība rada tā atbalsta pārtrauktību, ko piešķir personām, kurām tas vajadzīgs, un kavē integrētu risinājumu īstenošanu. Reaģējot uz daudzajām problēmām, pašlaik tiek veikts pētījums, kura mērķis ir novērtēt valsts un reģionālā mēroga ienākumu atbalsta shēmu efektivitāti. Ģimenes pabalsti nav mērķtiecīgi. Turklāt, ņemot vērā nodokļu kredītu ietekmi, nodokļu atvieglojumu sistēma kopumā ir nedaudz regresīva. Papildus tam bērnu aprūpes iespēju izmantošana būtiski palielinās tad, ja pieaug ģimenes ienākumi, kas norāda uz to, ka vecāki ar maziem ienākumiem saskaras ar šķēršļiem šo iespēju izmantošanā. Ilgtermiņa aprūpes pakalpojumu sniegšana uzlabojas, taču atšķiras atkarībā no reģiona, un pašreizējās vajadzības vēl aizvien nav apmierinātas.

               (14)Vāji izglītības rezultāti negatīvi ietekmē ražīguma pieauguma ilgtermiņa potenciālu Spānijā. Neraugoties uz būtiskiem uzlabojumiem pēdējos gados, priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs joprojām ir viens no augstākajiem Eiropas Savienībā. Priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītāji un skolēnu rezultāti dažādos reģionos ievērojami atšķiras, jo īpaši pamatprasmju gadījumā. Skolotāju apmācība un individuāls skolēnu atbalsts ir vieni no aspektiem, kas veicina sekmīgu izglītību skolās, kuras atrodas labus rezultātus uzrādošos reģionos. Spānijā ir otrais augstākais klašu atkārtošanas rādītājs Eiropas Savienībā, kas palielina risku priekšlaicīgi pārtraukt mācības skolā, samazina izredzes iegūt augstāku izglītības līmeni un palielina izglītības izmaksas. Terciārās izglītības ieguvēju nodarbinātības līmenis joprojām ir salīdzinoši zems. Nelielā studentu un akadēmiskā personāla mobilitāte, ierobežotās stažēšanās iespējas, stimulu trūkums un augstskolu pārvaldības neelastība vēl aizvien ir šķēršļi, kas kavē sadarbību ar uzņēmumiem izglītības vai pētniecības jomā.

               (15)Lai sekmētu ražīgumu un konkurētspēju, Spānijai par labu nāktu turpmāka pētniecības un inovācijas veicināšana. Tomēr inovācijas rezultāti pasliktinās un tagad ir zemākā līmenī nekā 2007. gadā, savukārt valsts atpalicība no ES vidējā rādītāja laika gaitā ir palielinājusies. Vāji rezultāti inovācijas jomā sakrīt ar privāto pētniecības un izstrādes izdevumu samazināšanos un norāda uz trūkumiem pētniecības un inovācijas pārvaldības satvarā. 2017. gada sākumā darbību ir sākusi Valsts pētniecības aģentūra, kas atbild par centrālās valdības piešķirtā pētniecības un inovācijas finansējuma pārvaldību. Līdz šim nav ieviesta atbalsta programmu budžetu sistemātiska daudzgadu plānošana. Arī atbalsta programmu efektivitāte netiek sistemātiski izvērtēta, lai uzlabotu šo programmu struktūru un īstenošanu. Stimulu trūkuma un augstskolu pārvaldības neelastības dēļ arī publiskā un privātā sektora sadarbība joprojām ir vāja, un pētnieku mobilitāte starp publisko un privāto sektoru ir zema. Koordinācija starp dažādiem valdības līmeņiem nav optimāla, kā rezultātā valsts un reģionālās politikas virzienos nav pilnīgas sinerģijas.

               (16)Šķiet, ka Spānijas mazo uzņēmumu ražīgums ir ievērojami zemāks par salīdzināmu uzņēmumu ražīgumu citās lielās ES dalībvalstīs. Ņemot vērā mazo uzņēmumu izplatību Spānijā, tas būtiski ietekmē ražīgumu ekonomikā kopumā. Tāpēc, mazinot šķēršļus uzņēmumu izveidei, darbībai un izaugsmei, palielinātos ieguldījumi un ražīgums. Spānijas valdība pēdējos gados pieņēma vairākus pasākumus, kuru mērķis ir atvieglot uzņēmumu dibināšanu un izaugsmi. Šo reformu konsolidēšana un pilnīga īstenošana ir ļoti svarīga, lai pilnībā gūtu labumu no tām. 2013. gadā pieņemtais tirgus vienotības likums ir sekmējis to, ka tiek samazinātas papildu izmaksas, ko uzņēmējiem rada uzņēmējdarbības normu būtiskās atšķirības un pārklāšanās dažādos reģionos. Tas, ka uzņēmumi aizvien biežāk izmanto šajā likumā paredzēto sūdzību izskatīšanas mehānismu, lai tirgus piekļuves šķēršļu gadījumos meklētu tiesisko aizsardzību, norāda uz nepieciešamību, iespējams, vēl vairāk vienkāršot licencēšanas procedūras. Jāpieliek lielākas pūles, lai panāktu koordināciju starp attiecīgajām valsts pārvaldes iestādēm, tostarp nozaru konferenču līmenī. Tas ir ļoti svarīgi, lai nodrošinātu, ka esošie un gaidāmie tiesību akti visos līmeņos efektīvi novērš nevajadzīgos šķēršļus ienākšanai tirgū, tostarp attiecībā uz jauniem uzņēmējdarbības modeļiem sadarbīgajā ekonomikā. Divkāršas atļaujas mazumtirdzniecības uzņēmumu dibināšanai joprojām nevajadzīgi ierobežo ienākšanu tirgū mazumtirdzniecības nozarē. Tiesību aktos par tādu pakalpojumu nozari, kurus sniedz transportlīdzekļi ar vadītājiem, paredzētie tirgus piekļuves nosacījumi, kā arī reģionālā līmeņa tiesību akti, kas attiecas uz izmitināšanas pakalpojumu īstermiņa īrēšanu, varētu nevajadzīgi kavēt līdzsvarotu sadarbīgās ekonomikas attīstību. 2017. gada pirmajos mēnešos Spānija ir veikusi pasākumus, lai ieviestu dzīvē tirgus vienotības likumu; kā piemērs ir minamas nesen pieņemtās norādes šā likuma īstenošanai, kā arī publicētais katalogs par labo un slikto praksi likumā piemērošanā.

               (17)Profesionālo pakalpojumu regulējums joprojām ir visai ierobežojošs. Protekcionistiskas tiesības („rezervētās darbības”) tiek selektīvi piešķirtas dažiem pakalpojumu sniedzējiem, izslēdzot citus pakalpojumu sniedzējus ar attiecīgu līdzīgu kvalifikāciju. Ir daudzas profesijas, kuru pārstāvjiem obligāti jābūt profesionālas apvienības locekļiem. Būvinženieru, arhitektu un tūristu gidu profesijās ierobežotības līmenis Spānijā ir augstāks par vidējo svērto rādītāju Eiropas Savienībā. Patentu aģentu un juristu profesijās tas ir zemāks par ES vidējo rādītāju, kaut arī pieeja jurista profesijai ir stingrāk ierobežota nekā jebkurai citai profesijai Spānijā.
                  13
                Vēl nav pieņemts likumprojekts par profesionālajiem pakalpojumiem, ar kuru cita starpā paredzēts racionalizēt noteikumus par dalību profesionālajās apvienībās. Ar šo reformu arī paredzēts palielināt profesionālo organizāciju pārredzamību un pārskatatbildību, darīt pieejamas nepamatotas rezervētās darbības un aizsargāt tirgus vienotību attiecībā uz profesionālo pakalpojumu pieejamību un sniegšanu Spānijā.

               (18)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Spānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Spānijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (19)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  14
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (20)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1.–3. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Spānijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt atbilstību Padomes 2016. gada 8. augusta lēmumam, ar ko pieprasa veikt pasākumus saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, tostarp pasākumus, kuru mērķis ir stiprināt fiskālo sistēmu un publiskā iepirkuma politikas satvaru. Veikt izdevumu visaptverošu pārskatu, lai apzinātu iespējamās jomas izdevumu efektivitātes uzlabošanai.

               2.Pastiprināt koordināciju starp reģionālajiem nodarbinātības dienestiem, sociālajiem dienestiem un darba devējiem, lai labāk ņemtu vērā darba meklētāju un darba devēju vajadzības. Veikt pasākumus, lai sekmētu pieņemšanu darbā ar beztermiņa līgumiem. Samazināt ienākumu garantiju shēmu reģionālās atšķirības un sadrumstalotību un uzlabot ģimenes atbalstu, tostarp kvalitatīvas bērnu aprūpes pieejamību. Palielināt terciārās izglītības atbilstību darba tirgum. Samazināt izglītības rezultātu reģionālās atšķirības, jo īpaši uzlabojot skolotāju apmācību un skolēniem paredzēto individuālo atbalstu.

               3.Nodrošināt pienācīgus un ilgtspējīgus ieguldījumus pētniecībā un inovācijā un uzlabot šo ieguldījumu pārvaldību visos valdības līmeņos. Nodrošināt tirgus vienotības likuma pienācīgu un laicīgu īstenošanu attiecībā uz esošajiem un turpmākajiem tiesību aktiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2017) 508 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  OV C 92/01, 24.3.2017., 1. lpp.

                     (8)
                  SWD(2017) 74 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodiku.

                     (13)
                  COM(2016) 436 final.

                     (14)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 337 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Ungārijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Ungārijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā  Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma Brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā tā identificēja Ungāriju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks veikts padziļināts pārskats.

               (2)2016. gada ziņojums par Ungāriju
                  6
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā novērtēts Ungārijas progress, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Ungārijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā ietverts arī padziļinātais pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem
                  7
               . Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Ungārijā ir pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Kaut arī bažas joprojām rada vajadzība pārinvestēt augsto ārējo parādu, kā arī ienākumus nenesošu aizdevumu īpatsvars, ir samazināti ar ārējām un iekšējām saistībām saistītie riski.

               (3)Ungārija 2016. gada 29. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu plānošanā 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               .

               (5)Konverģences programma liecina, ka bēgļu ārkārtas pieplūduma ietekme uz budžetu ir ievērojama, un 6. maija pielikumā sniegti atbilstīgi pierādījumi par šo papildu budžeta izmaksu apmēru un veidu. Saskaņā ar Komisijas novērtējumu attiecināmie papildu izdevumi 2015. gadā sasniedza 0,04 % no IKP un pašlaik netiek paredzētas papildu izmaksas 2016. gadā. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā iestrādātie noteikumi ļauj apstiprināt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums ir ārkārtas gadījums, tā ietekme uz Ungārijas publiskajām finansēm ir ievērojama, un ilgtspēja, pieļaujot īslaicīgu novirzi no vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai nepieciešamajām korekcijām, netiktu apdraudēta. Tāpēc, lai ņemtu vērā šīs izmaksas, vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanai nepieciešamā korekcija 2015. gadā ir samazināta. Attiecībā uz 2016. gadu galīgais novērtējums, tostarp par attiecināmajām summām, tiks veikts 2017. gada pavasarī, pamatojoties uz Ungārijas iestāžu sniegtajiem novērotajiem datiem.

               (6)Uz Ungāriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai piemēro noteikumu par parādu. 2016. gada konverģences programmā valdība plāno, ka nominālais deficīts līdz 2017. gadam palielināsies līdz 2,4 % no IKP un tad līdz 2020. gadam pakāpeniski samazināsies līdz 1,2 %. Valdība plāno strukturālās bilances pakāpenisku uzlabojumu, lai līdz 2019. gadam sasniegtu pārskatīto vidēja termiņa budžeta mērķi – deficītu 1,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Tomēr pārrēķinātais
                  9
                strukturālais deficīts joprojām pārsniegs vidēja termiņa budžeta mērķi.  Saskaņā ar konverģences programmu ir paredzēts, ka valsts parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies no 75,3 % 2015. gadā līdz mazākā par 67 % 2020. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir lielā mērā ticams līdz 2017. gadam un pēc tam kļūst arvien labvēlīgāks. Pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos budžeta deficīta mērķus, sākot no 2017. gada, nav pietiekami konkretizēti, jo īpaši pēc 2017. gada. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv liels risks būtiskai novirzei no nepieciešamās korekcijas 2016. gadā, kā arī nemainīgas poolitikas apstākļos 2016. un 2017. gadā, kopā ņemot. Tajā pašā laikā tiek prognozēts, ka Ungārija ievēros parāda samazināšanas kritēriju 2016. un 2017. gadā. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Ungārija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ būs nepieciešami turpmāki pasākumi abos gados, lai nodrošinātu izpildi.

               (7)Iekšējā finansiālā nelīdzsvarotība ir samazināta, un banku sistēma ir kļuvusi mazāk neaizsargāta, bet problēmas saglabājas. Ir gūts ievērojams progress privātā sektora parāda samazināšanā, kas iepriekš galvenokārt bija ārvalstu valūtās.  Mājsaimniecību kreditēšana uzrādīja atlabšanas pazīmes, bet pavērsienam korporatīvajā kreditēšanā vēl jānotiek. Banku sektora rentabilitāte ir sākusi atjaunoties, pateicoties ekonomikas vides uzlabojumam un iepriekšējo politikas nostādņu ierobežošanai attiecībā uz banku nodokļiem.  Tomēr bankas joprojām ir piesardzīgas kreditēšanā, lai gan tās ir labi kapitalizētas un augsti likvīdas. Galvenā atlikusī problēma bankām ir samazināt joprojām lielo ienākumus nenesošo aizdevumu daļu, kas kavē jaunu kreditēšanu un rada spiedienu uz peļņu. Iespējamo saistību riski saistībā ar valsts palielinātām īpašumtiesībām banku sektorā joprojām ir augsti.

               (8)Neraugoties uz nodokļu politikas un nodokļu administrācijas ievērojamiem neseniem uzlabojumiem, Ungārijas paļaušanās uz sektoram specifiskiem nodokļiem joprojām ir potenciāls šķērslis ieguldījumiem. Šo nodokļu selektīvā izveide rada izkropļojumus sektoros. Lai gan joprojām pastāv vairāki citi sektoram specifiski nodokļi, nodoklis kredītiestādēm ir ievērojami samazināts un pārtikas inspekcijas maksas progresīvās likmes ir atceltas.  Joprojām ir augsts nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās nelielu ienākumu saņēmējiem, īpaši tiem, kam nav bērnu. Tam var būt negatīva ietekme uz viņu nodarbināmību, un tas var arī kavēt ieguldījumus. Ir veikti pasākumi, lai samazinātu nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās (tostarp iedzīvotāju ienākuma nodokļa vienotās likmes samazinājums par vienu procentpunktu un ģimenes nodokļa atlaides palielinājums ienākumu saņēmējiem ar diviem bērniem).  Tomēr pasākumi nav pietiekami mērķtiecīgi, lai tiem būtu ievērojama ietekme uz nelielu ienākumu saņēmējiem. Ir potenciāls novirzīt nodokli no darbaspēka uz jomām, kas mazāk kropļo izaugsmi. Ir veikti vairāki pasākumi, lai uzlabotu nodokļu saistību izpildi un samazinātu nodokļu saistību izpildes izmaksas, lai gan tās joprojām ir lielas. Neraugoties uz uzlabojumiem pēdējos gados, Ungārijai joprojām ir problēmas ar nodokļu iekasēšanas efektivitāti. Ungārijas valdība izziņoja būtisku institucionālu reformu, kas tiks sākta 2016. gadā un būs vērsta uz nodokļu administrācijas efektivitāti.

               (9)Ir gūts ierobežots progress attiecībā uz konkurences un pārredzamības veicināšanu publiskajā iepirkumā (piemēram, pieņemot jauno Publiskā iepirkuma likumu, kura atbilstība ES tiesību aktiem vēl jānovērtē), bet neprognozējamas regulatīvās izmaiņas un administratīvais slogs kavē privāto uzņēmējdarbību un ieguldījumus. Lielais sarunu procedūru skaits bez publikācijas un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana ar vienu piedāvājumu liecina, ka iepirkuma jomā joprojām ir zems konkurences līmenis.  Visaptveroša e-iepirkuma stratēģija, kuras mērķis ir uzlabot efektivitāti un pārredzamību, vēl nav izstrādāta, un korupcijas risks saglabājas augsts. Būtu nepieciešamas izmaiņas, lai palielinātu jaunās Valsts korupcijas novēršanas rīcības programmas 2015.–2018. gadam efektivitāti publisko iestāžu korupcijas novēršanā un preventīvu sodu piemērošanā. Valdība vēl nav atjaunojusi savu agrāko apņemšanos pārskatīt 2013. gada trauksmes cēlēju likumu, kurā trūkst noteikumu, kas trauksmes cēlējus pietiekami aizsargā pret atriebību. Valsts korupcijas novēršanas rīcības programmas plāniem pārskatīt aktīvu deklarēšanas sistēmu trūkst vērienīguma, un ar 2015. gadā pieņemtajiem jaunajiem tiesību aktu grozījumiem tika ieviesti daži papildu ierobežojumi informācijas publiskai pieejamībai.  Valdība ir veikusi pasākumus, lai samazinātu administratīvo slogu, bet Ungārijas ierobežojošie noteikumi pakalpojumu nozarēs un mainīgā regulatīvā vide joprojām rada bažas uzņēmumiem un tādējādi rada nenoteiktību ieguldītājiem. Dibināšanas un darbības ierobežojumi mazumtirdzniecības nozarei rada ievērojamus šķēršļus ienākt tirgū un paplašināties. Uzcenojumi Ungārijas mazumtirdzniecības nozarē ir trešie augstākie Eiropas Savienībā un pēdējās desmitgades laikā pastāvīgi palielinās, bet sadales efektivitātes rādītājs ir starp zemākajiem Eiropas Savienībā.

               (10)Nesenās darba tirgus norises Ungārijā ir labvēlīgas, bezdarbs ir samazinājies līdz pirmskrīzes līmenim. Darbvietu radīšana privātajā sektorā atjaunojas, bet bezdarba samazināšanos veicināja arī sabiedrisko darbu shēma. Shēma ir galvenā aktīva darba tirgus politika Ungārijā. Tās budžeta izmaksas pēdējo piecu gadu laikā ir palielinājušās vairāk kā četrkārtīgi.  Tomēr shēma nešķiet pietiekama, lai uzlabotu dalībnieku reintegrāciju atvērtā darba tirgū. 2015. gada pirmajā pusē sekmīgas izstāšanās no shēmas un pastāvīgas nodarbinātības rādītājs bija 13,1 %, bet aptuveni 60 % dalībnieku, kas izstājās no shēmas minētajā periodā, tajā atgriezās 180 dienu laikā. Tam ir ievērojams risks ieslēgt dalībniekus shēmā, īpaši mazkvalificētus darbiniekus un cilvēkus mazāk attīstītos reģionos. Kaut arī shēma ir paredzēta ilgstošiem bezdarbniekiem, mazkvalificētiem darbiniekiem un bezdarbniekiem, kas dzīvo mazāk attīstītos apvidos, 2015. gadā 47 % dalībnieku bija vidējā vai terciārā izglītība. Sabiedriskajos darbos iesaistīto bezdarbnieku proporcija ir ievērojama arī apgabalos ar labi funkcionējošiem darba tirgiem.  Valsts nodarbinātības dienesta nesenā reforma, iespējams, mazinās tā efektivitāti. Vadības mehānismu administratīvā sarežģītība – pašlaik atbildība par valsts nodarbinātības dienestu ir sadalīta starp četrām ministrijām – var ievērojami mazināt efektīvu vadību un pastiprinātu orientāciju uz rezultātiem. Bezdarbnieku pabalstu maksimālais ilgums (trīs mēneši) ir mazākais Eiropas Savienībā un ir ievērojami īsāks nekā vidējais laiks, kas ir nepieciešams darba atrašanai. Nabadzības rādītāji uzlabojas, bet tie joprojām ir augsti, īpaši visnelabvēlīgākajā situācijā esošo personu, jo īpaši romu un bērnu, vidū. Sociālās palīdzības adekvātums un segums joprojām ir problēma, un nesenās reformas varētu vēl vairāk ierobežot nosacījumus par piekļuvi vairākiem pabalstiem.

               (11)Ungārijas skolnieku vidējais sniegums pamatprasmēs bija zem ES vidējā līmeņa 2012. gada ESAO Starptautiskajā skolēnu novērtēšanas programmā (PISA), un no 2009. līdz 2012. gadam zemus sasniegumus uzrādījušo proporcija palielinājās.   Sociālekonomiskās vides un skolas atrašanās vietas ietekme uz izglītības rezultātiem ir viena no lielākajām Eiropas Savienībā. Izglītības sistēmas selektivitāte padziļina snieguma plaisu starp skolniekiem dažādu veidu skolās, un šī plaisa laika gaitā paplašinās. Tas, ka trūkst vienlīdzīgas piekļuves kvalitatīvai vispārējai izglītībai, ir īpaši akūti romiem. Izņemot agrīno pirmsskolas izglītību, kurā pēdējos gados ir bijis ievērojams uzlabojums, saglabājas liela plaisa starp romu un citu tautību skolas pabeigšanas rādītājiem visos pārējos izglītības līmeņos, t. i., pamata, vidējā un terciārajā izglītībā. Izglītības priekšlaicīga pamešana joprojām ir bieža romu vidū. Ungārija ir ieviesusi vairākus pasākumus, kuru mērķis ir efektīvāk novērst zemo sniegumu. Tomēr svarīga informācija par šo pasākumu īstenošanu nav pieejama, tādējādi apgrūtinot to potenciālās ietekmes novērtēšanu. Vēl ir jāizstrādā sistēmiska pieeja iekļaujošas vispārējās izglītības veicināšanai. Vēl ir jāpublicē izziņotais īstenošanas plāns izglītības priekšlaicīgas pamešanas stratēģijai. Pāreja starp izglītības dažādajiem veidiem un posmiem joprojām ir sarežģīta, un nesenās reformas arodizglītībā varētu vēl vairāk kavēt pāreju.

               (12)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Ungārijas ekonomikas politikas vispusīgu analīzi un publicējusi to 2016. gada valsts ziņojumā. Tā ir novērtējusi arī konverģences programmu un valsts reformu programmu un turpmāko rīcību saistībā ar ieteikumiem, kas adresēti Ungārijai iepriekšējos gados. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Ungārijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka jāstiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākiem valsts mēroga lēmumiem. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (13)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Ungārijas konverģences programmu, un tās atzinums
                  10
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Ungārijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Ņemot vērā ievērojamās novirzes augsto risku, sasniegt ikgadējo fiskālo korekciju 0,3 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa budžeta mērķi 2016. gadā un 0,6 % apmērā no IKP 2017. gadā, ja vien vidējā termiņa budžeta mērķis netiek sasniegts ar mazākiem centieniem, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus.

               2.Vēl vairāk samazināt sektoram specifiskos nodokļus un samazināt nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās nelielu ienākumu saņēmējiem. Stiprināt pārredzamību un konkurenci publiskajā iepirkumā, izmantojot e-iepirkumu, piedāvājumu konkursu pastiprinātu publicēšanu un turpmāk uzlabojot korupcijas novēršanas regulējumu. Uzlabot regulatīvo vidi pakalpojumu nozarē un mazumtirdzniecības nozarē, novēršot ierobežojošus noteikumus un nodrošinot prognozējamību.

               3.Veicināt pāreju no sabiedrisko darbu shēmas uz primāro darba tirgu un pastiprināt citas aktīva darba tirgus politikas nostādnes. Uzlabot sociālās palīdzības un bezdarbnieka pabalstu adekvātumu un segumu. Veikt pasākumus, lai uzlabotu izglītības rezultātus un palielinātu nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, jo īpaši romu, dalību iekļaujošā vispārējā izglītībā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 337 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 85 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Strukturālā bilance, ko Komisija pārrēķinājusi, pamatojoties uz konverģences programmā sniegto informāciju, atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodikai.

                     (10)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 519 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Austrijas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2017. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Austrijas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Austrijas 2017. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Austrija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un 10. martā, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma
                  6
               .

               (2)Ņemot vērā to, ka Austrijas valūta ir euro un ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Austrijai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu, kas atspoguļots 1. ieteikumā, īstenošana.

               (3)2017. gada ziņojums par Austriju
                  7
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Austrijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Austrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)Austrija 2017. gada 21. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu, un 2017. gada 2. maijā tā iesniedza savu 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā dalībvalsts programmās Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondiem) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  8
               , gadījumā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  9
               .

               (6)Uz Austriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā paredz, ka nominālais deficīts 2017. gadā uzlabosies līdz 1,0 % no IKP un tad sasniegs 0,3 % no IKP 2021. gadā. Paredzēts, ka 2019. gadā tiks sasniegts vidējā termiņa budžeta mērķis — strukturālais deficīts 0,45 % apmērā no IKP līdz 2016. gadam un 0,5 % apmērā no IKP turpmāk. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP no 84,6 % 2016. gadā pakāpeniski samazināsies līdz 71,0 % 2021. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir labvēlīgs, ņemot vērā investīciju un eksporta straujo pieaugumu 2017. un 2018. gadā.

               (7)Stabilitātes programmā ir norādīts, ka bēgļu ārkārtējā pieplūduma un ar drošību saistīto pasākumu ietekme uz budžetu ir nozīmīga, un sniegti atbilstoši pierādījumi par minēto budžeta papildu izmaksu tvērumu un veidu. Saskaņā ar Komisijas datiem attiecināmie papildu izdevumi 2016. gadā sasniedza 0,25 % no IKP saistībā ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu un 0,04 % no IKP saistībā ar pasākumiem, kas saistīti ar drošību. Pašlaik tiek lēsts, ka salīdzinājumā ar 2016. gadu ar drošību saistīto pasākumu papildu ietekme 2017. gadā būs 0,01 % apmērā no IKP. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi atļauj šādus papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums, kā arī spēcīgie terorisma draudi ir ārkārtēji apstākļi, to ietekme uz Austrijas publiskajām finansēm ir nozīmīga un stabilitāte netiktu apdraudēta, ja tiktu pieļauta pagaidu novirze no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tāpēc nepieciešamā korekcija vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā ir samazināta, lai ņemtu vērā šīs ar bēgļiem un drošību saistītās papildu izmaksas. Attiecībā uz 2017. gadu galīgais novērtējums, tostarp par attiecināmajām summām, tiks veikts 2018. gada pavasarī, pamatojoties uz Austrijas iestāžu sniegtajiem novērotajiem datiem.

               (8)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Austrijai nodrošināt, ka novirze no vidējā termiņa budžeta mērķa attiecas vienīgi uz pielaidi saistībā ar bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekmi uz budžetu
                  10
               , un šajā sakarībā 2017. gadā panākt gada fiskālo korekciju 0,3 % apmērā no IKP, ja vien vidējā termiņa budžeta mērķis netiek ievērots ar zemāku rādītāju. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, strukturālajai bilancei 2017. gadā ir jāpaliek stabilai, ņemot vērā piešķirtās pielaides. Komisijas prognozē ir norādīts uz risku, ka 2017. gadā radīsies neliela novirze no minētās prasības. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, 2018. gadā Austrijai būtu jānodrošina, ka valdības neto primāro izdevumu
                  11
                nominālais izaugsmes temps nepārsniedz 2,2 %, kas atbilst strukturālās bilances uzlabojumam par 0,3 % no IKP
                  12
               . Nemainīgas politikas apstākļos ir risks, ka Austrijai 2018. gadā radīsies neliela novirze no minētās prasības. Tomēr tiek prognozēts, ka Austrija 2017. un 2018. gadā ievēros noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka Austrijai ir jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību 2017. un 2018. gadā.

               (9)Straujās sabiedrības novecošanas dēļ pensiju un veselības aprūpes izdevumi rada vidēju risku fiskālajai stabilitātei vidējā termiņā un ilgtermiņā. Austrijas publiskie izdevumi pensijām ir samērā lieli salīdzinājumā ar pārējo Eiropu, un ir sagaidāms, ka līdz 2060. gadam tie palielināsies par 0,5 procentpunktiem no IKP. Salīdzinājumam — sagaidāms, ka ES vidējais rādītājs tajā pašā laikposmā samazināsies par 0,2 procentpunktiem no IKP. Faktiskais pensionēšanās vecums, kas, neraugoties uz nesenajām reformām, joprojām ir zems, ir viens no galvenajiem faktoriem, kas sekmē pensiju izdevumu palielināšanos. Pašlaik tas ir 60 gadi un 3 mēneši, kas ir krietni mazāk nekā ES vidējais rādītājs — 63 gadi un 6 mēneši vīriešiem un 62 gadi un 6 mēneši sievietēm (2014. gada dati). Turklāt pašreizējais likumā noteiktais pensionēšanās vecums sievietēm — 60 gadi — ir viens no zemākajiem ES, un to sāks saskaņot ar vīriešu pensionēšanās vecumu tikai 2024. gadā. Likumā noteiktā pensionēšanās vecuma sasaistīšana ar paredzamā mūža ilguma izmaiņām palīdzētu nodrošināt pensiju ilgtspējību sabiedrības novecošanas kontekstā un sekmētu faktiskā pensionēšanās vecuma paaugstināšanu.

               (10)Veselības aprūpes jomā ir sagaidāms, ka publiskie izdevumi, kuru līmenis jau ir augsts, vidējā termiņā un ilgtermiņā ievērojami pieaugs, proti, par 1,3 procentpunktiem no IKP līdz 2060. gadam; salīdzinājumam — ES vidējais rādītājs ir 0,9 procentpunkti. Galvenais faktors, kas ietekmē lielos veselības aprūpes izdevumus, ir lielā slimnīcu nozare, savukārt lētākā ambulatorā aprūpe netiek pietiekami izmantota. Slimnīcu izdevumu īpatsvars kopējos veselības aprūpes izdevumos ir viens no lielākajiem ES. Neseno iniciatīvu mērķis bija stiprināt primāro veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu, tādēļ tās ir rūpīgi jāīsteno, tostarp atbalstot jaunus finanšu līgumus starp veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem un sociālās nodrošināšanas fondiem. Turklāt Austrijas slimnīcu nozarē netiek pietiekami izmantoti efektīvi publiskie iepirkumi, piemēram, ES mēroga konkursi (0,23 % no IKP salīdzinājumā ar 0,62 % vidēji ES), iepirkumu apvienošana un tādi līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji, kas nav cena.

               (11)2017. gada finanšu izlīdzināšanas likums ir palīdzējis vienkāršot finanšu attiecības starp dažādiem valdības līmeņiem Austrijā. Tomēr fiskālā sistēma Austrijā joprojām ir pārlieku sarežģīta kompetences un finanšu mehānismu ziņā, un tai joprojām kaitē neatbilstības starp vietējo valdību un federālo zemju valdību ierobežotajām tiesībām gūt ienākumus un plašāku atbildību par tēriņiem.

               (12)Kaut gan 2016. gada nodokļu reformas rezultātā nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās no 49,5 % ir samazinājies līdz 46,7 %, tas joprojām ir samērā liels salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju, proti, 40,6 % (šie dati attiecas uz vienu vidusmēra pelnītāju, kam nav bērnu). Tā kā nodokļu kategorijas netiek indeksētas atbilstoši inflācijai, nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās ikgadējo fiskālo bremžu ietekmē atkal pakāpeniski palielināsies. Turpretī izaugsmei labvēlīgāki ieņēmumu avoti, piemēram, regulāri īpašuma nodokļi, netiek pietiekami izmantoti galvenokārt tādēļ, ka nodokļa bāze ir novecojusi. Ieņēmumi no regulāriem īpašuma nodokļiem Austrijā ir ļoti mazi un veido 0,2 % no IKP salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju — 1,6 % no IKP 2014. gadā. Tāpat netiešā nodokļa likme, ko Austrijā piemēro energoresursiem, ir samērā zema, un tas liecina par neizmantotu potenciālu vides nodokļu jomā, kas ietver pozitīvus stimulus attiecībā uz rīcību.

               (13)Lai gan darba tirgus Austrijā darbojas labāk nekā lielākajā daļā ES valstu, tajā joprojām ir problēmas. Jo īpaši sieviešu darba tirgus potenciāls netiek pietiekami izmantots, par ko liecina lielas vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības, kuras cita starpā rodas tādēļ, ka ir liels nepilnas slodzes nodarbinātības īpatsvars. 2015. gadā vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības bija 21,7 % salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju — 16,3 %. Augstais nepilnas slodzes darbu strādājošo sieviešu īpatsvars, kas ir virs vidējā rādītāja, lielā mērā ir saistīts ar bērnu un vecu cilvēku aprūpes pienākumu veikšanu. 2015. gadā agrīnās bērnu aprūpes vietas bija pieejamas 25,5 % bērnu vecumā līdz 3 gadu vecumam, un tas joprojām ir ievērojami mazāk par Barselonas mērķī noteikto līmeni — 33 %.

               (14)Austrija jau ir pārsniegusi savus stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķus attiecībā uz izglītību. Tomēr ESAO Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) 2015. gada rezultāti apstiprināja, ka izglītības rezultāti ir ļoti atkarīgi no sociālekonomiskās izcelsmes. Turklāt migrantu izcelsmes skolēnu izglītības rezultāti ir ievērojami sliktāki par to skolēnu izglītības rezultātiem, kuri nav migrantu izcelsmes. 2015. gadā varbūtība, ka ārvalstīs dzimuši skolēni pārtrauks mācības pirms vidusskolas izglītības iegūšanas, bija trīs reizes lielāka nekā Austrijā dzimušu skolēnu vidū. Integrācijas problēmas skar arī Austrijā dzimušus imigrantu bērnus. Turklāt Austrija saskaras ar problēmu integrēt savā izglītības sistēmā lielu skaitu patvēruma meklētāju un bēgļu.

               (15)Situācijas attīstība banku nozarē liecina par uzlabojumiem, kas ir stabili, bet noris lēnām. Austrijas banku kapitalizācijas līmenis joprojām ir zemāks nekā līdzīgās bankās ES, un to spēja gūt peļņu vietējā tirgū ir bijusi pakļauta spiedienam. Attiecībā uz starptautiskām operācijām aktīvu kvalitāte un rentabilitāte vairākos tirgos Centrāleiropā, Austrumeiropā un Dienvidaustrumeiropā ir turpinājusi uzlaboties, taču vēl pastāv jutīgas jomas. Savukārt nekustamā īpašuma cenu pieaugums un hipotekārās kreditēšanas atkopšanās uzsver makroprudenciālo pasākumu nozīmi.

               (16)2016. gadā Austrijā atsākās investīciju pieaugums, bet MVU investīcijās un investīcijās pakalpojumu nozarē joprojām bija vērojamas nepilnības. Austrija ir atzinusi uzņēmumu dibināšanas un to izaugsmes nozīmi attiecībā uz jaunām investīcijām (proti, tām, kas nav atjaunošanai paredzētas investīcijas) un ar tām saistīto darbvietu radīšanu. Tādēļ Austrija ir nospraudusi vērienīgus mērķus, lai veicinātu digitālo pārveidi un risinātu jautājumu saistībā ar tās tradicionāli zemo uzņēmumu dibināšanas rādītāju (7,4 % salīdzinājumā ar 10,8 % vidēji ES) un uzņēmumu izaugsmes rādītāju (straujas izaugsmes uzņēmumu īpatsvars ir 7,3 % salīdzinājumā ar 9,2 % vidēji ES). Jau ir paziņots par dažiem konkrētiem pasākumiem, kuros šķēršļu investīcijām samazināšana ir apvienota ar uzlabotiem pamatnosacījumiem pašu kapitāla finansēšanai, darījumdarbības veicināšanu un nodokļu stimuliem.

               (17)Joprojām ir lieli regulatīvie šķēršļi darījumdarbības pakalpojumu un reglamentēto profesiju nozarē, kurā ierobežojumu līmenis ir augstāks nekā vidēji ES, jo īpaši attiecībā uz arhitektiem un inženieriem. Turklāt šajās profesijās tāpat kā juristu, grāmatvežu / nodokļu konsultantu, patentu aģentu, nekustamā īpašuma aģentu un tūristu gidu profesijā klientu mainības koeficients ir ievērojami mazāks nekā vidēji ES, kas, šķiet, liecina par samērā nelielu dinamismu un konkurenci profesionālo pakalpojumu jomā Austrijā. Minētie šķēršļi cita starpā ir 1) ierobežojumi arhitektiem, inženieriem un patentu advokātiem attiecībā uz akcionāru sastāvu un uzņēmuma formu, 2) daudzdisciplīnu ierobežojumi arhitektiem un inženieriem un 3) rezervēto darbību īpaši plašā joma arhitektiem, inženieriem un tūristu gidiem. Šādu šķēršļu samazināšana varētu radīt sīvāku konkurenci, kuras rezultātā tirgū ienāktu vairāk uzņēmumu, un tas nāktu par labu patērētājiem, jo cenas būtu zemākas. Ieteikumi šā jautājuma risināšanai tika sniegti 2017. gada janvārī Komisijas paziņojumā, kas ir daļa no pasākumu kopuma šķēršļu novēršanai pakalpojumu tirgos
                  13
               .

               (18)Austrija ir īstenojusi ievērojamus centienus, lai uzņemtu patvēruma meklētājus un integrētu bēgļus un citus imigrantus. Tomēr migrantu izcelsmes personu, jo īpaši ārpus ES dzimušu sieviešu un darbu meklējošu bēgļu, integrācija darba tirgū joprojām ir problemātiska.

               (19)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Austrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Austrijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Austrijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (20)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  14
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Austrijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā sasniegt savu vidējā termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaidi saistībā ar ārkārtējiem apstākļiem. Nodrošināt veselības aprūpes un pensiju sistēmas ilgtspēju. Racionalizēt un optimizēt dažādo valdības līmeņu kompetenci un saskaņot to atbildību par finansējumu un tēriņiem.

               2.Uzlabot sieviešu stāvokli darba tirgū, tostarp nodrošinot pilna laika aprūpes pakalpojumus. Uzlabot nelabvēlīgā situācijā esošu jauniešu, jo īpaši migrantu izcelsmes jauniešu, sasniegumus izglītības jomā. Veicināt ieguldījumus pakalpojumu nozarē, samazinot administratīvos un regulatīvos šķēršļus, atvieglojot ienākšanu tirgū un veicinot uzņēmumu izaugsmi.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2017) 519 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 un P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 85 final.

                     (8)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Austrijai ir atļauts no tās vidējā termiņa budžeta mērķa līdz 2017. un 2018. gadam novirzīties par summu, kas atbilst tai papildu ietekmei uz budžetu saistībā ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu un ar drošību saistītiem pasākumiem, kura radās attiecīgi 2015. un 2016. gadā, jo pagaidu novirzes katrā gadījumā tiek pārnestas uz trīs gadu laikposmu.

                     (11)
                  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, no kuriem atskaitīti procentu izdevumi, izdevumi saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansēti bruto ieguldījumi pamatkapitālā tiek izlīdzināti četru gadu laikposmā. Diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielināšana, kas obligāti veicama saskaņā ar likumu, tiek iekļauta. Vienreizēji pasākumi gan attiecībā uz ieņēmumiem, gan uz izdevumiem tiek atskaitīti.

                     (12)
                  Korekcijas prasībā Austrijai 2018. gadā ir ņemta vērā pielaide saistībā ar ārkārtējiem apstākļiem, kas piešķirta 2016. gadam, jo pagaidu novirzes tiek pārnestas uz trīs gadu laikposmu.

                     (13)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (14)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 339 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Nīderlandes 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Nīderlandes 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma Brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā tā identificēja Nīderlandi kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks veikts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu attiecībā uz Padomes ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku
                  7
               . Šo ieteikumu Eiropadome apstiprināja 2016. gada 18.–19. februārī, un Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Kā valstij, kuras valūta ir euro, un ņemot vērā ciešo savstarpējo saistību starp ekonomikām ekonomikas un monetārajā savienībā, Nīderlandei būtu jānodrošina pilnīga un laicīga šā ieteikuma īstenošana.

               (2)2016. gada ziņojums par Nīderlandi
                  8
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā novērtēts Nīderlandes progress, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi un Nīderlandes progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem
                  9
               . Komisijas veiktā analīze ļauj tai secināt, ka Nīderlandē ir makroekonomikas nelīdzsvarotība. Jo īpaši svarīgi ir novērst lielu un noturīgu tekošā konta pārpalikumu, kas atspoguļo ekonomikas strukturālās iezīmes un politikas noteikšanu attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām. Ņemot vērā tā apmēru, Nīderlandes tekošā konta pārpalikumam, iespējams, ir neliela, bet nozīmīga negatīva ietekme uz ekonomikas izaugsmi eurozonā. Svarīgi ir arī novērst ļoti lielo mājsaimniecību parādu uzkrājumu.

               (3)Nīderlande 2016. gada 28. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu plānošanā 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  10
               .

               (5)Pašlaik Nīderlandei piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu un uz to attiecas pārejas noteikums par parādu. Valdība 2016. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances pakāpenisku uzlabošanos līdz 0,1 % no IKP 2019. gadā. Tajā pašā laikā valdība plāno pārrēķinātās
                  11
                strukturālās bilances pasliktināšanos 2016. gadā līdz -1,4 % no IKP un uzlabošanos pēc tam. Vidējā termiņa budžeta mērķi – strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP – plānots sasniegt 2019. gadā. Tomēr, pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci, vidējā termiņa budžeta mērķis tiktu sasniegts, sākot jau ar 2018. gadu. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valsts parāda attiecība pret IKP sasniegs 65,4 %, 2016. gadā un tad pakāpeniski samazināsies līdz 58,9 % 2019. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir šo budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Nīderlandē pastāv risks zināmai novirzei no preventīvās daļas prasībām 2016. gadā un 2016. un 2017. gadā kopumā nemainīgas politikas apstākļos. Tiek prognozēts, ka Nīderlande ievēros pārejas noteikumu par parādu 2016. gadā un pēc pārejas perioda beigām – parāda samazināšanas kritēriju 2017. gadā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Nīderlande kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, lai nodrošinātu atbilstību 2016. un 2017. gadā, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (6)Neseno nodarbinātības pieaugumu var pilnībā attiecināt uz pašnodarbināto personu un to cilvēku skaita pieaugumu, kuri strādā saskaņā ar pagaidu līgumiem. Lai gan Nīderlande ir veikusi pasākumus, lai šo jautājumu risinātu, ir vajadzīga vispusīgāka pieeja. Zemi rādītāji pārejai no pagaidu uz pastāvīgiem līgumiem joprojām rada darba tirgus segmentācijas risku. Lielā un pieaugošā pagaidu līgumu procentuālā attiecība tiek novērota saistībā ar lielām atšķirībām darba aizsardzības noteikumos saskaņā ar pagaidu līgumiem, no vienas puses, un pastāvīgiem līgumiem, no otras puses. Pašnodarbinātās personas bez darbiniekiem biežāk ir nepietiekami apdrošinātas pret invaliditāti, bezdarbu un vecumu, un tas varētu ilgtermiņā ietekmēt sociālās apdrošināšanas sistēmas ilgtspēju. Tika ieviesti vairāki pasākumi, kas samazināja atšķirības starp pastāvīgajiem un pagaidu līgumiem. Labvēlīgs nodokļu režīms un tas, ka nav pienākuma veikt atsevišķas sociālās apdrošināšanas iemaksas, joprojām finansiāli stimulē pašnodarbinātību.

               (7)Svarīgs uzdevums mājsaimniecību lielo parādsaistību novēršanā ir mājokļu tirgū, kura neelastība un kropļojoši stimuli, kas gadu desmitos ir izveidojušies, veido mājokļu finansēšanas un sektorālu ietaupījumu modeļus. Mājsaimniecību tendenci hipotekāro kredītu bruto parādu nodrošināt ar mājokļu līdzekļiem lielā mērā izskaidro ilgu laiku pastāvošie fiskālie stimuli, jo īpaši nodokļu atskaitījumi par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem. Kopš 2012. gada ir īstenoti vairāki pasākumi, lai to daļēji novērstu, taču tie nav izvērsti saskaņā ar ieteikumu. Labi funkcionējoša privātā īres tirgus izveidi apgrūtina subsīdijas citos mājokļu apakšsektoros. Sociālo mājokļu sektors ir viens no lielākajiem Eiropas Savienībā, bet mājokļi ne vienmēr tiek faktiski piešķirti tiem, kuriem tie patiešām ir nepieciešami. Sociālo mājokļu sektorā ir ieviesta īres maksas diferenciācija, pamatojoties vairāk uz ienākumiem. Mājokļu sabiedrībām darbības ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (t. i., sociālie mājokļi) būs jānošķir no citām darbībām. Ņemot vērā to, ka sociālo mājokļu tirgū ir novērsti daži kropļojoši stimuli, kas īres maksu saista ar ienākumiem, šo iepriekšējā ieteikuma daļu ir lietderīgi novirzīt uz situācijas uzraudzību. Tajā pašā laikā mājokļu tirgus joprojām ir ievērojami izkropļots un turpina radīt parādu traucējošo ietekmi uz mājsaimniecībām. Šajos jautājumos ir nepieciešams turpmāks progress.

               (8)Papildus mājokļu tirgus izkropļojumiem mājsaimniecību izmantojamos ienākumus negatīvi ietekmē obligātās iemaksas otrā līmeņa pensiju sistēmā. Otrā līmeņa pensiju sistēma darbojas labi attiecībā uz kvalitāti un atbilstību, bet ir trūkumi attiecībā uz starppaaudžu taisnīgumu, pārredzamību un noturību pret ekonomikas satricinājumiem. Pēdējos gados pensiju sistēmas ilgtspēja ir uzlabota, līdz 2021. gadam paaugstinot pensionēšanās vecumu līdz 67 gadiem un pēc tam piesaistot to paredzamajam mūža ilgumam. Vidēji pensijas iemaksas ir samazinātas, jo tika samazināta maksimālā no nodokļa atbrīvotā uzkrājuma likme. Piemērots izmaksu un risku sadalījums paaudžu ietvaros un starp paaudzēm papildus pieņemtajiem noteikumiem par indeksāciju un finanšu rezervēm (finanšu novērtējuma sistēma) palīdzētu mājsaimniecībām piešķirt to finanšu līdzekļus vairāk uz izaugsmi vērstos veidos. Valdība paziņoja par savu nodomu būtiski reformēt otrā līmeņa pensiju sistēmu, iesaistot sociālos partnerus, lai izveidotu pārredzamāku un aktuāri taisnīgāku sistēmu.

               (9)Ekonomikas krīzes laikā ieguldījumi ievērojami samazinājās un kopš tā laika ir atjaunojušies tikai daļēji. Nepilnībām ekonomikas mēroga ieguldījumos, šķiet, ir ļoti ciklisks raksturs. To veicināja lejupslīde mājokļu tirgū un fiskālās konsolidācijas izvēles. Lai gan šķēršļi ieguldījumiem, šķiet, ir nelieli, zems ieguldījumu līmenis celtniecības nozarē un atjaunojamo energoresursu jomā, šķiet, ir saistīts ar tirgus nenoteiktību un reglamentējošiem faktoriem. Neraugoties uz kreditēšanas nosacījumu uzlabošanos, pašreizējā finanšu situācijā ir paaugstināti riski jauniem aizdevumiem. Valdības izdevumi par pētniecību un izstrādi kopš 2014. gada samazinās, taču privātie pētniecības un izstrādes izdevumi joprojām ir nelieli. Tāpēc tika ieteikts, lai Nīderlande novirza publiskos izdevumus ieguldījumu atbalstam pētniecības un izstrādes jomā un strādā pie privāto pētniecības un izstrādes izdevumu uzlabošanas. Publiskie un privātie izdevumi par pētniecību un izstrādi ir nelieli, ņemot vērā izglītības līmeni, akadēmiskos sasniegumus un ekonomikas attīstību.

               (10)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi Nīderlandes ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir izvērtējusi arī stabilitātes un valsts reformu programmu un turpmākos pasākumus saistībā ar ieteikumiem, kas Nīderlandei sniegti iepriekšējos gados. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Nīderlandē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (11)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  12
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (12)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 3. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Nīderlandei 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Ierobežot novirzi no vidējā termiņa budžeta mērķa 2016. gadā un panākt ikgadēju fiskālu korekciju 0,6 % apmērā no IKP 2017. gadā. Noteikt publisko izdevumu prioritāti, lai atbalstītu vairāk ieguldījumu pētniecībā un izstrādē.

               2.Novērst atlikušos šķēršļus darbinieku nolīgšanai uz pastāvīgiem līgumiem un atvieglot pāreju no pagaidu uz pastāvīgiem līgumiem. Novērst pašnodarbināto personu bez darbiniekiem lielo pieaugumu, tostarp samazinot nodokļa atbrīvojumus, kas veicina pašnodarbinātību, neapdraudot uzņēmējdarbību, un sekmējot pašnodarbināto personu piekļuvi cenas ziņā pieejamai sociālai aizsardzība.

               3.Veikt pasākumus, lai palielinātu otrā līmeņa pensiju sistēmas pārredzamību, starppaaudžu taisnīgumu un noturību pret satricinājumiem. Veikt pasākumus, lai samazinātu atlikušos izkropļojumus mājokļu tirgū un parādu traucējošo ietekmi uz mājsaimniecībām, jo īpaši samazinot nodokļu atskaitījumus par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 339 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 87 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Strukturālā bilance, ko Komisija ir pārrēķinājusi, pamatojoties uz informāciju stabilitātes programmā, izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku.

                     (12)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.