title: Komisijas Ieteikums (ES) 2022/554 (2022. gada 5. aprīlis) par kvalifikāciju atzīšanu cilvēkiem, kuri bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā

text:
               6.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               LI 107/1

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2022/554
      (2022. gada 5. aprīlis)
      par kvalifikāciju atzīšanu cilvēkiem, kuri bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Pēc neprovocētās Krievijas militārās agresijas un iebrukuma Ukrainā 2022. gada 24. februārī, ko Eiropas Savienība ir visstingrākajā veidā nosodījusi, Eiropas Savienība saskaras ar nepieredzētu to cilvēku pieplūdumu, kuri bēg no kara un meklē aizsardzību. Aptuveni četriem miljoniem cilvēku ir bijis jāpamet mājas, un viņi ir bijuši spiesti bēgt no Ukrainas.

                  (2)

                  2022. gada 8. marta Paziņojumā “Eiropas solidaritāte ar bēgļiem un citiem, kas bēg no kara Ukrainā” (1) Komisija norādīja uz būtisko atbalstu, ko ES ir darījusi pieejamu, lai palīdzētu cilvēkiem, kuri bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā, kā arī dalībvalstīm, kuras tos uzņem. Tas ietver tiešu humāno palīdzību, ārkārtas civilās aizsardzības palīdzību, atbalstu uz robežas, kā arī skaidru juridisko statusu, kas ļauj tiem, kuri bēg no kara, saņemt tūlītēju aizsardzību ES.

                  (3)

                  2022. gada 23. marta paziņojumā “Par to personu uzņemšanu, kuras bēg no kara Ukrainā: Eiropas sagatavošana vajadzību apmierināšanai (2) Komisija izklāstīja pasākumus, ar kuriem palīdzēt cilvēkiem, kas bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā, un nodrošināt, ka viņi var efektīvi izmantot savas tiesības. Šie pasākumi ietver ne tikai tūlītējus pasākumus, lai nodrošinātu pajumti, humāno palīdzību un piekļuvi veselības aprūpei, bet arī rīcību, lai nodrošinātu cilvēku raitu integrēšanos uzņēmējvalstīs un to piekļuvi izglītībai, mājokļiem un darbvietām. Valdības iestādes, NVO un brīvprātīgie dalībvalstīs, jo īpaši pirmās ieceļošanas valstīs (Polijā, Rumānijā, Slovākijā un Ungārijā), kā arī galamērķa valstīs, dara visu iespējamo, lai sniegtu atbalstu un aizsardzību cilvēkiem, kuri bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā.

                  (4)

                  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (3), ar kuru tika aktivizēts Direktīvā 2001/55/EK (4) noteiktais pagaidu aizsardzības mehānisms, personām, kas bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā, piešķir skaidru juridisko statusu tūlīt pēc ierašanās Eiropas Savienībā. Pagaidu aizsardzība sākumā ilgs vienu gadu, un to varētu automātiski pagarināt divas reizes – katru reizi par sešiem mēnešiem. Pagaidu aizsardzība ietver uzturēšanās atļauju, sociālo atbalstu un veselības aprūpi, kā arī piekļuvi mājokļiem, izglītībai un nodarbinātībai.

                  (5)

                  Direktīvas 2001/55/EK 12. pantā noteikts, ka dalībvalstīm jāatļauj personām, kam ir pagaidu aizsardzība, “iesaistīties algotā darba vai pašnodarbinātības aktivitātēs, ievērojot profesijai piemērojamos noteikumus”, kā arī tādās aktivitātēs, kā izglītības iespējas pieaugušajiem, profesionālā sagatavošana un mācību prakse darba vietā.

                  (6)

                  Tiesības piekļūt darba tirgum ir būtisks pagaidu aizsardzības aspekts. Pieredze liecina, ka trešo valstu valstspiederīgajiem un jo īpaši bēgļiem bieži vien ir jāuzņemas darbs, kas ir zemāks par viņu kvalifikācijas līmeni (5). Vienkārša un ātra atzīšanas mehānisma nodrošināšana lielā mērā palīdz nodrošināt, ka cilvēki, kuriem ir pagaidu aizsardzība, var strādāt darbu, kuram viņi ir kvalificēti. Tas veicina viņu integrāciju un ļauj labāk izmantot viņu prasmes, sniedzot labumu gan indivīdam, gan uzņēmējkopienai. Tas arī nodrošina, ka cilvēki gūst attiecīgu pieredzi un prasmes pagaidu aizsardzības periodā, kas, atgriežoties izcelsmes valstī, rada pievienoto vērtību viņu kvalifikācijai.

                  (7)

                  Komisijas Rīcības plānā par integrāciju un iekļaušanu 2021.–2027. gadam (6) ir atzīts, ka trešās valstīs iegūtu kvalifikāciju atzīšanas atvieglošana un to salīdzināmības ar ES kvalifikācijām uzlabošana ir būtiska, lai ātrāk un taisnīgāk iekļautu bēgļus un migrantus darba tirgū. Tajā arī atzīts, ka daudzi augsti izglītoti migranti un bēgļi, jo īpaši sievietes, ir pārāk kvalificēti veicamajam darbam, kas var izraisīt viņu prasmju pasliktināšanos. Rīcības plāns mudina dalībvalstis nodrošināt, lai procedūras ārvalstu kvalifikāciju atzīšanai būtu ātras, taisnīgas, pārredzamas un pieņemamas cenas ziņā.

                  (8)

                  Ja dalībvalsts ir izvēlējusies reglamentēt kādu konkrētu profesiju (7), personām, kurām ir pagaidu aizsardzība, būs jāiegūst savu profesionālo kvalifikāciju atzīšana, lai veiktu algotu vai pašnodarbinātu reglamentētu darbību šajā profesijā. Atkarībā no konkrētās dalībvalsts tas var ietvert, piemēram, dažādas veselības aprūpes, pedagogu, juridiskās, sociālās vai amatniecības profesijas. Trešo valstu valstspiederīgo profesionālās kvalifikācijas atzīšana notiek valsts līmenī, piemērojot uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktus un procedūras, ja vien nav spēkā starptautiski nolīgumi.

                  (9)

                  Attiecībā uz nereglamentētām profesijām nodarbinātības prasības nereglamentē tiesību akti, un tās var atšķirties no ļoti specifiskām līdz ļoti vispārīgām. Attiecībā uz šādām profesijām nepastāv regulatīvi šķēršļi tādas personas nodarbināšanai, kuras kvalifikācijas nav atzītas, un nepastāv vienots process kvalifikāciju atzīšanai, lai varētu strādāt nereglamentētās profesijās (8).

                  (10)

                  Dažas dalībvalstis un reģioni saskaras ar darbinieku trūkumu vairākās profesijās rūpniecības ekosistēmās (9), tostarp vairākās reglamentētajās profesijās. Profesionālo kvalifikāciju atzīšana var palīdzēt novērst dažus šādus trūkumus un panākt līdzsvarotāku darba tirgu.

                  (11)

                  Profesionālo kvalifikāciju atzīšana būtu jāpapildina ar sistēmu, kas ļauj praktizēt profesijas praksē, novērš birokrātiskus šķēršļus un sniedz konsultācijas tiem, kam tās vajadzīgas.

                  (12)

                  Cilvēkiem, kas bēg no kara, kvalifikāciju atzīšana nebūs viņu pirmā prioritāte. Tomēr ir svarīgi sniegt norādes un pamatinformāciju, lai cilvēki to varētu izmantot, tiklīdz tā ir vajadzīga. Papildus informācijai, ko sniedz dalībvalstis, Komisija ir izveidojusi tīmekļvietni “ES solidaritāte ar Ukrainu” (10).

                  (13)

                  Papildus Ukrainas valstspiederīgajiem Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 paredz, ka dalībvalstīm ir jāpiemēro vai nu pagaidu aizsardzība, vai pienācīga aizsardzība saskaņā ar valsts tiesību aktiem attiecībā uz trešo valstu, izņemot Ukrainu, valstspiederīgajiem, kuri var pierādīt, ka likumīgi uzturējušies Ukrainā pirms 2022. gada 24. februāra, pamatojoties uz pastāvīgas uzturēšanās atļauju. Tāpēc papildus personām, kurām ir pagaidu aizsardzība, Komisija mudina dalībvalstis, ciktāl tas iespējams saskaņā ar valsts tiesību aktiem, piemērot šo ieteikumu personām, kuras ir aizbēgušas no Krievijas iebrukuma Ukrainā un kurām saskaņā ar minēto lēmumu ir nodrošināta pienācīga aizsardzība saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

                  (14)

                  Direktīva 2005/36/EK (11) neattiecas uz trešo valstu valstspiederīgajiem, tostarp tiem, kam ir pagaidu aizsardzība. Tajā ir ietverti noteikumi par ES pilsoņu kvalifikāciju atzīšanu, kas iegūtas trešās valstīs. Dalībvalstīm tajā noteikts pienākums neatzīt nekādas ES pilsoņu vai trešo valstu pilsoņu kvalifikācijas, kas saistītas ar III sadaļas III nodaļā uzskaitītajām profesijām, ja vien nav izpildīti minētajā nodaļā paredzētie minimālās apmācības nosacījumi. Šīs profesijas ir: ārsti, noteikti specializēti ārsti, vispārējās aprūpes māsas, zobārsti, veterinārķirurgi, vecmātes, farmaceiti un arhitekti. Ja speciālisti, kas glābjas no Krievijas agresijas, neatbilst šīm minimālajām apmācības prasībām, ir būtiski apzināt risinājumus, kā tie var iegūt trūkstošās kompetences vai kā pienācīgi un ātri panākt integrāciju darba tirgū.

                  (15)

                  Pašreizējo situāciju raksturo straujš ļoti liela cilvēku skaita pieplūdums, daudzi no kuriem var būt augsti kvalificēti. Dalībvalstīs sen iedibinātās atzīšanas sistēmas un procedūras var nebūt izstrādātas tā, lai vienlaicīgi apstrādātu tik daudz pieteikumu. Konkrētāk, uzņēmēju dalībvalstu kompetentās iestādes varētu nespēt novērtēt katru no tiem katrā atsevišķā gadījumā un veikt attiecīgu detalizētu analīzi.

                  (16)

                  Informācija par Ukrainas iedzīvotāju profesionālo kvalifikāciju, Ukrainas kvalifikācijas sistēmu un Ukrainas kvalifikācijas satvaru ir būtiska, lai dalībvalstis varētu racionalizēt procesus un ātri izvērtēt pieteikumus kvalifikāciju atzīšanai.

                  (17)

                  Ukraina ir locekle Eiropas augstākās izglītības telpā, kas tika izveidota saskaņā ar Boloņas procesu. Boloņas process nodrošina saskaņotību starp augstākās izglītības sistēmām visā Eiropas reģionā un veicina kvalifikāciju taisnīgu un pārredzamu atzīšanu. Viens no tā galvenajiem mērķiem ir atbalstīt personāla un studentu mobilitāti. Valstis, kas piedalās Boloņas procesā, ir vienojušās nodrošināt kvalifikāciju savstarpēju atzīšanu akadēmiskos nolūkos. Noteikumi par augstākās izglītības kvalifikāciju atzīšanu gan profesionāliem mērķiem, gan tālākizglītībai ir noteikti Konvencijā par to kvalifikāciju atzīšanu Eiropas reģionā, kuras attiecas uz augstāko izglītību (Lisabonas konvencija) (12), kuras līgumslēdzējas puses ir visas dalībvalstis, izņemot Grieķiju, kā arī Ukraina un citas valstis, kas nav ES dalībvalstis.

                  (18)

                     ENIC un NARIC tīkli (Eiropas Informācijas centru tīkls Eiropas reģionā un Nacionālie akadēmiskās atzīšanas informācijas centri Eiropas Savienībā) izstrādāja “Erasmus+ Q-entry” projektu — datubāzi, kas aptver dalībvalstis un trešās valstis un sniedz informāciju par uz skolas beigšanu iegūtām kvalifikācijām, kas nodrošina piekļuvi augstākajai izglītībai. Šajā datubāzē ir iekļauta informācija par Ukrainas kvalifikācijām, un to var izmantot, lai atbalstītu to personu atzīšanas procesu, kurām ir pagaidu aizsardzība.

                  (19)

                  Dalībvalstis var saskarties ar problēmu, ka pretendenti nevar iesniegt kvalifikāciju apliecinošus dokumentus. Cilvēki, kas bēg pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā, iespējams, ir bijuši spiesti pamest valsti bez kvalifikāciju apliecinošo dokumentu oriģināliem. Lisabonas konvencijas VII pantā pusēm ir noteikts pienākums veikt visus saprātīgos un iespējamos pasākumus saskaņā ar to attiecīgo tiesisko regulējumu, lai izstrādātu alternatīvus veidus bēgļu kvalifikāciju novērtēšanai situācijās, kad šādu kvalifikāciju nevar pierādīt ar dokumentāriem pierādījumiem. “Ieteikums par bēgļu kvalifikāciju atzīšanu saskaņā ar Lisabonas konvenciju” un paskaidrojuma raksts (13) sniedz papildu norādījumus par to, kā dalībvalstīm būtu jārīkojas šajā situācijā, lai pienācīgi īstenotu konvencijas VII pantu.

                  (20)

                  Ukraina ir viena no Eiropas Izglītības fonda ilglaicīgajām partnervalstīm. Eiropas Izglītības fonds ir izveidojis resursu centru (14), lai atbalstītu Ukrainā iegūtu kvalifikāciju, prasmju un studiju atzīšanu. Resursu centrs ietvers informāciju un dokumentus, piemēram, ziņojumus un novērtējumus par Ukrainā iegūtām kvalifikācijām, informāciju par Ukrainas kvalifikāciju sistēmu un satvaru un plašāku informāciju par Ukrainas izglītības un apmācības sistēmu. Tajā būs arī darba tirgus pētījumi un analīzes, projektu ziņojumi, kontaktpunkti un saites uz saistītām tīmekļvietnēm, piemēram, kvalifikāciju datubāzēm. Tas arī dalīsies ar resursiem, ko programmas “Erasmus+” ietvaros izstrādājuši nacionālie akadēmiskās atzīšanas informācijas centri (NARIC), tādiem kā Scand-D projekts, kurā apzināti vairāk nekā 300 Ukrainas diplomi. Resursu centrs nodrošinās saites uz attiecīgām datubāzēm un informāciju par Ukrainas augstākās izglītības sistēmu un tās akadēmiskajām kvalifikācijām, kas pieejamas tīmekļa vietnē “Tava Eiropa” (15) un ENIC-NARIC tīkla tīmekļvietnē (16).

                  (21)

                  Komisijas izstrādātajam tulkošanas rīkam eTranslation kā viena no pieejamajām valodām ir pievienota ukraiņu valoda. Ir iespējama arī tulkošana no krievu valodas, un tas var būt noderīgi, ņemot vērā to, ka daudzi Ukrainas speciālisti diplomus ir ieguvuši krievu valodā. Šis rīks ļauj atpazīt tekstu attēlos vai ieskenētos dokumentos (optiskā rakstzīmju atpazīšana, OCR). Tas ļaus kompetentajām iestādēm ietaupīt laiku un paātrināt procesus.

                  (22)

                  Ir liels un pieaugošs pieprasījums pēc veselības aprūpes speciālistiem, lai apmierinātu to cilvēku tūlītējās vajadzības, kuri bēg pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā. Prasmīgi speciālisti ar dažādu pieredzi veselības aprūpē varētu palīdzēt apmierināt šīs vajadzības. Īpašs uzsvars jāliek uz pediatriju un ar to saistītām medicīnas specialitātēm, jo to cilvēku vidū, kuri bēg pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā, ir liels skaits bērnu, kā arī uz garīgās veselības pakalpojumiem, jo cilvēkiem, kas bēg no kara, var būt smaga traumatiska pieredze. Valodas barjera nedrīkstētu būt šķērslis iespējami drīzai šo cilvēku ārstēšanai, lai mazinātu kaitējumu. Ja tiešai mutiskai saziņai ir izšķiroša nozīme uzticības veidošanā un sekmīgā ārstēšanā, vajadzīgos pakalpojumus varētu sniegt ukraiņu valodā runājoši speciālisti.

                  (23)

                  Covid-19 krīzes laikā Komisija publicēja norādījumus par to veselības aprūpes speciālistu atzīšanu, kuri kvalifikāciju ieguvuši valstīs, kas nav ES/EBTA valstis (17).

                  (24)

                  Ņemot vērā, cik daudz bērnu kara laikā bijuši spiesti bēgt no Ukrainas, ir liels pieprasījums pēc ukraiņu valodā runājošiem skolotājiem, kuri varētu palīdzēt šos bērnus iekļaut skolās un pēc iespējas drīzāk nodrošināt tiem stabilu ikdienas režīmu. Eksperti uzsver, ka ir svarīgi, ka bērniem ir skolas rutīna, jo šajā sarežģītajā un biedējošajā laikā tā viņiem var emocionāli palīdzēt (18). Ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt, ka valdībām un citām iestādēm ir resursi un kapacitāte gan pārvietotajiem, gan vietējiem iedzīvotājiem nodrošināt piekļuvi pilnīgai, taisnīgai un kvalitatīvai izglītībai. Tas attiecas uz visiem līmeņiem — pirmsskolas izglītību un aprūpi, pamatizglītību, vidējo izglītību, profesionālo izglītību un augstāko izglītību. Lai to panāktu un uzņēmējā izglītības sistēmā palielinātu starpkultūru izpratni, iestādēm būtu pēc iespējas pilnvērtīgāk no pārvietoto personu vidus jāizmanto skolotāji un citi izglītības darbinieki (19). Ja mācības klasē nav pieejamas, var izskatīt variantus, kā nodrošināt tālmācību. Skolotājiem un citiem darbiniekiem piekļuvi palīgmateriāliem, vadlīniju dokumentiem un izglītības resursiem, arī ukraiņu valodā, nodrošina programmas Erasmus+ platforma School Education Gateway.

                  (25)

                  Ar Komisijas 2007. gada 19. marta lēmumu (20) tika izveidota profesionālo kvalifikāciju atzīšanas koordinatoru grupa, kuras uzdevums cita starpā ir iedibināt sadarbību starp dalībvalstu iestādēm un Komisiju jautājumos, kas saistīti ar profesionālo kvalifikāciju atzīšanu. Ir iespējams, ka dalībvalstis jau ir izstrādājušas plašas trešo valstu kvalifikāciju novērtēšanas un atzīšanas sistēmas. Šī grupa var kalpot par forumu, kurā Komisija un dalībvalstis uzturētu pastāvīgu dialogu, kas palīdzētu uzraudzīt šā ieteikuma sekmīgu īstenošanu. Sniegto ieteikumu sekmīgai īstenošanai ir būtiski, lai tiktu iesaistīti no Krievijas agresijas bēgošo cilvēku pārstāvji, Ukrainas kompetentās iestādes un pilsoniskā sabiedrība.

                  (26)

                  Komisija pēc dalībvalstu pieprasījuma tehniskā atbalsta instrumenta satvarā var nodrošināt individuāli pielāgotas speciālās zināšanas, kas tām palīdzētu īstenot šos ieteikumus,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

         KĀ ORGANIZĒT PAGAIDU AIZSARDZĪBU SAŅĒMUŠO PERSONU PROFESIONĀLO KVALIFIKĀCIJU ATZĪŠANU

                  1.

                  Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, ka speciālisti, kuriem piešķirta pagaidu aizsardzība saskaņā ar Direktīvu 2001/55/EK, var piekļūt savam kvalifikācijas līmenim atbilstošam darbam un paļauties uz efektīvu, ātru un labi funkcionējošu profesionālo kvalifikāciju atzīšanas sistēmu. Šajā sakarā, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīm ir pietiekama kapacitāte apstrādāt atzīšanas pieteikumus, tām būtu jāveic pasākumi, ar kuriem aplēš paredzamo speciālistu skaitu, kuri varētu ierasties valstī.

                  2.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm atzīšanas lēmumus, kas adresēti valstī nonākušajiem un pagaidu aizsardzību saņēmušajiem speciālistiem, izdot ātri. Ja starp speciālista izcelsmes valstī iegūto apmācību un apmācību, kas nepieciešama tādai pašai darbībai uzņēmējā dalībvalstī, pastāv būtiskas atšķirības, dalībvalstīm lēmums par kompensācijas pasākumu piemērošanu būtu jāpieņem pēc iespējas drīzāk, un tās tiek mudinātas to izdarīt ne vēlāk kā mēnesi pēc tam, kad pieteikuma iesniedzējs lūdzis atzīšanu.

                  3.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm profesionālo kvalifikāciju atzīšanai vajadzīgās formalitātes samazināt līdz minimumam. Šajā nolūkā dalībvalstis tiek mudinātas

                              —

                              paātrināt procesu, pagaidu aizsardzību saņēmušo speciālistu pieteikumu izskatīšanai ieviešot paātrinātas procedūras,

                              —

                              nodrošināt, ka tiek prasīti tikai būtiski dokumenti,

                              —

                              akceptēt ne tikai dokumentu oriģinālus, bet arī citas pierādījumu formas (piemēram, digitālas kopijas),

                              —

                              atteikties no dažām prasībām, piemēram, neprasīt iesniegt apliecinātus tulkojumus,

                              —

                              ja iespējams, samazināt vai novērst izmaksas, piemēram, pieteikuma iesniegšanas maksu.

                        Ja rodas šaubas par kvalifikācijas autentiskumu, verifikācijai vajadzētu būt ātrai un efektīvai. Šajā nolūkā var izmantot tādus digitālos rīkus kā FRAUDOC (Guidelines on Diploma Mills and Document Fraud for Credential Evaluators) (21).

                  4.

                  Komisija mudina dalībvalstis pret valstī ieceļojušajiem speciālistiem, kuriem ir piešķirta pagaidu aizsardzība, attiekties elastīgi, lai īsā laikā tiktu izskatīts liels skaits lietu un atzinums būtu pozitīvs. Proti, dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja speciālistu kvalifikācijas pārbaudīt tikai tad, ja tas ir būtiski, un būtu jāatceļ visi ierobežojumi un prasības, kas nav absolūti nepieciešamas. Komisija atgādina uzņēmējām dalībvalstīm, ka tām ir atļauts, bet nav pienākuma pārbaudīt speciālistu kvalifikācijas, attiecībā uz kurām nav saskaņotu minimālo apmācības prasību.

                  5.

                  Komisija mudina dalībvalstis apzināt situācijas, kurās nav vajadzīgs padziļināts atzīšanas pieteikuma novērtējums, jo īpaši gadījumos, kad dalībvalsts konkrētas profesijas kvalifikāciju ir novērtējusi jau iepriekš un nav būtisku šaubu par tās līdzvērtību līdzīgām kvalifikācijām uzņēmējā dalībvalstī. Ja šāda iepriekšēja novērtējuma rezultāts bijis pozitīvs, padziļināts novērtējums nebūtu jāveic.

                  6.

                  Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, ka atzīšanas procedūra ir ātra un efektīva pat tad, ja ir nepieciešams padziļināts kvalifikāciju novērtējums. Šādos gadījumos uzņēmējas dalībvalsts novērtējumā varētu izmantot līdzīgu pieeju, kādu izmanto vispārējā atzīšanas sistēmā saskaņā ar Direktīvu 2005/36/EK.

         KĀ ATVIEGLOT AKADĒMISKO ATZĪŠANU CILVĒKIEM, KURIEM PIEŠĶIRTA PAGAIDU AIZSARDZĪBA

                  7.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm veicināt, ka atzīšanas procedūras par akadēmisko atzīšanu atbildīgajās iestādēs ir ātras, elastīgas un efektīvas.

                  8.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm automātiski atzīt Ukrainas augstākās izglītības kvalifikācijas, kas atbilst visām Boloņas procesa prasībām.

                  9.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm vēl vairāk atbalstīt nacionālos akadēmiskās atzīšanas informācijas centrus (NARIC), lai nodrošinātu, ka tiem ir resursi un kapacitāte, kas vajadzīgi, lai apstrādātu lielāku skaitu atzīšanas pieprasījumu un lai tie apliecinājuma dokumentu vērtētājiem varētu sniegt atbalstu, norādījumus un apmācību.

                  10.

                  Komisija iesaka, ka, ciktāl iespējams un ievērojot nacionālos tiesību aktus, vienā dalībvalstī pieņemts atzīšanas lēmums būtu jāakceptē citās dalībvalstīs.

         KĀ SNIEGT INFORMĀCIJU UN IZMANTOT ELEKTRONISKOS RĪKUS

                  11.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm saviem pirmās līnijas dienestiem sniegt lietderīgu un vienkāršu informāciju ukraiņu valodā par atzīšanas procedūrām dalībvalsts teritorijā. Informācijai vajadzētu būt pieejamai arī digitāli, un tā jāpielāgo no Ukrainas ieceļojošo cilvēku vajadzībām un situācijai, proti, ir jāizskaidro atšķirības starp Ukrainu un uzņēmēju valsti.

                  12.

                  Komisija mudina dalībvalstis izmantot eTranslation (22) rīku, kas var palīdzēt paātrināt atzīšanas procesus. Ja iespējams, vajadzētu apmierināties ar mašīntulkojumu.

                  13.

                  Komisija mudina dalībvalstis savā starpā un ar Komisiju būt caurredzamām un apmainīties ar visu savā rīcībā esošo informāciju par Ukrainas kvalifikācijām un Ukrainas izglītības sistēmu. Pēc Komisijas pieprasījuma Eiropas Izglītības fonds ir izveidojis Ukrainas kvalifikācijām veltītu resursu centru, kur var apmainīties ar informāciju.

         KĀ RĪKOTIES, JA NAV PIETIEKAMU KVALIFIKĀCIJAS APLIECINOŠU PIERĀDĪJUMU

                  14.

                  Gadījumos, kad trūkst kvalifikāciju apliecinošu pierādījumu, Komisija mudina dalībvalstis vispirms pārbaudīt, vai ticamu apstiprinājumu par iegūto kvalifikāciju nevar sniegt Ukrainas iestādes. Lai atvieglotu šo procesu, Komisija sadarbībā ar Ukrainas iestādēm un piešķīrējstruktūrām strādās kopā ar dalībvalstīm, lai apstiprinātu trūkstošo kvalifikāciju dokumentāciju, un izpētīs, vai nevar izmantot Eiropas digitālos apliecinājuma dokumentus par mācību sasniegumiem (23), lai atkārtoti izdotu kvalifikāciju dokumentāciju digitālā formā.

                  15.

                  Komisija atgādina dalībvalstīm, ka gadījumā, ja nav iespējams cits risinājums, pēcvidusskolas kvalifikāciju novērtēšanu, balstoties uz pieejamajiem dokumentiem un strukturētu interviju, nodrošina bēgļiem domātā Eiropas kvalifikāciju pase (24), ko izstrādājusi Eiropas Padome kopā ar partneriem. Lai gan šī kvalifikācijas pase pati par sevi nav uzskatāma par oficiālu atzīšanas aktu, tā palīdz novērtēt kvalifikācijas, kādas bēgļiem varētu būt, un to var izmantot arī attiecībā uz personām, kurām piešķirta pagaidu aizsardzība. Varētu aplūkot arī citus instrumentus, piemēram, UNESCO izstrādāto kvalifikāciju pasi (25) un līdzīgas sistēmas, kas izstrādātas programmas Erasmus+ ietvaros (piemēram, rīkkopu REACT – Refugees and Recognition) (26).

         SPECIFISKAS PRASĪBAS, KAS PIEMĒROJAMAS KONKRĒTĀM PROFESIJĀM

                  16.

                  Komisija mudina dalībvalstis izskatīt, kā pagaidu aizsardzību saņēmušos cilvēkus attiecīgā gadījumā varētu nodarbināt veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanā, piemēram,

                              —

                              apzināt labas prakses piemērus, kur trešo valstu valstspiederīgie var piedalīties paātrinātās veselības aprūpes profesiju programmās, kas atvieglo šo profesiju praktizēšanu,

                              —

                              izvērtēt iespēju izveidot eksteritoriālus veselības aprūpes kompleksus, kuros pagaidu aizsardzību saņēmušie veselības aprūpes darbinieki varētu ārstēt no Ukrainas pārvietotos cilvēkus (piemēram, Ukrainas lauka slimnīcas, kas darbotos dalībvalsts teritorijā),

                              —

                              novērtēt Ukrainas medicīnas profesiju mācību programmas un, ja iespējams, izstrādāt īstermiņa prasmju pilnveides programmas, kuras palīdzētu panākt atbilstību konkrētām profesijām noteiktajiem minimālajiem apmācības standartiem.

                  17.

                  Attiecībā uz speciālistiem ar kvalifikācijām, kas neatbilst Direktīvā 2005/36/EK noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, Komisija mudina dalībvalstis piemērot tādu pašu pieeju, kāda aprakstīta Covid-19 krīzei veltītajos norādījumos par to veselības aprūpes speciālistu atzīšanu, kuriem ir kvalifikācijas, kas iegūtas ārpus ES/EBTA. Taču dalībvalstis tik un tā var atļaut pagaidu aizsardzību saņēmušajām personām veikt noteiktas darbības statusā, kas nav pilntiesīga profesijas pārstāvja statuss. Piemēram, māsai, kurai ir trešās valsts izdota kvalifikācija un kuras apmācība neatbilst minimālajām apmācības prasībām, var atļaut strādāt par veselības aprūpes speciālista palīdzi.

                  18.

                  Komisija aicina dalībvalstis izpētīt dažādus veidus, kā nodrošināt, ka skolotājiem un citiem izglītības speciālistiem nekavējoties tiek nodrošināta piekļuve attiecīgajai darbības nozarei, piemēram,

                              —

                              skolās, kurās ievietoti bērni, kas Krievijas iebrukuma dēļ bijuši spiesti bēgt no Ukrainas, nodarbināt pagaidu aizsardzību saņēmušās personas, kuras ir ieguvušas skolotāja profesionālo kvalifikāciju Ukrainā,

                              —

                              mācībspēkiem nodrošināt valodu apmācību,

                              —

                              skolās ar papildu kapacitāti un trūkstošiem skolotājiem norīkot ukraiņu valodā runājošus skolotājus,

                              —

                              drīz pēc tam, kad profesionālā kvalifikācija ir atzīta, līgumus ar skolotājiem, kuriem ir Ukrainā iegūta profesionālā kvalifikācija un kuri uz laiku pieņemti darbā kā skolotāja palīgi uzņēmējās valstīs, mainīt uz kvalificēta skolotāja līgumiem,

                              —

                              topošajiem skolotājiem, kuri saņēmuši pagaidu aizsardzību, palīdzēt saņemt uzņēmējas valsts pedagoģisko izglītību un apmācību.

                  19.

                  Komisija aicina dalībvalstis atvieglot pagaidu aizsardzību saņēmušo izglītības darbinieku pieņemšanu darbā, lai tos nodarbinātu struktūrās, kas nodrošina formālu pirmsskolas izglītību un aprūpi, piemēram, mazbērnu novietnēs un bērnudārzos, un neformālās struktūrās, piemēram, spēļu centros, ņemot vērā šo profesiju plašo daudzveidību Eiropā.

                  20.

                  Komisija uzsver, ka pasākumos, kuru mērķis ir atvieglot pagaidu aizsardzību saņēmušo izglītības un mācību speciālistu pieņemšanu darbā, jāņem vērā nacionālie noteikumi par bērnu un jauniešu aizsardzību.

         KĀ ATVIEGLOT REGLAMENTĒTU PROFESIJU PRAKTIZĒŠANU

                  21.

                  Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, ka speciālisti var praktizēt savu profesiju, lai pēc profesionālās kvalifikācijas atzīšanas piekļūtu darba tirgum, un šajā nolūkā gādā, ka netiek likti nevajadzīgi administratīvie šķēršļi un tiek sniegts vajadzīgais atbalsts.

                  22.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm neieviest un neuzturēt prasību, ka uzņēmumiem, pirms tie pieņem darbā pagaidu aizsardzību saņēmušu personu, ir jāpierāda, ka tie nevar pieņemt darbā ES pilsoni.

                  23.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm nodrošināt, ka tiek vērtētas un ņemtas vērā visas pagaidu aizsardzību saņēmušo cilvēku profesionālās prasmes un kompetences neatkarīgi no tā, vai tās iegūtas formālas, neformālas vai ikdienējas mācīšanās ceļā. Komisija mudina dalībvalstis palīdzēt cilvēkiem reģistrēt savas prasmes un kvalifikācijas, arī sniedzot atbalstu “aci pret aci”. Šādu prasmju un kompetenču vākšanā un novērtēšanā var noderēt Europass (27) un trešo valstu valstspiederīgajiem paredzētais ES prasmju profila noteikšanas rīks (28).

                  24.

                  Komisija iesaka dalībvalstīm ieviest pasākumus, kas pagaidu aizsardzību saņēmušajām personām, kurām nav uzņēmējas valsts valodas zināšanu vai tās ir ierobežotas, atvieglotu profesijas praktizēšanu; piemēram, tie varētu būt valodu kursi vai strādāšana profesijā citas personas uzraudzībā vai apstākļos, kuros uzņēmējas valsts valoda nav vajadzīga.

         TURPMĀKĀ RĪCĪBA PĒC IEROSINĀTAJIEM PASĀKUMIEM

                  25.

                  Komisija aicina dalībvalstis cieši sadarboties ar Ukrainas iestādēm, Ukrainas pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, arī Ukrainas diasporu, un Komisiju, lai sekmētu praktisku risinājumu ieviešanu kvalifikāciju atzīšanai un pagaidu aizsardzību saņēmušo personu raitai integrācijai darba tirgū.

                  26.

                  Komisija profesionālo kvalifikāciju atzīšanas koordinatoru grupā iniciēs un koordinēs īpaši šim jautājumam veltītas sanāksmes. Minētā grupa regulāri tiksies, lai apspriestu un apmainītos ar valstu praksi šajā jautājumā. Komisija aicinās šajās sanāksmēs piedalīties relevanto Ukrainas iestāžu pārstāvjus. Diskusijas un mācīšanās no līdzbiedriem tiks iniciētas arī citās relevantās struktūrās, piemēram, darba grupās Eiropas izglītības telpas satvarā un Akadēmiskās atzīšanas informācijas centru tīklā (ENIC-NARIC).

                  27.

                  Komisija aicina dalībvalstis šim jautājumam veltītajās ad hoc sanāksmēs dalīties ar savām speciālajām zināšanām, kas palīdzēs pasteidzināt procesu un izvairīties no dublēšanās. Šajā posmā sadarbībai, paraugpraksei un plašai informācijas apmaiņai ir ļoti svarīga nozīme.

         Briselē, 2022. gada 5. aprīlī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Thierry BRETON

         (1)  Komisijas Paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas solidaritāte ar bēgļiem un citiem, kas bēg no kara Ukrainā”, COM(2022) 107 final.

         (2)  Komisijas Paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par to personu uzņemšanu, kuras bēg no kara Ukrainā: Eiropas sagatavošana vajadzību apmierināšanai, COM(2022) 131 final.

         (3)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu (OV L 71, 4.3.2022., 1. lpp.).

         (4)  Padomes Direktīva 2001/55/EK (2001. gada 20. jūlijs) par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas (OV L 212, 7.8.2001., 12. lpp.).

         (5)  ESAO (2019), Ready to Help?: Improving Resilience of Integration Systems for Refugees and other Vulnerable Migrants, OECD Publishing, Parīze, https://doi.org/10.1787/9789264311312-en.

         (6)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Rīcības plāns par integrāciju un iekļaušanu 2021.–2027. gadam” (COM(2020) 758 final).

         (7)  Saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu “regulēta profesija” ir: profesionāla darbība vai profesionālu darbību kopums, uz kuras sākšanu, veikšanu vai veikšanu kādā noteiktā veidā tieši vai netieši attiecas normatīvos vai administratīvos aktos paredzēta prasība par īpašas profesionālās kvalifikācijas esamību; jo īpaši par veikšanas veidu uzskata tāda profesionālā nosaukuma lietošanu, kuru normatīvie vai administratīvie akti atļauj lietot vienīgi personām ar noteiktu profesionālo kvalifikāciju.

         (8)  https://www.enic-naric.net/non-regulated-professions.aspx

         (9)  Piemēram, ir ziņots par šādu profesiju darbinieku trūkumu: santehniķi, aprūpes speciālisti, metinātāji, civilinženieri, vispārējās medicīniskās prakses ārsti, mūrnieki, elektriķi, grāmatveži un jumiķi. Sk. European Labour Authority (2021), Report on Labour Shortages and Surpluses, 2021. gada novembris, https://www.ela.europa.eu/sites/default/files/2021-12/2021%20Labour%20shortages%20%20surpluses%20report.pdf

         (10)  https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/stronger-europe-world/eu-solidarity-ukraine_lv

         (11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.).

         (12)  https://www.coe.int/en/web/higher-education-and-research/lisbon-recognition-convention

         (13)  https://rm.coe.int/recommendation-on-recognition-of-qualifications-held-by-refugees-displ/16807688a8

         (14)  https://www.etf.europa.eu/en/education-and-work-information-ukrainians-and-eu-countries/education-and-work-eu-support-ukraine

         (15)  https://europa.eu/youreurope/citizens/work/professional-qualifications/index_lv.htm

         (16)  https://www.enic-naric.net/ukraine.aspx?srcval=ukraine

         (17)  Komisijas Paziņojums “Norādījumi par veselības aprūpes speciālistu brīvu pārvietošanos un apmācības minimālo saskaņošanu saistībā ar Covid-19 ārkārtas pasākumiem – ieteikumi saistībā ar Direktīvu 2005/36/EK (OV C 156, 8.5.2020., 1. lpp.).

         (18)  UNHCR (2011), Refugee Education: A Global Review, https://www.unhcr.org/4fe317589.pdf.

         (19)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Cieņpilna dzīve – atkarības no atbalsta vietā stājoties pašpaļāvībai. Piespiedu pārvietošana un attīstība” (COM(2016) 234 final).

         (20)  Komisijas Lēmums 2007/172/EK (2007. gada 19. marts) par koordinatoru grupas izveidošanu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai (OV L 79, 20.3.2007., 38. lpp.).

         (21)  http://www.cimea.it/it/progetti-in-evidenza/fraudoc/fraudoc-project.aspx

         (22)  https://ec.europa.eu/info/resources-partners/machine-translation-public-administrations-etranslation_en

         (23)  https://europa.eu/europass/lv/europass-digital-credentials. Eiropas digitālie apliecinājuma dokumenti satur elektronisku zīmogu, un tādējādi tie ietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 910/2014 (2014. gada 23. jūlijs) par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū un ar ko atceļ Direktīvu 1999/93/EK (OV L 257, 28.8.2014., 73. lpp.), 35. panta darbības jomā. Tādējādi tie būtu jāakceptē kā kvalifikāciju apliecinošs pierādījums.

         (24)  https://www.coe.int/en/web/education/recognition-of-refugees-qualifications

         (25)  https://en.unesco.org/themes/education-emergencies/qualifications-passport

         (26)  https://www.nokut.no/globalassets/nokut/artikkelbibliotek/utenlandsk_utdanning/veiledere/toolkit_for_recognition_of_refugees_qualifications.pdf. Sk. arī projektu REACT (REACT – Refugees and Recognition | Nokut).

         (27)  https://europa.eu/europass

         (28)  https://ec.europa.eu/migrantskills/


title: Padomes Ieteikums (2022. gada 5. aprīlis), par eurozonas ekonomikas politiku 2022/C 153/01

text:
               7.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2022. gada 5. aprīlis),
      par eurozonas ekonomikas politiku
      (2022/C 153/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu saistībā ar tā 121. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Pēc 2020. gadā piedzīvotās dziļās recesijas eurozonas ekonomika pašlaik stabili un ātri atveseļojas. Iekšzemes kopprodukta (IKP) pieaugums 2021. gada otrajā ceturksnī pārsniedza prognozes, un saskaņā ar Komisijas dienestu 2021. gada rudens ekonomikas prognozi gaidāms, ka eurozonas IKP 2021. gadā būs pieaudzis par 5 %. 2021. gada pēdējā ceturksnī eurozona atkal sasniedza pirmskrīzes IKP līmeni. Septiņās eurozonas valstīs to pirmskrīzes IKP līmenis tika sasniegts jau 2021. gada otrajā ceturksnī. Tiek prognozēts, ka eurozonas gada IKP 2022. gadā pieaugs par 4,3 %, taču ir gaidāms, ka atveseļošanās dažādās valstīs un nozarēs būs nevienmērīga. Galvenais IKP pieauguma dzinējspēks ir iekšzemes pieprasījums, kas saistīts ar Covid-19 pandēmijas ierobežojumu atvieglošanu pēc vakcinācijas izvēršanas, pakāpenisku situācijas uzlabošanos darba tirgos, mājsēdes laikā izveidojušos papildu uzkrājumu izmantošanu un spēcīgo investīciju pieaugumu saistībā ar izdevīgajiem finansēšanas nosacījumiem un atbalstu no instrumenta NextGenerationEU, Atveseļošanas instruments, kas izveidots ar Padomes Regulu (ES) 2020/2094 (3). Kā bija ieteikts, eurozonas dalībvalstis individuāli un kolektīvi rīkojās Eurogrupā, lai nodrošinātu tādu politikas nostāju, kas sekmē atgūšanos no Covid-19 krīzes. Turpmākajā virzībā saglabājas augsts nenoteiktības līmenis un pastāv būtiski riski, tostarp tādi, kas ir saistīti ar pandēmijas attīstību gan Savienībā, gan ārpus tās, tādēļ ir vajadzīga cieša minētā nenoteiktības līmeņa uzraudzība.

                  (2)

                  2021. gadā līdztekus spēcīgajam iekšzemes pieprasījuma pieaugumam bija vērojams ierobežotāks piedāvājums, cita starpā izejmateriālu deficīta un loģistikas problēmu dēļ. Turklāt dažās nozarēs un dažās dalībvalstīs arvien lielākas bažas rada darbaspēka trūkums un prasmju nepietiekamība. Inflācija, kas vairākus gadus ir bijusi ļoti maza, kopš 2021. gada sākuma ir palielinājusies, īpaši bāzes efektu, strauji augošo enerģijas cenu un piegāžu traucējumu dēļ, kas vedina domāt, ka šī ir pārejoša parādība, kas saistīta ar pielāgošanos situācijai pēc mājsēdes. Inflācija eurozonā 2021. gada novembrī sasniedza 4,9 %. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2021. gada rudens ekonomikas prognozi ir paredzams, ka 2022. gadā tā samazināsies līdz 2,2 % un 2023. gadā līdz 1,4 %.

                  (3)

                  2021. gadā Eiropas atveseļošanas stratēģijas uzmanības centrā bija īstenot NextGenerationEU un tā galveno instrumentu – Atveseļošanas un noturības mehānismu (ANM), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/241 (4). Līdz 2021. gada novembra vidum Padome pēc pozitīva Komisijas novērtējuma saņemšanas bija apstiprinājusi 22 dalībvalstu, tostarp 18 eurozonas valstu, atveseļošanas un noturības plānus. ANM ietvaros efektīvi īstenotajām reformām un veiktajām investīcijām nākamo gadu laikā būs liela pozitīvā ietekme uz eurozonas dalībvalstu tautsaimniecību funkcionēšanu. Tā kā resursu sadalē tiks izmantoti koeficienti, efektīva ANM īstenošana palīdzēs eurozonas dalībvalstīm panākt augšupēju ekonomisko un sociālo konverģenci. ANM ir arī pastiprinājis uzticēšanos un palīdz atbalstīt izaugsmi un makrofinansiālo stabilitāti, tādējādi sekmējot makroekonomikas pasākumu sabalansētību un papildinot Eiropas Centrālās bankas (ECB) darbības. ANM mērķis ir ne tikai sekmēt atveseļošanos, bet arī strukturālās pārmaiņas dalībvalstu tautsaimniecībā, jo īpaši attiecībā uz zaļo un digitālo pārkārtošanos. Saskaņā ar ANM īstenojot saskanīgas investīcijas un reformas un izmantojot arī kohēzijas politikas līdzekļus, tiecas uzlabot eurozonas noturību pret turpmākiem satricinājumiem, ilgtspējīgā veidā kāpināt potenciālo ražošanas apjomu, sekmēt nodarbinātību un risināt sociālās problēmas. Turklāt Savienība ANM finansēšanai emitē euro denominētus parāda instrumentus, kas padarīs Savienības kapitāla tirgus intensīvākus un likvīdākus un palīdzēs stiprināt euro kā starptautiskas valūtas statusu. Zaļo obligāciju emitēšana saskaņā ar NextGenerationEU vēl vairāk palīdzēs veicināt ilgtspējīgas investīcijas.

                  (4)

                  Līdz ar atveseļošanas un noturības plānos paredzēto reformu un investīciju projektu īstenošanu tiks izmaksāts ANM finansējums, kas ļaus faktiski īstenot eurozonas politikas prioritātes, tostarp Padomes 2021. gada 13. jūlija ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku (5) izklāstītās prioritātes. Šāda īstenošana cita starpā attieksies uz valstu iestāžu sistēmu stiprināšanu, kvalitatīvu publisko investīciju atbalstīšanu un politikas pasākumiem, ar ko atbalsta sociālo kohēziju un sociāli taisnīgu zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šādai īstenošanai būtu jāpalīdz nodrošināt ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanos, uzturēt izaugsmes potenciālu un palielināt noturību, Tas atbilst Komisijas 2021. gada 24. novembra paziņojumam “2022. gada ilgtspējīgas izaugsmes pētījums” un četrām konkurētspējīgas ilgtspējas dimensijām, proti, vides ilgtspējai, ražīgumam, taisnīgumam un makroekonomikas stabilitātei.

                  (5)

                  Pietiekami atbalstoši un savstarpēji pastiprinoši ekonomikas politikas pasākumi ir nodrošinājuši efektīvu makroekonomikas stabilizāciju un ierobežojuši negatīvo ietekmi uz darba tirgus rezultātiem, mazinot ilgtermiņa seku riskus un atbalstot strauju ekonomikas atveseļošanos. Pienācīgai eurozonas darbībai joprojām būs svarīgi īstenot pareizu monetārās un fiskālās politikas kombināciju līdztekus strukturālajām reformām un finanšu politikai, pilnībā ievērojot attiecīgās līgumā paredzētās dalībvalstu un iestāžu lomas.

                  (6)

                  ECB monetārās politikas pasākumu mērķis ir nodrošināt, lai pienācīgi darbotos dažādi finanšu tirgus segmenti, un gādāt, lai monetārās politikas transmisijas kanāli saglabātos neskarti, kā arī, visbeidzot, nodrošināt cenu stabilitāti vidējā termiņā. 2021. gada jūlijā ECB publicēja savu jauno monetārās politikas stratēģiju, kurā ir noteikts simetrisks 2 % inflācijas mērķis vidējā termiņā. ECB Padome turklāt ir apliecinājusi, ka ECB procentu likmes joprojām ir tās galvenais monetārās politikas instruments. 2021. gada oktobrī ECB sāka digitālā euro iespējamās izdošanas izpētes posmu, kas ilgs divus gadus. Digitāla euro izveidei būtu vajadzīga Savienības likumdevēju iejaukšanās, un Komisija plāno nākt klajā ar tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līguma 133. pantu. Atkarībā no tās projekta šāda digitāla centrālās bankas valūta cita starpā varētu nodrošināt publisko līdzekļu piedāvājumu digitālā formā, sekmēt ES ekonomikas digitalizāciju un aktīvi veicināt inovāciju mazummaksājumu jomā. Turklāt ar to varētu stiprināt euro starptautisko nozīmi un atvērtu Savienības stratēģisko autonomiju.

                  (7)

                  Komisija 2021. gada 19. oktobrī pieņēma paziņojumu “ES ekonomika pēc Covid-19. Ietekme uz ekonomikas pārvaldību”, atsākot diskusiju par ekonomikas pārvaldības pārskatīšanu, lai panāktu plašu konsensu par to, kā uzlabot ekonomikas pārvaldības sistēmu, mazināt makroekonomikas nelīdzsvarotību un risināt fiskālās problēmas pārejas posmā un izaugsmei labvēlīgā veidā, ņemot vērā Covid-19 krīzes laikā gūto pieredzi.

                  (8)

                  Tika prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts visā eurozonā 2021. gadā sasniegs 7,1 % no IKP, bet 2022. gadā nokritīsies līdz 3,9 %. Tika prognozēts, ka eurozonas fiskālā nostāja saskaņā ar Komisijas dienestu 2021. gada rudens ekonomikas prognozi joprojām būs stimulējoša 2021. gadā ar ekspansiju virs 1,75 % no IKP un 2022. gadā ar ekspansiju tuvu 1 % no IKP. 2022. gadā minēto simulējošo iedarbību sekmēs gan valstu finansētas, gan Savienības finansētas publiskās investīcijas. No 2021. gada novembra 18 eurozonas valstu atveseļošanas un noturības plāni, ko Padome tajā laikā bija apstiprinājusi, laikā līdz 2026. gadam nodrošinās eurozonas dalībvalstīm apjomīgu finansiālo atbalstu – līdz 262 miljardiem EUR dotāciju un 139 miljardiem EUR aizdevumu. Lai efektīvi reaģētu uz Covid-19 krīzes izraisīto ekonomikas satricinājumu un panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos un pienācīgu ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) darbību, ir būtiski koordinēt valstu fiskālo politiku, pilnībā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu. Vispārējā izņēmuma klauzula 2022. gadā vēl turpinās darboties, bet 2023. gadā to paredzēts deaktivēt. Līdz ar ekonomikas atveseļošanos fiskālās politikas uzsvars pārvirzās no pagaidu ārkārtas pasākumiem uz mērķtiecīgi ievirzītiem atveseļošanās atbalsta pasākumiem. Valstu parāda attiecības ir pieaugušas (no 85,5 % no IKP 2019. gadā līdz 100 % no IKP 2021. gadā), kas atspoguļo ietekmi, ko atstāj ražošanas apjoma sarukšana kombinācijā ar nepieciešamajiem pasākumiem reaģēšanai uz milzīgo Covid-19 pandēmijas izraisīto satricinājumu. Tomēr, tā kā dažās eurozonas dalībvalstīs parāda attiecība bija liela jau pirms minētā satricinājuma, lielā eurozonas daļā mērķis būs pakāpeniski, nepārtraukti un izaugsmi veicinošā veidā samazināt parādu.

                  (9)

                  Šajā kontekstā šķiet īpaši svarīgi uzlabot publisko finanšu struktūru, tostarp sekmēt investīcijas, uzlabot budžeta pasākumu kvalitāti un nodrošināt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā un ilgtermiņā, tostarp, ievērojot klimata pārmaiņas un zaļo un digitālo pārkārtošanos. Zaļā budžeta plānošana, izdevumu pārskatīšana, labi funkcionējošas publisko investīciju pārvaldības shēmas un efektīvas publiskā iepirkuma sistēmas var uzlabot publisko finanšu pārredzamību un efektivitāti un radīt fiskālās iespējas papildu publiskajām investīcijām. Pēc Covid-19 krīzes arvien lielāku nozīmi iegūs reformas, kas ļauj panākt efektīvāku un taisnīgāku politiku ieņēmumu jomā. Vēl ir iespējams nodokļu sistēmas eurozonā padarīt izaugsmei un videi labvēlīgākas, jo īpaši, novēršot kropļojumus un samazinot nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās, kurš vairākumā eurozonas dalībvalstu joprojām ir liels. Pasākumi, kas vērsti pret agresīvu nodokļu plānošanu, nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas var uzlabot nodokļu sistēmu efektivitāti un taisnīgumu, vienlaikus sekmējot atveseļošanos un palielinot ieņēmumus. Globalizācija ir radījusi vajadzību nodokļu sistēmu pielāgot tā, lai tā būtu piemērota arvien digitalizētākai ekonomikai. Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas un G20 iekļaujošajā satvarā nodokļu bāzes samazināšanas un peļņas novirzīšanas jomā ir panākta vienošanās par globālās nodokļu sistēmas reformu, ar ko risina nodokļu problēmas, ko rada ekonomikas digitalizācija, un ierobežo kaitējošu nodokļu konkurenci.

                  (10)

                  Krīzes ietekmi uz mājsaimniecībām un uzņēmumiem efektīvi mazināja ātrā un enerģiskā dalībvalstu un Savienības reakcija, tostarp ar NextGenerationEU. Pateicoties šai koordinētajai rīcībai, atšķirības ir palielinājušās mazāk, nekā sākotnēji bija gaidīts, un ir mazinātas ilgtermiņa sekas. Politikas atbalsts, tostarp ar saīsināta darba laika shēmām un citiem darbvietu saglabāšanas pasākumiem, ir palīdzējis uzņēmumiem turpināt darboties visu krīzes laiku un ir ierobežojis bezdarba līmeņa pieaugumu un izmantojamā ienākuma krišanos. Lai gan maksātnespējas līmenis palielinājās, 2021. gadā tas notika lēni, neraugoties uz pakāpenisku atbalsta pasākumu atcelšanu. Arī darba tirgū situācija pamazām uzlabojas: 2021. gada otrajā ceturksnī nodarbinātības līmenis sasniedza 72,1 % salīdzinājumā ar maksimālo līmeni – 72,9 %, kāds bija pirms Covid-19 2019. gada ceturtajā ceturksnī. Covid-19 krīzes laikā novērotajam digitālo tehnoloģiju izmantojuma paātrinājumam varētu būt pozitīva ietekme uz produktivitāti, ja šī tendence saglabāsies. Neraugoties uz to, minētajai krīzei ir bijusi būtiska teritoriālā, sektorālā un distributīvā ietekme, kas prasīs pārdali gan valstu un nozaru iekšienē, gan starp tām, radot ievērojamas pārkārtošanās izmaksas darbiniekiem un uzņēmumiem.

                  (11)

                  Lai gan bankrotu skaits līdz šim nav ievērojami pieaudzis, Covid-19 krīze ir negatīvi ietekmējusi daudzu uzņēmumu finansiālo stāvokli un līdz ar to var ierobežot to iespējas tuvākajā laikā finansēt investīciju projektus un apdraudēt spēju atmaksāt aizņēmumus. Kad atveseļošanās būs nostabilizējusies, atbalsts būtu pakāpeniski jāizbeidz un jāievirza mērķtiecīgāk. Mazāk izmantojot parāda instrumentus, tiktu ierobežotas iespējamās saistības un tiktu saglabāta uzņēmumu investēšanas spēja. Savlaicīgai atbalsta pasākumu izbeigšanai ir vajadzīga delikāta pieeja, lai atbalstītu investīcijas un nodarbinātību un novērstu dzīvotspējīgu uzņēmumu iznīkšanu un lieki neaizkavētu dzīvotnespējīgo uzņēmumu aiziešanu no tirgus vidējā termiņā. Saistībā ar minēto ir būtiski uzlabot uzņēmumu piekļuvi finansējumam, stiprināt uzņēmumu finansiālo stāvokli un uzlabot maksātnespējas sistēmu kapacitāti un efektivitāti. Valstu maksātnespējas režīmi eurozonā ievērojami atšķiras, un būs vajadzīgas kapacitātes palielināšanas darbības, lai veicinātu efektīvu pārvaldi un tiesu sistēmu. Maksātnespējas sistēmu uzlabošana turklāt var palīdzēt uzlabot bilances banku nozarē, kam būtu pozitīva ietekme uz kredītu piedāvājumu. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/1023 (6) par pārstrukturēšanu un maksātnespēju, kuras mērķis ir visās dalībvalstīs ieviest standartu minimumu attiecībā uz preventīvu pārstrukturēšanu un parādu dzēšanu uzņēmējiem, ir jātransponē valstu tiesību aktos līdz 2022. gada 17. jūlijam. Tāpat ir svarīgi integrēt Savienības kapitāla tirgus, lai uzņēmumiem būtu pieejami alternatīvi finansējuma avoti papildus banku aizdevumiem. Progress kapitāla tirgu savienības jomā, tostarp ar to, ka tiek veicināta maksātnespējas procedūru materiālo tiesību normu saskaņošana noteiktos aspektos, var uzlabot eurozonas uzņēmumu piekļuvi finansējumam, mobilizēt ilgtermiņa investīcijas jaunajās un zaļajās tehnoloģijās un infrastruktūrā, veicināt kapitālieguldījumus un novērst pārrobežu šķēršļus investīcijām.

                  (12)

                  Lai gan nodarbinātība strauji atgūstas, paredzams, ka Covid-19 krīze, kā arī aktīvā ekonomikas zaļināšana un digitalizācijas paātrināšana ilgtermiņā ietekmēs dažas nozares, konkrētas darba ņēmēju kategorijas un noteiktus reģionus. Īpaši skarti ir jaunieši, kā arī mazkvalificēti darbinieki un migrantu izcelsmes personas. Jaunradītās darbvietas varētu atšķirties no minētās krīzes dēļ zaudētajām darbvietām. Dažas grupas, tostarp sievietes, joprojām saskaras ar strukturālām problēmām saistībā ar integrāciju darba tirgū. Dažās nozarēs nodarbinātības atjaunošanos var palēnināt traucējumi piegādes ķēdēs un straujais enerģijas cenu pieaugums. Tādēļ, lai atbalstītu pielāgošanos un mazinātu sociālo ietekmi, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās dēļ, ir svarīgi veikt politikas pasākumus, kas atvieglo profesionālās pārmaiņas un atgriešanos darba tirgū. Komisija ir nākusi klajā ar Ieteikumu (ES) 2021/402 (7) par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai pēc Covid-19 krīzes (EASE), kurā dalībvalstis tiek aicinātas izstrādāt saskanīgas politikas paketes, kurās tiek kombinēti pasākumi, kuru mērķis ir novērst prasmju nepietiekamību un palīdzēt cilvēkiem atrast savu vietu zaļās un digitālās pārkārtošanās procesā. Šādās paketēs būtu iekļauti trīs komponenti: i) laika ziņā ierobežotus un pienācīgi izstrādātus darbā pieņemšanas un profesionālo pārmaiņu stimulus un uzņēmējdarbības atbalstu; ii) darba tirgus vajadzībām pielāgotas prasmju pilnveides un pārkvalificēšanās iespējas; iii) pastiprinātu atbalstu no nodarbinātības dienestu puses. Tāpat, ņemot vērā veselības un ekonomikas krīzi, lai nodrošinātu taisnīgu zaļo un digitālo pārkārtošanos, eurozonas kohēzijai joprojām ir ļoti būtiska sociālā aizsardzība. Eiropas sociālo tiesību pīlārs joprojām ir ceļrādis tādai rīcībai nodarbinātības, prasmju un sociālajā politikā, kuras mērķis ir panākt augšupēju ekonomisko un sociālo konverģenci un labākus darba un dzīves apstākļus dalībvalstīs. 2021. gada martā pieņemtajā Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānā ir noteikti trīs mērķrādītāji, kas līdz 2030. gadam Savienības mērogā ir sasniedzami attiecībā uz i) nodarbinātību, ii) tālākizglītību un iii) nabadzības mazināšanu un ko sasniegt palīdzēs attiecīgas politikas darbības. Savienības līderi minētos mērķrādītājus atzinīgi novērtēja sociālajā samitā, kas notika Portu 2021. gada 8. maijā, un 2021. gada 24. un 25. jūnija Eiropadomē.

                  (13)

                  Dalībvalstis ir izstrādājušas vērienīgus reformu un investīciju plānus, kuriem ir paredzēts ANM finansiālais un politiskais atbalsts un tos ir svarīgi īstenot. Lai nodrošinātu ātru ar to saistīto līdzekļu apgūšanu un līdztekus izvairītos no pārklāšanās un interferences ar citiem Savienības instrumentiem, būs svarīgi palielināt iestāžu darba kvalitāti, jo īpaši, stiprinot administratīvās spējas. Dalībvalstis var uzlabot pamatnosacījumus privātajām investīcijām, uzlabojot uzņēmējdarbības vidi. Lai nodrošinātu netraucētu vienotā tirgus darbību, ir būtiski saglabāt un stiprināt vienotā tirgus piegādes ķēžu noturību, apzinot un novēršot piegāžu nepietiekamību un traucējumus, papildus pieejamiem tirgiem, standartu konverģencei un plašākai diversifikācijai, apritīgumam un resursu izmantošanas efektivitātei. Joprojām aktuāls ir Padomes 2021. gada 13. jūlija Ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku, kurā bija aicināts vēl vairāk integrēt preču un pakalpojumu vienoto tirgu, tostarp digitālo vienoto tirgu, atceļot nevajadzīgus ierobežojumus, uzlabojot tirgus uzraudzību un garantējot, ka ir pieejamas pietiekamas administratīvās spējas.

                  (14)

                  Iepriekš veikto reformu rezultātā banku nozare asas ekonomiskās spriedzes apstākļos ir izrādījusies visumā noturīga. Plašais politikas atbalsts krīzes lūzumpunktā un stabilā atveseļošanās 2021. gadā pagaidām ļauj kliedēt bažas par uzņēmumu finansiālā stāvokļa pasliktināšanos. Tomēr ir iespējams, ka eurozonas banku aktīvu kvalitāte zināmā mērā pasliktināsies. Lai saglabātu banku nozares stabilitāti un tās spēju finansēt ekonomikas atveseļošanos, ir svarīgi savlaicīgi uzraudzīt riskus, proaktīvi strādāt ar debitoriem un aktīvi pārvaldīt ienākumus nenesošus aizdevumus, kā arī stiprināt rentabilitāti un stabilu tiesisko regulējumu.

                  (15)

                  Eurozonas tautsaimniecības lielums un tās integrācijas līmenis, kā arī reaģējot uz Covid-19 krīzi veiktie pasākumi ir bijuši vispārēji stabilizējoši faktori visā minētās krīzes laikā. Ņemot vērā tautsaimniecību savstarpējās saiknes, eurozonas dalībvalstīm turpmākajos gados būs jāveic investīcijas un reformas, par kurām vienojās, lai tās no krīzes atgūtos spēcīgākas, vienlaikus būs jāpadara ekonomiskā un monetārā savienība (EMS) vēl ciešāka, lai uzlabotu tās noturību pret turpmākiem satricinājumiem un tās spēju spēcīgāk figurēt starptautiskajā arēnā. Norises attīstītajās un jaunietekmes tirgus tautsaimniecībās tiešā veidā ietekmē eurozonu pa dažādiem ietekmes kanāliem, tostarp attiecībā uz veselības un vakcinācijas politiku, monetārās politikas trajektorijām, finanšu plūsmām, globālām vērtības ķēdēm un tirdzniecību. Traucējumi globālajās piegādes ķēdēs, kuri ir radušies līdz ar ekonomikas atveseļošanos, ir vēl viens atgādinājums par arvien izteiktākajām saiknēm globālajā ekonomikā. Tajā pašā laikā eurozonas tekošā konta pārpalikums turpināja pakāpeniski samazināties un 2020. gadā ir pietuvojies līmenim, kas atbilstu pamatfaktoriem. Tomēr tiek prognozēts, ka laikposmā no 2020. līdz 2023. gadam tas palielināsies no 2,6 % līdz 3,4 %. Euro starptautiskās nozīmes (tā pēdējos gados ir bijusi visumā stabila) stiprināšana, tostarp ar digitāla euro starpniecību, varētu palielināt eurozonas un Savienības ekonomisko un finansiālo autonomiju un uzlabot pasaules finanšu sistēmas stabilitāti.

                  (16)

                  Joprojām ir būtiski panākt ciešāku EMS. Banku savienība un kapitāla tirgu savienība ir savstarpēji pastiprinoši projekti, kuru mērķis ir veicināt izaugsmi, nodrošināt finanšu stabilitāti un sekmēt patiesu EMS. Atlikušo trūkumu novēršana ļautu vēl vairāk palielināt eurozonas stabilitāti un noturību, palīdzētu eurozonas tautsaimniecībām zelt un stiprinātu euro starptautisko nozīmi. Joprojām būtiski ir pabeigt banku savienības izveidi, līdztekus laikus ratificēt nolīgumus, ar ko groza Līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma dibināšanu (8), un Nolīgumu par iemaksu pārskaitīšanu uz vienoto noregulējuma fondu un to kopīgošanu, kas pieņemts Briselē 2014. gada 21. maijā, un pilnveidot kapitāla tirgu savienību. Ar šādu pabeigšanu tiks atbalstīta arī zaļā un digitālā pārkārtošanās, kam nepieciešamas apjomīgas investīcijas. 2021. gada 25. jūnija eurosamitā tika atkārtoti apliecināta apņemšanās pabeigt banku savienības izveidi un Eurogrupa – iekļaujošā sastāvā – tika aicināta bez kavēšanās uz konsensa pamata vienoties par pa posmiem īstenojamu darba plānu ar konkrētu grafiku attiecībā uz visiem vēl neizpildītajiem elementiem. Tāpat tika aicināts ātri īstenot kapitāla tirgu savienības 2020. gada rīcības plānu, kas izklāstīts Komisijas 2020. gada 24. septembra paziņojumā “Kapitāla tirgu savienība cilvēku un uzņēmumu labā — jauns rīcības plāns” saskaņā ar prioritātēm, kas noteiktas Padomes 2020. gada 3. decembra secinājumos par minēto rīcības plānu. Joprojām aktuāls ir Padomes 2021. gada 13. jūlija Ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku, kurā bija aicināts pilnveidot EMS un stiprināt euro starptautisko nozīmi,

            AR ŠO IESAKA eurozonas dalībvalstīm individuāli, tostarp, īstenojot savus atveseļošanas un noturības plānus, un kolektīvi Eurogrupā 2022. un 2023. gadā veikt turpmāk minētos pasākumus:

                  1)

                  turpināt izmantot un dalībvalstu vidū koordinēt valstu fiskālo politiku, lai efektīvi atbalstītu ilgtspējīgu un iekļaujošu ekonomikas atveseļošanos. 2022. gadā visā eurozonā saglabāt mēreni stimulējošu fiskālo nostāju, ņemot vērā valstu budžetus un finansējumu no Atveseļošanas un noturības mehānisma. Fiskālos pasākumus pakāpeniski pārvirzīt uz investīcijām, kuras veicina ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanos, kas ir saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, īpašu uzmanību pievēršot budžeta pasākumu kvalitātei. Atspoguļojot nenoteiktības pakāpi, saglabāt fiskālās politikas veiklumu, lai varētu reaģēt uz Covid-19 pandēmijas attīstību. Fiskālo politiku diferencēt, ņemot vērā atveseļošanās spēku, nodrošinot fiskālo ilgtspēju un palielinot ieguldījumus, vienlaikus paturot prātā vajadzību samazināt atšķirības;

                  2)

                  sekmēt politiku, kas ir vērsta pret agresīvu nodokļu plānošanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, lai nodrošinātu taisnīgas un efektīvas nodokļu sistēmas. Strādāt pie tā, lai ierobežotu kaitējošu nodokļu konkurenci, tostarp īstenojot globālo konsensā balstīto risinājumu nodokļu problēmām, ko rada ekonomikas digitalizācija un globalizācija. Samazināt nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās un sekmēt pārvirzi no darbaspēka nodokļiem uz citiem nodokļiem, kas rada mazākus kropļojumus. Darba tirgos pāriet no ārkārtas uz atveseļošanās pasākumiem, nodrošinot efektīvu aktīvo darba tirgus politiku: i) atbalstot profesionālās pārmaiņas, jo īpaši virzībā uz zaļu un digitālu ekonomiku, ii) apvienojot pasākumus, ar kuriem tiek novērsta prasmju nepietiekamība, stiprināta prasmju pilnveide un pārkvalificēšanās un nodrošināti mērķorientēti darbā pieņemšanas stimuli, un iii) palielinot valstu nodarbinātības dienestu spējas novērst neatbilstību darba tirgus vajadzībām. Stiprināt sistēmas, kas nodrošina iekļaujošu un kvalitatīvu izglītību un mācības. Veicināt jauniešu, sieviešu un neaizsargāto grupu integrāciju darba tirgū, nodrošināt pienācīgus darba apstākļus un mazināt darba tirgus segmentāciju, vajadzības gadījumā pilnveidot un pielāgot sociālās aizsardzības sistēmas un pastiprināt piekļuvi tām, lai risinātu Covid-19 krīzes radītās problēmas un tās, kas ir saistītas ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Nodrošināt, lai sociālie partneri efektīvi iesaistītos politikas veidošanā, stiprināt sociālo dialogu un sekmēt darba koplīgumu slēgšanu. Nodrošināt apmaiņu ar tādu darba tirgus un sociālās politikas paraugpraksi, kas palielina ekonomisko un sociālo noturību, un konverģenci virzībā uz to;

                  3)

                  uzraudzīt, cik efektīvi ir politikas atbalsta pasākumi uzņēmumiem, uzsvaru likt uz mērķtiecīgāku maksātspējas atbalstu dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, kas saskārušies ar grūtībām Covid-19 krīzes laikā, un vairāk izmantot kapitālieguldījumu instrumentus. Palielināt maksātnespējas sistēmu spēju efektīvi un laikus veikt bankrota un parāda pārstrukturēšanas procedūras, maksimāli saglabāt vērtības un sekmēt efektīvu kapitāla sadali reālajā ekonomikā un pārrobežu investīcijas. Panākt strauju progresu ciešākas kapitāla tirgu savienības izveidē, par ko Komisija ir iesniegusi tiesību aktu priekšlikumus, kuros galvenā uzmanība ir pievērsta ekonomikas finansēšanas atbalstam, palielināt investīciju iespējas uzņēmumiem un privātpersonām un likvidēt nepamatotus pārrobežu šķēršļus, kādi pastāv investīcijām vienotajā tirgū;

                  4)

                  turpināt stiprināt valstu iestāžu sistēmas un īstenot reformas ar mērķi novērst investīciju un kapitāla pārdales traucējumus, kā arī nodrošināt, lai Savienības līdzekļi tiktu efektīvi un laikus izmantoti. Samazināt administratīvo slogu uzņēmumiem un uzlabot uzņēmējdarbības vidi. Stiprināt publiskās pārvaldes efektivitāti un digitalizāciju. Uzlabot publisko finanšu pārvaldību, tostarp ar zaļo budžeta plānošanu un uzlabojot publisko investīciju pārvaldības sistēmu efektivitāti, un izmantot izdevumu pārskatīšanu, lai uzlabotu publisko finanšu struktūru un kvalitāti, jo īpaši publisko investīciju kvalitāti un investīcijas cilvēkos un prasmēs, un publiskos izdevumus vairāk vērstu uz atveseļošanās un noturības vajadzībām;

                  5)

                  nodrošināt makrofinansiālo stabilitāti un uzturēt ekonomikas kreditēšanas kanālus, turpinot risināt ieņēmumus nenesošo aizdevumu problēmu, cita starpā, uzraugot aktīvu kvalitāti, laikus un aktīvi strādājot ar grūtībās nonākušiem – jo īpaši dzīvotspējīgajiem – debitoriem un tālāk attīstot sekundāros tirgus ieņēmumus nenesošajiem aizdevumiem. Turpināt darbu pie banku savienības izveides pabeigšanas, visiem vēl atlikušajiem vajadzīgajiem elementiem un euro starptautiskās nozīmes stiprināšanai izmantojot pa posmiem īstenojamu darba plānu ar konkrētu grafiku un tikpat augstiem mērķiem. Turpināt atbalstīt izpētes darbu attiecībā uz iespējamu digitālā euro ieviešanu.

            Turpmāk, padarot ciešāku EMS, būtu jāņem vērā atziņas, kas gūtas Savienības visaptverošajā ekonomikas politikas reakcijā uz Covid-19 krīzi. Virzība uz ciešāku EMS būtu jāturpina, pilnībā ievērojot Savienības iekšējo tirgu un darot to eurozonā neietilpstošajām valstīm atklāti un pārredzami.

         Luksemburgā, 2022. gada 5. aprīlī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            B. LE MAIRE

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  Padomes Regula (ES) 2020/2094 (2020. gada 14. decembris), ar ko izveido Eiropas Savienības Atveseļošanas instrumentu ekonomikas atveseļošanas atbalstam pēc Covid-19 krīzes (OV L 433I , 22.12.2020., 23. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (5)  OV C 283, 15.7.2021., 1. lpp.

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/1023 (2019. gada 20. jūnijs) par preventīvās pārstrukturēšanas regulējumu, parādsaistību dzēšanu un diskvalifikāciju un ar pārstrukturēšanu, maksātnespēju un parādsaistību dzēšanu saistīto procedūru efektivitātes palielināšanas pasākumiem un ar ko groza Direktīvu (ES) 2017/1132 (Direktīva par pārstrukturēšanu un maksātnespēju) (OV L 172, 26.6.2019., 18. lpp.).

         (7)  Komisijas Ieteikums (ES) 2021/402 (2021. gada 4. marts) par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai pēc Covid-19 krīzes (EASE) (OV L 80, 8.3.2021., 1. lpp.).

         (8)  Līgums par Eiropas Stabilitātes mehānisma dibināšanu starp Beļģijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Igaunijas Republiku, Īriju, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Itālijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Maltu, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Portugāles Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku un Somijas Republiku, kas parakstīts Briselē 2012. gada 2. februārī.


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2022. gada 29. marts) Eiropas Savienības Padomei par Lietuvos bankas ārējiem revidentiem (ECB/2022/15) 2022/C 153/02

text:
               7.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/7

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2022. gada 29. marts)
      Eiropas Savienības Padomei par Lietuvos bankas ārējiem revidentiem
      (ECB/2022/15)
      (2022/C 153/02)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                  Lietuvos bankas pašreizējo ārējo revidentu Ernst & Young Baltic UAB pilnvaras beidzās pēc 2021. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tāpēc jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2022. finanšu gadā.

                  (3)

                  Lietuvos bankas par saviem ārējiem revidentiem 2022.–2024. finanšu gadam izvēlējusies UAB ROSK Consulting,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Lietuvos bankas ārējiem revidentiem 2022.–2024. finanšu gadam iecelt UAB ROSK Consulting.

         Frankfurtē pie Mainas, 2022. gada 29. martā

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2022/561 (2022. gada 6. aprīlis) par glikoalkaloīdu klātbūtnes monitorēšanu kartupeļos un no kartupeļiem iegūtos produktos

text:
               7.4.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 108/66

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2022/561
      (2022. gada 6. aprīlis)
      par glikoalkaloīdu klātbūtnes monitorēšanu kartupeļos un no kartupeļiem iegūtos produktos
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņotājiem pārtikas apritē (CONTAM) 2020. gadā pieņēma riska novērtējumu par glikoalkaloīdiem barībā un pārtikā, jo īpaši kartupeļos un no kartupeļiem iegūtos produktos (1).

                  (2)

                  Cilvēkam akūta kartupeļu glikoalkaloīdu (α-solanīna un α-hakonīna) toksiskā darbība izpaužas ar kuņģa un zarnu trakta slimību simptomiem, piemēram, nelabumu, vemšanu un caureju. Attiecībā uz šo toksisko darbību CONTAM ekspertu grupa noteica, ka zemākais novērojamās nelabvēlīgās ietekmes līmenis (lowest-observed-adverse-effect level jeb LOAEL) kā atskaites punkts riska aprakstam pēc akūtas eksponētības ir 1 mg kopējo kartupeļu glikoalkaloīdu uz kg ķermeņa svara dienā. Ja ekspozīcijas robeža ir augstāka nekā 10, tas liecina, ka risks veselībai nepastāv. Šajā vērtībā 10 tiek ņemta vērā ekstrapolācija no LOAEL uz nenovērojamās nelabvēlīgās ietekmes līmeni (no-observed-adverse-effect jeb NOAEL) (koeficients 3) un toksikodinamikas atšķirības starp indivīdiem (koeficients 3,2). Atsevišķos ekspozīcijas scenārijos tika novērtēts, ka akūtas ekspozīcijas robeža ir mazāka nekā 10, tāpēc tas liecina par risku veselībai.

                  (3)

                     CONTAM ekspertu grupa ieteica savākt vairāk datu par glikoalkaloīdu un to aglikonu sastopamību tirgū pieejamās kartupeļu šķirnēs, selekcijas eksperimentos iegūtās jaunās kartupeļu šķirnēs un kartupeļu pārstrādes produktos, arī zīdaiņu pārtikas produktos.

                  (4)

                  Glikoalkaloīdu klātbūtni kartupeļos un kartupeļu pārstrādes produktos var samazināt ar labu lauksaimniecības praksi, labiem glabāšanas un transportēšanas apstākļiem un labu ražošanas praksi. Lai varētu noteikt, kādi pasākumi veicami glikoalkaloīdu klātbūtnes samazināšanai kartupeļos un kartupeļu pārstrādes produktos, jāsavāc vairāk informācijas par to, kādu faktoru ietekmē šajos pārtikas produktos veidojas samērā augsts glikoalkaloīdu saturs. Ja iespējams, ir lietderīgi analizēt arī sadalīšanās produktus β-solanīnu, γ-solanīnu, β-hakonīnu, γ-hakonīnu un aglikona solanidīnu, jo īpaši kartupeļu pārstrādes produktos, tā kā šie savienojumi ir tikpat toksiski kā α-solanīns un α-hakonīns.

                  (5)

                  Glikoalkaloīdu monitoringa rezultātiem jābūt ticamiem un salīdzināmiem. Tāpēc ir lietderīgi izdot norādījumus par to ekstrahēšanu un analīzes prasības. Nemizotos kartupeļos glikoalkaloīdu saturs ir augstāks nekā mizotos kartupeļos un mazos kartupeļos augstāks nekā lielākos, tāpēc, kad ziņo sastopamības datus, ir svarīgi sniegt informāciju arī par šiem faktoriem.

                  (6)

                  Lai varētu dot padomus par to, kad būtu lietderīgi noteikt faktorus, kuru ietekmē veidojas samērā augsts glikoalkaloīdu saturs, ir lietderīgi kartupeļiem noteikt vēlamo vērtību. Lietderīgi ir arī iegūt vairāk informācijas par to, kā glikoalkaloīdu saturu ietekmē pārstrāde.

                  (7)

                  Tāpēc ir lietderīgi ieteikt monitorēt glikoalkaloīdus kartupeļos un kartupeļu produktos un noteikt, kādi faktori nosaka augsta satura veidošanos, un savākt vairāk informācijas par to, kā glikoalkaloīdu saturu ietekmē pārstrāde,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  Dalībvalstīm ar pārtikas apritē iesaistītu uzņēmēju aktīvu līdzdalību būtu jāmonitorē glikoalkaloīdi α-solanīns un α-hakonīns kartupeļos un kartupeļu produktos. Ja iespējams, būtu jāanalizē arī sadalīšanās produkti β-solanīns, γ-solanīns, β-hakonīns, γ-hakonīns un aglikona solanidīns, jo īpaši kartupeļu pārstrādes produktos.

                  2.

                  Lai novērstu α-hakonīna fermentatīvu sadalīšanos, jo īpaši tad, ja tiek analizēti svaigi kartupeļi (nemizoti vai mizoti), kartupeļiem, kad tos pirms ekstrahēšanas un tīrīšanas samaisa un homogenizē, būtu jāpievieno 1 % skudrskābes šķīdums metanolā proporcijā 1:2 (tilpums:svars). Ieteicamās analīzes metodes ir šķidrumhromatogrāfija ar UV fotodiožu matricas detektoru (LC-UV-DAD) vai šķidrumhromatogrāfija–masspektrometrija (LC-MS). Var izmantot arī citas analīzes metodes ar noteikumu, ka ir pierādījums, ka tās dod ticamus rezultātus par individuālajiem glikoalkaloīdiem. Katra glikoalkaloīda kvantitatīvās noteikšanas robežai vēlams būt ap 1 mg/kg un ne augstākai kā 5 mg/kg.

                  3.

                  Dalībvalstīm ar pārtikas apritē iesaistītu uzņēmēju aktīvu līdzdalību būtu jāveic pētījumi, lai noteiktu, kādu faktoru ietekmē kartupeļos un kartupeļu pārstrādes produktos α-solanīna un α-hakonīna summārais saturs veidojas augstāks par vēlamajiem 100 mg/kg.

                  4.

                  Dalībvalstīm un pārtikas apritē iesaistītiem uzņēmumiem līdz katra gada 30. jūnijam EFSA būtu jāsniedz apkopošanai vienā datubāzē iepriekšējā gada dati atbilstoši EFSA norādījumiem par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu un EFSA specifiskajām papildprasībām (2). Ir svarīgi par kartupeļiem un kartupeļu pārstrādes produktiem norādīt kartupeļu šķirni un lielumu (kartupeļu vidējo svaru, jo īpaši nemizotiem kartupeļiem), to, vai tie ir agrie vai uzglabājamie kartupeļi (t. i., nogatavojušies un/vai ilgāku laiku uzglabājami), vietu, kur ņemti paraugi (ražošanas, vairumtirdzniecības, mazumtirdzniecības vietu), un to, vai kartupeļi ir vai nav tikuši nomizoti (3).

         Briselē, 2022. gada 6. aprīlī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Stella KYRIAKIDES

         (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2020. Scientific Opinion – Risk assessment of glycoalkaloids in feed and food, in particular in potatoes and potato-derived products. EFSA Journal 2020;18(8):6222, 190 lpp. https://doi.org/10.2903/j.efsa.2020.6222.

         (2)  https://www.efsa.europa.eu/en/call/call-continuous-collection-chemical-contaminants-occurrence-data-0

         (3)  Testi, kuros nosaka mizošanas ietekmi uz glikoalkaloīdu saturu, jāveic ar (kartupeļu) mizojamo nazi.