title: Padomes ieteikums ( 2007. gada 6. decembris ) attiecībā uz Policijas un drošības iestāžu rokasgrāmatu par sadarbību lielu starptautiska mēroga pasākumu laikā

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/4

      PADOMES IETEIKUMS

   (2007. gada 6. decembris)
   attiecībā uz Policijas un drošības iestāžu rokasgrāmatu par sadarbību lielu starptautiska mēroga pasākumu laikā
   (2007/C 314/02)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Starptautisku pasākumu, piemēram, Eiropadomes sanāksmju, drošības rokasgrāmatu policijas iestādēm un dienestiem un Dalībvalstu sadarbības rokasgrāmatu, lai izvairītos no terora aktiem Olimpisko spēļu un citu līdzīgu sporta pasākumu laikā;
   tā kā:

               1)

               Eiropas Savienības mērķis ir, inter alia, brīvības, drošības un tiesiskuma telpā sniegt pilsoņiem augstu drošuma līmeni, izvēršot dalībvalstu kopēju rīcību policijas sadarbības jomā.

               2)

               Dalībvalstīs bieži notiek lieli starptautiska mēroga pasākumi.

               3)

               Dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm, kas ir iesaistītas liela starptautiska mēroga pasākuma rīkošanā, jānodrošina pasākuma drošība, ņemot vērā gan sabiedriskās kārtības, gan terorisma apkarošanas aspektu. Atkarībā no pasākuma veida (politisks, sporta, sabiedrisks, kultūras vai cita veida pasākums) viens aspekts var būt svarīgāks par otru, un to var risināt citas iestādes, taču jāņem vērā abi minētie aspekti.

               4)

               Ir būtiski, lai kompetentām iestādēm būtu iespēja izmantot praktisku instrumentu, kurā sniegtas norādes un ierosmes, pamatojoties uz pieredzi un paraugpraksi, kas gūta no iepriekšējiem pasākumiem.

               5)

               Rokasgrāmata vajadzības gadījumā būtu jāpārskata un jāatjaunina saskaņā ar turpmāk gūtu pieredzi un paraugprakses turpmāko attīstību,

         AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM:

               1)

               pastiprināt sadarbību, jo īpaši praktisku sadarbību un informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm, lai nodrošinātu drošību lielu starptautiska mēroga pasākumu laikā, kurus rīko Eiropas Savienības dalībvalstīs;

               2)

               šajā sakarā nodrošināt, ka attiecīgām kompetentajām iestādēm dara pieejamu pielikumā pievienoto Policijas un drošības iestāžu rokasgrāmatu par sadarbību lielu starptautiska mēroga pasākumu laikā.

      Briselē, 2007. gada 6. decembrī

         Padomes vārdā —
         priekšsēdētājs
         Alberto COSTA

      PIELIKUMS

         POLICIJAS UN DROŠĪBAS IESTĀŽU ROKASGRĀMATA PAR SADARBĪBU LIELU STARPTAUTISKA MĒROGA PASĀKUMU LAIKĀ

                     I.

                  IEVADS

                     I.1.

                  Mērķis

                     I.2.

                  Pamatprincipi

                     II.

                  INFORMĀCIJAS PĀRVALDE

                     II.1.

                  Kontaktpunkti

                     II.1.1.

                  Pastāvīgie kontaktpunkti

                     II.1.2.

                  Pasākumiem paredzēti kontaktpunkti

                     II.2.

                  Informācijas apmaiņa

                     II.3.

                  Draudu novērtējums un risku analīze

                     III.

                  PASĀKUMU PĀRVALDE

                     III.1.

                  Rīkotājdalībvalsts iesaistīto iestāžu un dienestu pienākumi

                     III.2.

                  Sabiedriskās kārtības un drošības uzturēšana

                     III.2.1.

                  Sabiedriskā kārtība un drošība

                     III.2.2.

                  Noziedzīgu nodarījumu apkarošana

                     III.2.3.

                  Terorisma draudi

                     III.3.

                  OPERATĪVĀ SADARBĪBA AR CITĀM DALĪBVALSTĪM

                     III.3.1.

                  Pārrobežu sadarbība

                     III.3.2.

                  Operatīvs atbalsts

                     III.3.3.

                  Sadarbības koordinatori

                     III.3.4.

                  Novērotāji

                     III.3.5.

                  Finanšu nosacījumi un iekārtas

                     III.3.6.

                  Sakaru plāns

                     III.4.

                  Plašsaziņas līdzekļu stratēģija

                     III.5.

                  Norādījumi, apmācība un mācības

                     IV.

                  IZVĒRTĒJUMS

                     IV.1.

                  Pasākumu izvērtējums

                     IV.2.

                  Stratēģijas izvērtējums

                     A PIELIKUMS

                  Standarta veidlapa, lai pieprasītu sadarbības koordinatorus vai amatpersonas cita veida operatīvajam atbalstam

                     B PIELIKUMS

                  Riska analīze par iespējamiem demonstrantiem un citiem grupējumiem

                     C PIELIKUMS

                  Standarta veidlapa informācijas apmaiņai par personām, kas rada terorisma draudus

                     D PIELIKUMS

                  Standarta veidlapa informācijas apmaiņai par grupām, kas rada terorisma draudus

                     E PIELIKUMS

                  Atsauces dokumenti

                     F PIELIKUMS

                  Pastāvīgie kontaktpunkti, kas saistīti ar sabiedrisko drošību
               I.   IEVADS
         I.1.   Mērķis
         Šīs rokasgrāmatas mērķis ir būt par praktisku instrumentu, lai sniegtu norādes un ierosmes Eiropas tiesībaizsardzības iestādēm, kuras uzņemas atbildību par drošību lielu starptautiska mēroga pasākumu laikā (piemēram, Olimpisko spēļu un citu lielu sporta pasākumu (1), kā arī lielu politisku sanāksmju, piemēram, G8 sammita laikā). Tālab šajā rokasgrāmatā izklāstītie principi būtu jāpiemēro vienīgi tad, kad tas ir vajadzīgi un lietderīgi, un tas būtu jāveic pilnīgā saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Tiem arī nebūtu jāskar noteikumi, kas izklāstīti divpusējos nolīgumos vai saprašanās memorandos.
         Šī rokasgrāmata ir papildināms dokuments, ko groza un pielāgo saskaņā ar turpmāko pieredzi un paraugprakses attīstību (skatīt IV.2. Stratēģijas izvērtējums).
         Šajā rokasgrāmatas redakcijā iekļauta Starptautisku pasākumu, piemēram, Eiropadomes sanāksmju, drošības rokasgrāmata policijas iestādēm un dienestiem un Dalībvalstu sadarbības rokasgrāmata, lai izvairītos no terora aktiem Olimpisko spēļu un citu līdzīgu sporta pasākumu laikā. Tiesībaizsardzības iestādēm, kas piedalās lielos starptautiskos pasākumos, jānodrošina pasākuma drošība, ņemot vērā gan sabiedriskās kārtības, gan terorisma apkarošanas aspektu. Atkarībā no pasākuma veida (politisks, sporta, sabiedrisks, kultūras vai cita veida pasākums) viens aspekts var būt svarīgāks par otru, un to var risināt citas iestādes, taču jāņem vērā abi minētie aspekti.
         I.2.   Pamatprincipi
         Likumības un kārtības uzturēšanas pamatā būtu jābūt likumības, proporcionalitātes un mērenības principam, dodot priekšroku neuzbāzīgākai pieejai. Ja iespējams, būtu jāizvēlas sašaurināta policijas pieeja, kā pamatā ir dialogs, pārrunāta sabiedriskās telpas pārvaldība un partnerība.
         Dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm, kas atbild par drošību lielu starptautiska mēroga notikumu laikā, jo īpaši politisku pasākumu laikā, jācenšas nodrošināt, ka saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju pilnībā ievēro cilvēktiesības, jo īpaši tiesības brīvi paust viedokli un miermīlīgi pulcēties. Pēc iespējas lielākā mērā būtu jānovērš traucējumi, ko rada personas vai grupas, kuru mērķos vai rīcībā ietverta vardarbība vai citādas noziedzīgas darbības.
         Lai gan par drošību galvenokārt atbild dalībvalsts, kura rīko pasākumu, tomēr, ņemot vērā to, ka pasākums ir starptautisks, pārējo dalībvalstu un Eiropas Savienības (ES) kompetento iestāžu pienākums ir atbalstīt un palīdzēt gādāt par drošību.
         II.   INFORMĀCIJAS PĀRVALDĪBA
         II.1.   Kontaktpunkti
         II.1.1.   Pastāvīgie kontaktpunkti
         Saskaņā ar Padomes Vienoto rīcību 97/339/TI (1997. gada 26. maijs) par sadarbību sabiedriskās kārtības un drošības jomā (2) katrai dalībvalstij jāizveido vismaz viens pastāvīgs kontaktpunkts.
         Kontaktinformācija un cita attiecīga informācija par pastāvīgiem kontaktpunktiem būtu jānodod Padomes Ģenerālsekretariātam (attiecībā uz PĢS adresi skatīt D pielikumu), lai to varētu izplatīt dalībvalstīm. Tādā pašā veidā būtu jāziņo arī par jebkurām būtiskām izmaiņām attiecībā uz dalībvalstu pastāvīgiem kontaktpunktiem.
         Ikvienam kontaktpunktam būtu jāatbilst šādām prasībām:

                     —

                     jābūt pieejamam visu diennakti (ciktāl tas vajadzīgs pirms un pēc pasākuma, kā arī tā laikā),

                     —

                     tajā jābūt personālam, kas pietiekami labi pārvalda vismaz vienu citu ES iestāžu valodu,

                     —

                     tajā jābūt tādām sakaru līnijām un informācijas struktūrai, kas darbojas pastāvīgi, tostarp tālrunim, faksam un e-pastam, vajadzības gadījumā šifrējot, kā arī piekļuvei internetam,

                     —

                     tajā jābūt pietiekamai iespējai informācijas apmaiņas nolūkā veikt tulkojumus.

               II.1.2.   Pasākumiem paredzēti kontaktpunkti
         Attiecībā uz visiem lieliem starptautiska mēroga pasākumiem ikvienai dalībvalstij būtu jāizveido viens vai vairāki pasākumiem paredzēti kontaktpunkti. Atkarībā no valsts tiesību aktiem vai struktūrām šie kontaktpunkti var būt pastāvīgie kontaktpunkti. Ikvienam pasākumiem paredzētam kontaktpunktam būtu jāatbilst iepriekšminētajiem standartiem.
         Rīkotāja dalībvalsts sīkāk informē citu dalībvalstu pastāvīgos kontaktpunktus (skatīt F pielikumu) par pasākumiem paredzēto(-iem) kontaktpunktu(-iem). Pēc tam visas dalībvalstis informē rīkotāju dalībvalsti par savu(-iem) konkrētam pasākumam paredzēto(-iem) kontaktpunktu(-iem).
         Pasākumiem paredzēta(-u) kontaktpunkta(-u) uzdevumi varētu ietvert:

                     —

                     sekmēt informācijas vākšanu un analīzi gan valsts mērogā, gan no citām dalībvalstīm, trešām valstīm, attiecīgām ES struktūrām un citiem informācijas avotiem,

                     —

                     sekmēt kvalitātes kontroli, kas saistīta ar formu un saturu,

                     —

                     sekmēt uzticamu un efektīvu sakaru līniju, vislabāk — drošu sakaru līniju, izveidi ar visiem nozīmīgiem dalībniekiem gan valsts, gan starptautiskā mērogā,

                     —

                     sekmēt informācijas apmaiņu, izmantojot pastāvošās drošās sakaru līnijas,

                     —

                     sekmēt informācijas apmaiņu, sadarbojoties ar citām dalībvalstīm, trešām valstīm, attiecīgām ES struktūrām un citām starptautiskām iestādēm,

                     —

                     sekmēt apstrādātās informācijas izplatīšanu attiecīgiem drošības dienestiem, policijas iestādēm un citiem dienestiem, kā arī atbilstīgajiem rīkotājvalsts dienestiem, un — vajadzības gadījumā — citu dalībvalstu un attiecīgu ES struktūru iestādēm un dienestiem,

                     —

                     sekmēt to, lai rīkotājai dalībvalstij sniegtu draudu novērtējumu un risku analīzi par iespējamiem demonstrantiem un citiem grupējumiem,

                     —

                     sekmēt pasākuma novērošanu, izvērtēšanu un turpmākos pasākumus pēc tā.

               II.2.   Informācijas apmaiņa
         Dalībvalstij būtu bez kavēšanās atbilstīgai citai dalībvalstij jāpārsūta informācija, ko tās valsts iestāde uzskata par būtisku citā dalībvalstī rīkota pasākuma drošībai. Pārsūtot informāciju, dalībvalstīm būtu jāapzinās savas saistības attiecībā uz informācijas konfidencialitāti.
         Informācijas apmaiņa būtu jāveic, izmantojot pastāvošus sakaru kanālus un struktūras. Informācijas, tostarp personas datu, apmaiņa būtu jāveic, stingri ievērojot katrā gadījumā piemērojamu valsts un starptautisku tiesību aktu un līgumu noteikumus (3).
         Tā būtu jāsekmē iesaistīto dalībvalstu kontaktpunktiem.
         Ievāktā informācija pēc apstrādes būtu jāizplata attiecīgām iestādēm un dienestiem. Dažādu dalībvalstu kontaktpunkti var koordinēt un veidot sakarus starp dalībvalstu drošības birojiem, policijas iestādēm un dienestiem.
         Rīkotājas dalībvalsts kontaktpunktam(-iem) būtu jāsekmē, lai kopā ar citām dalībvalstīm, trešām valstīm un attiecīgām ES struktūrām un citām starptautiskām organizācijām vāktu un analizētu attiecīgu informāciju, kā arī veiktu tās apmaiņu. Informācijā varētu, inter alia, ietvert:

                     —

                     informāciju un izlūkdatus, kas iegūti pirms pasākuma un varētu ietekmēt pasākuma gaitu vai vispārēju likumības un kārtības, un drošības uzturēšanu;

                     —

                     personas, kas iesaistītas teroristu organizācijās, teroristu darbībās vai citās lielās noziedzīgās darbībās, kuras varētu būt netieši saistītas ar terorismu;

                     —

                     pret amatpersonām (valstu un valdību vadītājiem, parlamenta deputātiem, citām īpaši svarīgām personām), sportistiem, apmeklētājiem/skatītājiem un norises vietām vērstu draudu līmeni. Papildus rīkotājai dalībvalstij, kura uzņemas galveno atbildību, pārējām dalībvalstīm atsevišķi būtu jāsniedz informācija par šādām personām;

                     —

                     citu informāciju par ES dalībvalstu vai trešo valstu mērķiem un interesēm rīkotājvalstī, lai veiktu to labāku aizsardzību;

                     —

                     informāciju un izlūkdatus par iespējamiem demonstrantiem un citiem grupējumiem;

                     —

                     pasākuma laikā iegūtu vai pieprasītu informāciju par personām, kuras tur aizdomās par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, tostarp šo personu vārdu, dzimšanas datumu, dzīvesvietu, līdzšinējās darbības, apcietināšanas apstākļus un/vai precīzu izdarītā noziedzīgā nodarījuma aprakstu;

                     —

                     informāciju par attiecīgiem tiesību aktiem un policijas tiesībaizsardzības politiku (citās dalībvalstīs un trešās valstīs);

                     —

                     ziņojumus par atgadījumiem un izvērtējuma ziņojumus, kā arī komentārus par tiem.

               II.3.   Draudu novērtējums un risku analīze
         No drošības viedokļa būtisks ir piemērots un savlaicīgs ar starptautisko pasākumu saistīto draudu novērtējums (saistībā ar terorismu, sabiedrisko kārtību, organizēto noziedzību un citiem draudiem). Papildus konkrētam attiecīgo draudu novērtējumam būtu jāveic analīze, kurā ietver ar drošību saistītas informācijas vākšanu, izvērtēšanu un izplatīšanu attiecībā uz konkrētu situāciju.
         Papildus izlūkdatiem, kas pieejami rīkotājai dalībvalstij, analīzes pamatā ir citu dalībvalstu sniegtā informācija un izvērtējumi. Pēc iespējas agrākā posmā pirms starptautiska pasākuma ikvienam kontaktpunktam būtu jāsniedz pastāvīgu draudu novērtējums rīkotājas dalībvalsts kontaktpunktam, piemēram, par personām vai grupām, kas, iespējams, dosies uz pasākumu un kas varētu radīt draudus sabiedriskās kārtības un/vai drošības uzturēšanai (piemēram, jau zināmi iespējami demonstranti un citi grupējumi). Novērtējums būtu jāpārsūta rīkotājai dalībvalstij, kā arī citām iesaistītām valstīm t.i. tranzītvalstīm vai kaimiņvalstīm.
         Šo analīzi var izstrādāt saskaņā ar B, C un D pielikumā izklāstīto pamatanalīzi. Rīkotājvalsts būtu attiecīgi jāinformē, ja šāda informācija nav pieejama. Dalībvalstīm tā pēc iespējas ātrāk ar piemērotiem līdzekļiem būtu jānosūta rīkotājai valstij, lietojot pastāvošās drošās sakaru līnijas.
         Saskaņā ar savām pilnvarām un Konvenciju par Eiropas Policijas biroja izveidi (Eiropola Konvencija) (4) Eiropols var sniegt attiecīgu informāciju un analīzes, kā arī, pamatojoties uz dalībvalstu ieguldījumu, izstrādāt vispārējus draudu novērtējumus. Šai informācijai būtu jābūt pieejamai pēc iespējas agrākā posmā. Rīkotāju dalībvalsti var attiecīgi informēt, ja šāda informācija nav pieejama.
         Piemērotu, vajadzīgu un atbilstīgu drošības līdzekļu izvēles pamatā būtu jābūt draudu novērtējumam, kurā ietverts iespējamais apdraudējums un risku analīze.
         Šā iemesla dēļ atbildīgajai rīkotājvalstij, ko vajadzības gadījumā atbalsta citas dalībvalstis un ES kompetentās iestādes, vēlākais, sešus mēnešus pirms attiecīgā pasākuma būtu jāizveido atjaunināts draudu novērtējums un risku analīze. Pasākumam tuvojoties, informācija būtu regulāri jāatjaunina. Pēdējo trīs mēnešu laikā pirms pasākuma analīze būtu jāpārsūta katru mēnesi un vajadzības gadījumā katru nedēļu pirms pasākuma. Iesaistītajām dalībvalstīm un struktūrām būtu jādalās ar šādiem novērtējumiem un analīzēm.
         Pasākuma laikā katru dienu būtu jāizdod ziņojumi par situāciju. Minētajiem ziņojumiem vajadzētu būt balstītiem uz rīkotājvalsts, citu dalībvalstu un ES kompetento iestāžu sniegto informāciju. Iespējamā apdraudējuma līmeņa novērtējums būtu jāpamato, ņemot vērā jaunāko informāciju, ko iegūst, apmeklējot policiju vai pasākumam paredzētos kontaktpunktus. Informācijai būtu jābūt pēc iespējas plašākai, pamatojoties uz pieejamo informāciju.
         III.   PASĀKUMU PĀRVALDĪBA
         III.1.   Rīkotājdalībvalsts iesaistīto iestāžu un dienestu pienākumi
         Rīkotājas dalībvalsts kompetentajai iestādei būtu jāizstrādā vispārējs operatīvais plāns, kas būtu par pamatu turpmākajiem sīki izstrādātiem plāniem. Iesaistītās(-o) dalībvalsts(-u) kompetentām iestādēm būtu arī jāizveido plānu kopums, kurā būtu ietverts politikas līmenis (stratēģisks), kā arī vispārējais operatīvais līmenis (operatīvs) un faktiskais izvietošanas līmenis notikuma vietā (taktisks). Plānošanas procedūra būtu jāsāk pēc iespējas agrākā posmā.
         Rīkotājai dalībvalstij pirms pasākuma būtu jānodrošina, lai visu iesaistīto iestāžu un dienestu uzdevumi būtu skaidri noteikti un lai visām iesaistītām pusēm paziņotu par to attiecīgiem pienākumiem.
         Rīkotāja dalībvalsts varētu izveidot vispārēju sistēmu, lai atspoguļotu visus iesaistītos procesus un būtiskākos dalībniekus (t.i. sanāksmes organizēšanu, drošības sniegšanu, kārtības un likumības uzturēšanu, tieslietu dienestus, sociālos un profilakses dienestus, veselības aprūpes pakalpojumus, sabiedrisko transportu un citus ar infrastruktūru saistītus jautājumus). Šis projekts varētu būt lietderīgs līdzeklis, lai iztēlotos plānošanas sistēmu, kā arī lai nodrošinātu, ka ietver visus vajadzīgos procesus.
         Varētu izveidot koordinācijas projekta grupu, kurā būtu visu iesaistīto iestāžu un dienestu pārstāvji. Grupai regulāri būtu jārīko sanāksmes pirms paša pasākuma, tā laikā un pēc pasākuma, lai nodrošinātu, ka lēmumus pieņem saskaņoti. Grupas galvenajam uzdevumam būtu jābūt nodrošināt efektīvas sakaru līnijas starp iestādēm un dienestiem.
         Atbildīgajām iestādēm un dienestiem būtu jānodrošina materiāli, tehniski resursi un cilvēkresursi, kas vajadzīgi, lai veiktu uzticētos uzdevumus, sniedzot vajadzīgo efektivitāti, kvalitāti un ātrumu. Rīkotājām dalībvalstīm ļoti noderīgs līdzeklis būtu datubāze par visiem pieejamiem resursiem un attiecīgiem kontaktpunktiem.
         Rīkotāju dalībvalstu policijas iestādēm būtu jānodrošina, ka ar pasākuma praktisko rīkotāju veic visas vajadzīgās vienošanās un pasākumus saistībā ar policijas darbu. Rīkotājam ir galvenā atbildība par pasākumu, un atkarībā no pasākuma veida būtu jāizveido izpildāmo prasību saraksts. Pasākumi varētu, inter alia, ietvert:

                     —

                     pasākuma norises vietas, kurās nebūtu jābūt sabiedriskās kārtības traucējumiem (sanāksmju telpas, viesnīcas);

                     —

                     piekļuves kontroli un, iespējams, perimetra apsardzi un atbildību par katru no šīm jomām;

                     —

                     drošības pasākumus, kas jāuzņemas rīkotājam, t.i. iekšēju video novērošanu;

                     —

                     pilnīgu un regulāri atjauninātu informācijas apmaiņu par delegātiem un citiem pasākuma dalībniekiem (vārds, amats, uzturēšanās ilgums, izmitināšanas vieta, transports utt.);

                     —

                     visus pasākumus saistībā ar īpaši svarīgām personām un viesnīcu drošību.

               III.2.   Sabiedriskās kārtības un drošības uzturēšana
         III.2.1.   Sabiedriskā kārtība un drošība
         Ievērojot I.2. sadaļā minētos pamatprincipus, rīkotājas dalībvalsts kompetentām iestādēm būtu jāizveido skaidra vispārēja politika attiecībā uz policijas pieeju starptautisku notikumu laikā. Vispārējā politikā var iekļaut šādas politikas:

                     —

                     policijas darbības raksturo miermīlīgu demonstrāciju aizsardzības nodrošināšana,

                     —

                     policijai ar dialoga un ticama gatavības stāvokļa palīdzību būtu jāpatur iniciatīva, tādējādi ierobežojot vai novēršot nekārtības vai lielākus traucējumus,

                     —

                     policijai pēc saviem ieskatiem vajadzības gadījumā būtu jādemonstrē zems policijas klātbūtnes līmenis un augsta iecietība saistībā ar miermīlīgu pulcēšanos un demonstrācijām,

                     —

                     apcietinājumi būtu jāveic, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem sāktu kriminālvajāšanu vai veiktu īslaicīgu aizturēšanu utt.,

                     —

                     policijas pūliņi kopumā būtu jākoncentrē uz grupējumiem, kas plāno vai izrāda vēlmi kūdīt uz nekārtībām,

                     —

                     visās attiecīgās jomās, piemēram, saistībā ar robežām, būtu jāveicina sadarbība ar citām dalībvalstīm, trešām valstīm, ES struktūrām un starptautiskām organizācijām.

               Dalībvalstij, kas savā teritorijā rīko vairāk nekā vienu pasākumu, būtu jānodrošina, ka policijas tiesībaizsardzības politika attiecībā uz vairākiem pasākumiem ir cik vien iespējams saskaņota. Ja tas ir lietderīgi, politiku var saskaņot arī ar citām dalībvalstīm.
         Rīkotājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm agrīnā posmā būtu jāsāk dialogs ar personām un grupām (tostarp aktīvistu grupām un demonstrantiem), vietējām iestādēm, attiecīgiem infrastruktūras dienestiem, vietējiem iedzīvotājiem un citiem nozīmīgiem dalībniekiem, lai nodrošinātu, ka pulcēšanos un likumīgas demonstrācijas veic miermīlīgi. Dialogs būtu jābalsta uz kopēju atbildību. To vajadzētu veikt agrīnā sagatavošanas stadijā un izmantot pirms un pēc pasākuma, kā arī tā laikā.
         Konstruktīva un savstarpējas cieņas pilna tīkla izveide palīdzēs novērst iespējamas nekārtības, kā arī būt par starpniecības instrumentu problemātiskā situācijā.
         Valsts līmenī būtu jāizveido dialoga veikšanas struktūras vai grupas un, sagatavojot un īstenojot uzdevumus, jāņem vērā dažādu dalībvalstu atšķirīgās kultūras (5).
         Būtu jāizveido saziņas kanāli starp kompetentajām iestādēm un dažādām organizācijām, pilsoniskām apvienībām un demonstrantu pārstāvjiem. Demonstrāciju rīkotājus un iesaistītās puses var informēt par:

                     —

                     praktiskiem jautājumiem (piem., izmitināšanas vietu un apgādi),

                     —

                     attiecīgiem tiesību aktiem saistībā ar demonstrācijām, runas brīvību, pilsonisku nepaklausību utt.,

                     —

                     policijas tiesībaizsardzības politiku par jautājumiem, attiecībā uz kuriem ir izvēles tiesības, un norādījumiem attiecībā uz policijas spēka lietošanu,

                     —

                     policijas un citu attiecīgu iestāžu kontaktpunktiem.

               Minētās informācijas izplatīšana dažādās valodās ir pasākums, kas jāapsver (piem., izmantojot bukletus, interneta vietnes). Attiecīgajos kontaktpunktos var sniegt informāciju ārvalstu viesiem.
         III.2.2.   Noziedzīgu nodarījumu risināšana
         Dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm saskaņā ar attiecīgiem tiesību aktiem un noteikto politiku vajadzētu censties nodrošināt sistemātisku kriminālizmeklēšanas procesu attiecībā uz nodarījumiem, kas veikti saistībā ar vardarbīgām demonstrācijām vai citiem traucējumiem lielu pasākumu laikā.
         Par visiem noteiktiem noziedzīgiem nodarījumiem, attiecībā uz kuriem ir pierādāms krimināls saturs, pilnīgā saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem rīkotājvalstij vai citas valsts kompetentām tiesu iestādēm būtu jāveic kriminālvajāšana. Ja rīkotājā dalībvalstī nevar veikt tūlītējus tiesībaizsardzības pasākumus, citām dalībvalstīm būtu jāpieliek visas pūles, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem un ņemot vērā to rīcībā esošos pierādījumus, kā arī katra konkrētā gadījuma apstākļus, identificētu savus valstspiederīgos un veiktu to kriminālvajāšanu.
         Rīkotājai dalībvalstij būtu jāveic pasākumi, lai nodrošinātu pietiekamus resursus noziedzīgu nodarījumu izmeklēšanai un apcietināšanai saistībā ar tiem, kā arī to, ka būtu pieejamas piemērotas telpas apcietinājumam un pirmstiesas aizturēšanai. Ir ieteicams paredzēt sliktāko gadījumu ar lielāku skaitu nodarījumu veicēju.
         Tādējādi tiesībaizsardzības iestādēm būtu jābūt sagatavotām veikt lielāku darbu un tām ir jānodrošina attiecīgas jaudas, lai, piemēram:

                     —

                     ātri pieņemtu lēmumus par pirmstiesas aizturēšanu,

                     —

                     ātri pieņemtu lēmumus par izmeklēšanas pasākumiem, attiecībā uz kuriem ir vajadzīgs tiesas nolēmums,

                     —

                     izskatītu lielāku skaitu krimināllietu,

                     —

                     atbildētu uz citu dalībvalstu juridiskās informācijas pieprasījumiem.

               III.2.3.   Terorisma draudi
         Tā kā ES un dažas tās dalībvalstis ir starptautiskās politikas būtiskas dalībnieces, ES un tās dalībvalstis var kļūt par politiski vai reliģiski motivētu starptautisku teroristu uzbrukumu mērķiem. Lielos pasākumos ES un tās dalībvalstīm var uzbrukt ne tikai starptautiski teroristi, bet ir iespējami arī ES un tās dalībvalstīs izvietotu teroristu grupu un organizāciju uzbrukumi.
         Šādu teroristu uzbrukumu mērķis varētu būt pats pasākums, īpaši svarīgas personas, ES politiķi, dalībvalstu delegācijas vai publika, kas piedalās pasākumā. Noziegumu izdarītāju redzējumā ir svarīga starptautisku plašsaziņas līdzekļu klātbūtne pasākumā, jo tā ļauj iepazīstināt ar grupas vai organizācijas ideoloģiju.
         Lai novērstu teroristu uzbrukumus, būtiska ir informācija un izlūkdati par teroristu grupām un organizācijām, un tiem būtu jābūt pieejamiem jebkurā laikā. Tādēļ ir svarīgi, lai rīkotāja dalībvalsts un tās tiesībaizsardzības iestādes veiktu vispārēju un ar notikumu saistītu informācijas un izlūkdatu apmaiņu. Tiesībaizsardzības iestādēm būtu jānolemj, kuras teroristu grupas, organizācijas un personas varētu būt saistītas ar notikumu, un tām saskaņā ar pasākumu būtu jāpārbauda pašu datubāzes. Turklāt visām pārējām dalībvalstīm būtu patstāvīgi jāsniedz atbilstīga informācija saistībā ar šīm grupām, organizācijām un personām.
         Atbilstīgu, vajadzīgu un piemērotu drošības pasākumu izvēles pamatā būtu jābūt draudu novērtējumam un risku analīzei.
         III.3.   Operatīvā sadarbība ar citām dalībvalstīm
         III.3.1.   Pārrobežu sadarbība
         Pārrobežu sadarbība būs vajadzīga, ja rīkotāja dalībvalsts un iesaistītās valstis īsteno elastīgu kopēju robežu režīmu, lai vairotu konkrētajai situācijai vai draudiem pielāgotus policijas pasākumus pierobežu apgabalos. Vajadzības gadījumā būtu jāveic kopīgas vai koordinētas preventīvas patrulēšanas un pārbaudes.
         Dalībvalstīm, kuras piemēro attiecīgas Šengenas acquis daļas, Šengenas Robežu kodeksa 23. līdz 31. pants (6) par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām var būt noderīgs instruments, lai neļautu uz pasākuma vietu ceļot personām vai grupām, kas varētu radīt draudus sabiedriskās kārtības un/vai drošības uzturēšanai.
         Tādēļ būtu jāsagatavo vajadzīgie līdzekļi, lai ātri un efektīvi īstenotu iespējamos izraidīšanas pasākumus.
         III.3.2.   Operatīvais atbalsts
         Lai saņemtu operatīvu atbalstu, rīkotāja dalībvalsts saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem (7) var lūgt citas dalībvalsts policijas vai izlūkdienesta amatpersonu norīkošanu attiecībā uz konkrētu pasākumu. Detalizēts operatīvā atbalsta lūgums, kurā jānorāda lūguma pamatojums, būtu jāiesniedz pēc iespējas agrāk. Tādēļ standarta veidlapa ir pievienota A pielikumā.
         Atkarībā no pieprasītā atbalsta veida norīkotajai(-ām) amatpersonai(-ām) vajadzētu būt zināšanām un pieredzei, kas vajadzīgas, lai veiktu viņiem uzticētos uzdevumus.
         Jebkāda veida operatīvais atbalsts, ko sniedz ārvalstu amatpersonas, būtu jāiekļauj rīkotājvalsts kompetento iestāžu operatīvajos plānos. Ārvalstu amatpersonas attiecīgi

                     —

                     cik vien iespējams, būtu jāiekļauj operatīvās informācijas struktūrā,

                     —

                     vienā no viņu darba valodām būtu jāinformē par operatīvajiem plāniem un attiecīgajiem pasākumiem, tostarp par norādījumiem attiecībā uz spēka izmantošanu u.c.,

                     —

                     tām būtu jādod iespēja pirms pasākuma iepazīties ar norises vietu un izvietotiem policijas spēkiem u.c.,

                     —

                     būtu jāpiedalās visās attiecīgajās informatīvās sanāksmēs (proti, tādās, kas attiecas uz viņu uzdevumu un ja šīs sanāksmes notiek valodā, kuru viņi saprot), un

                     —

                     vajadzības gadījumā būtu aktīvi jāiesaista policijas spēku izvēršanā uz vietas.

               Rīkotājvalsts kompetentās iestādes ir atbildīgas par ārvalstu amatpersonu fizisko drošību. Ārvalstu amatpersonām ir jārūpējas par to, lai viņu veiktās darbības neizraisītu nevajadzīgus konfliktus, bīstamas situācijas vai nepamatotu apdraudējumu.
         Ja ārvalstu amatpersonas tiek iesaistītas spēku izvēršanā uz vietas, viņām vienmēr būtu jāgriežas pie rīkotājvalsts kompetento iestāžu darbiniekiem un parasti vajadzētu būt viņu uzraudzībā; šādiem darbiniekiem jābūt attiecīgi informētiem par operatīvo plānu, un jāprot sazināties valodā, kuru saprot ārvalstu amatpersonas. Sakaru līnijām starp ārvalstu amatpersonām, rīkotājvalsts kontaktpunktiem, izvērsto policijas spēku vadību un citiem nozīmīgiem dalībniekiem pasākuma laikā un — vajadzīgajā apmērā — arī pirms un pēc pasākuma būtu jābūt efektīvām un jādarbojas netraucēti.
         III.3.3.   Sadarbības koordinatori (8)

         Pēc rīkotājas dalībvalsts lūguma visas dalībvalstis vai ES/citas kompetentas organizācijas attiecīgā gadījumā var iecelt sadarbības koordinatorus. Lūgums norīkot sadarbības koordinatorus būtu jāiesniedz pēc iespējas agrāk un ne vēlāk kā sešas nedēļas pirms pasākuma. Tādēļ standarta veidlapa ir pievienota A pielikumā.
         Ieinteresētās dalībvalstis var prasīt ielūgumu, lai uz rīkotāju dalībvalsti nosūtītu sadarbības koordinatoru.
         Sadarbības koordinatoru apmaiņu var veikt saskaņā ar divpusējiem pasākumiem, par kuriem vienojusies rīkotāja dalībvalsts un cita iesaistītā dalībvalsts.
         Sadarbības koordinators būtu jānorīko ne vēlāk kā divas nedēļas pirms pasākuma, un šajā brīdī sadarbībai vajadzētu sākties. Ciešā sadarbībā ar citām dalībvalstīm rīkotājai dalībvalstij būtu jālemj par sadarbības koordinatoru norīkošanu un uzdevumiem, izmantojot attiecīgos kontaktpunktus.
         Sadarbības koordinatoru saskaņā ar viņa prasmēm var norīkot uz (jebkuru) rīkotājas dalībvalsts kontaktpunktu, kur viņš veiktu saziņu ar piederības valsti; šajā gadījumā rīkotājai dalībvalstij būtu jānodrošina vajadzīgie sakaru līdzekļi.
         Sadarbības koordinatoriem būtu jāveic padomdevēju un palīgu pienākumi. Ārvalstu sadarbības koordinatoriem būtu jābūt neapbruņotiem, un viņiem rīkotājvalstī nevajadzētu būt nekādām oficiālām policijas pilnvarām (9). Atkarībā no konkrētā uzdevuma sadarbības koordinatoriem būtu jābūt attiecīgai pieredzei kārtības un likumības uzturēšanā vai terorisma apkarošanas jomā, un jo īpaši viņiem būtu jābūt:

                     —

                     ļoti labām zināšanām par savas valsts organizāciju un iestādēm;

                     —

                     pieredzei sabiedriskās kārtības un likumības uzturēšanā nozīmīgos pasākumos;

                     —

                     piekļuvei jebkādiem noderīgiem policijas vai citiem atbilstīgiem informācijas avotiem piederības valstī, tostarp informācijai par ekstrēmistu grupējumiem vai citiem attiecīgiem grupējumiem;

                     —

                     spējām valsts līmenī organizēt darbu izlūkošanas jomā pirms pasākuma un tā norises laikā, kā arī analizēt attiecīgo informāciju;

                     —

                     labām praktiskām zināšanām valodā(-s), ko kā darba valodu(-as) izvēlējusies rīkotāja dalībvalsts.

               Sadarbības koordinatoriem pēc ierašanās nekavējoties būtu jāpiesakās attiecīgajā kontaktpunktā, lai noskaidrotu paredzētos uzdevumus un pilnvaras. Rīkotāja dalībvalsts organizē šo akreditācijas procesu.
         III.3.4.   Novērotāji
         Dalībvalstis ar rīkotājas dalībvalsts piekrišanu var norīkot novērotājus, lai uzkrātu tādu pieredzi par drošību un likumības un kārtības uzturēšanu starptautiskos pasākumos, ko tās varētu izmantot turpmākos pasākumos savās valstīs. Ja tiek lūgts, novērotājs var sniegt ieguldījumu izvērtējumā, ko veic rīkotāja dalībvalsts.
         Tiktāl, ciktāl iespējams, novērotājiem būtu jāļauj piedalīties plānošanas, informatīvās un koordinācijas sanāksmēs, operatīvā izvēršanā un citās darbībās, lai viņi no vizītes iegūtu pēc iespējas vairāk. Novērotājiem tūlīt pēc ierašanās būtu jāpiesakās tiem paredzētajā kontaktpunktā. Rīkotāja dalībvalsts organizē akreditācijas procesu.
         III.3.5.   Finanšu nosacījumi un iekārtas
         Ielūgtās ārvalstu amatpersonas apmešanās un iztikas līdzekļu izmaksas parasti būtu jāsedz rīkotājai dalībvalstij. Ceļa izmaksas parasti sedz piederības valsts.
         Visas izmaksas, kas attiecas uz novērotājiem, kurus norīko uz rīkotāju dalībvalsti, būtu jāsedz nosūtītājvalstij. Ja iespējams, rīkotāja dalībvalsts varētu novērotājiem nodrošināt vajadzīgos sakaru līdzekļus un citas iekārtas.
         Rīkotāja dalībvalsts ar citām dalībvalstīm var vienoties par atbalstu — ja iespējams, panākot divpusēju/daudzpusēju vienošanos — attiecībā uz pagaidu nodrošināšanu ar iekārtām vai citiem resursiem.
         III.3.6.   Sakaru plāns
         Izmantojot sīku sakaru plānu, būtu jānodrošina piemērota informācijas plūsma starp policijas iestādēm un citiem dienestiem. Visām rīkotājas dalībvalsts iesaistītajām pusēm būtu jāizstrādā kopīga sakaru stratēģija, lai izvairītos no informācijas dublēšanās un nepilnīgas informācijas izplatīšanas.
         Lai izvairītos no zināšanu (piem., valodas) trūkuma sakaru plānā būtu jāiekļauj sadarbības koordinatori vai citi darbinieki.
         Sakaru plānā būtu jāiekļauj arī citi spēki (piem., ugunsdzēsēju komandas, glābšanas dienesti).
         III.4.   Plašsaziņas līdzekļu stratēģija
         Lai nodrošinātu precīzu un aktuālu plašsaziņas līdzekļu sniegtu informāciju par starptautiskiem pasākumiem, iepriekš būtu jāizstrādā stratēģija attiecībām ar plašsaziņas līdzekļiem, un to piemēro pirms un pēc pasākuma, kā arī pasākuma laikā.
         Plašsaziņas līdzekļiem būtu jāpiešķir lielākā iespējamā informācijas sniegšanas brīvība, tādējādi saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju ievērojot tiesības brīvi paust viedokli. Plašsaziņas līdzekļu stratēģijā būtu jāparedz atklātība un pārskatāmība.
         Lai nodrošinātu koordinētu informācijas sniegšanu, attiecībā uz plašsaziņas līdzekļiem ir ieteicams noteikt tikai vienu kontaktpunktu. Ļoti laicīgi pirms pasākuma rīkotājai dalībvalstij būtu jāizstrādā vispārēja plašsaziņas līdzekļu stratēģija, ar kuru, inter alia, iekļauj:

                     —

                     tādu plašsaziņas līdzekļu kontaktpunktu izraudzīšanos, kuri nodrošinās plašsaziņas līdzekļu un attiecīgo pārstāvju tiešus kontaktus;

                     —

                     katra pārstāvja kompetences jomas noteikšanu; un

                     —

                     informāciju sabiedrībai par pasākumiem, ko policija veiks traucējumu gadījumā.

               III.5.   Norādījumi, apmācība un mācības
         Eiropas norādījumu, apmācības un mācību (ITE) programmas pamatā ir starptautiskas stratēģiskas vienošanās un kopīgi izstrādātas procedūras un darba metodes. Piedaloties ITE darbībās, amatpersonas, grupas, organizācijas un valstis var sagatavoties tādiem pasākumiem kā tiem, kas aprakstīti šajā rokasgrāmatā (10).
         Šajā rokasgrāmatā noteiktajos lielajos pasākumos ir ietverti starptautiski un pārrobežu aspekti un tajos vajadzīga:

                     —

                     informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm par pasākumu (informācijas pārvaldība);

                     —

                     zināšanas par policijas organizēšanu rīkotājā dalībvalstī;

                     —

                     pieredzes gūšana attiecībā uz lieliem pasākumiem un šādi gūtas informācijas apmaiņa; semināri par gūtajām mācībām un konkrētu gadījumu izpēte.

               Minētos aspektus var izmantot kā ieguldījumu, lai šo rokasgrāmatu turpinātu atjaunināt un uzlabot.
         Eiropas Policijas koledžai (CEPOL) ir nozīme ITE plānošanā, izstrādē un izmantošanā. ITE darbības pēc iespējas būtu jāietver esošajos CEPOL procesos un produktos.
         IV.   IZVĒRTĒJUMS
         IV.1.   Ar pasākumu saistīts izvērtējums
         Rīkotājai dalībvalstij būtu jāierosina veikt izvērtējumu par drošības darbībām, kas veiktas attiecīgā pasākuma laikā, un citiem atbilstīgiem faktoriem. Visus nozīmīgos darbiniekus vajadzētu aicināt piedalīties izvērtējuma sagatavošanā, kam būtu jābalstās uz pasākuma iepriekšējo plānošanu. Izvērtēšanas laikā rīkotāja dalībvalsts var izmantot citu dalībvalstu veiktus izvērtējumus, taču tas būtu iepriekš jānorunā.
         Cik vien iespējams drīz pēc pasākuma beigām rīkotājai dalībvalstij būtu jāizveido izvērtējuma ziņojums. Ja ir notikuši kādi incidenti, izvērtējuma ziņojumā būtu jāiekļauj arī ziņojums par incidentiem.
         Pēc pasākuma būtu jāorganizē pārskata sanāksme un jāizstrādā vispārējs izvērtējuma ziņojums par attiecīgiem drošības aspektiem. Ziņojumā būtu īpaši jāmin sabiedriskās kārtības traucējumi (vai arī fakts, ka tādu nebija), teroristu draudi un incidenti, noziedzīgi nodarījumi, iesaistītās grupas un gūtā mācība.
         Ziņojumam un/vai gūtajai mācībai būt jāveido ITE procesa pamats (skatīt III.5.). CEPOL būtu jānodrošina ITE programmā gūtu starptautisku mācību īstenošana. Katra dalībvalsts ir atbildīga par to īstenošanu valsts mērogā. CEPOL ziņojumu izplatīs valstu policijas akadēmijām.
         Ar pasākumiem paredzēta(-u) kontaktpunkta(-u) palīdzību ziņojums būtu jānosūta attiecīgām ES struktūrām un citām iesaistītām vai ieinteresētām valstīm vai struktūrām, lai nodrošinātu to, ka gūtā pieredze vai ieteikumi būtu pieejami nākamiem liela starptautiska mēroga pasākuma organizētājiem.
         IV.2.   Stratēģisks izvērtējums
         Lai veiktu pieredzes un paraugprakses apmaiņu, vajadzības gadījumā atbilstīgai Padomes darba grupai būtu jārīko ekspertu sanāksme.
         Dalībniekiem būtu jābūt augstāka līmeņa policijas amatpersonām, kuriem ir pieredze sabiedriskās kārtības uzturēšanā lielu starptautiska mēroga pasākumu laikā. Vienam no ekspertu sanāksmē apspriežamajiem tematiem būtu jābūt šīs rokasgrāmatas turpmākai izstrādei un pielāgošanai, ņemot vērā nesenos pasākumos gūto pieredzi.

         A PIELIKUMS
         STANDARTA VEIDLAPA, LAI PIEPRASĪTU SADARBĪBAS KOORDINATORUS VAI AMATPERSONAS CITA VEIDA OPERATĪVAJAM ATBALSTAM

                     1.

                     Pieprasītā atbalsta veids (sadarbības koordinators, īpašais uzraudzītājs, starpnieks vai cits)

                     2.

                     Pasākums(-i)

                     3.

                     Laikposms

                     4.

                     Vieta

                     5.

                     Uzdevumu apraksts (pēc iespējas sīkāk)

                     6.

                     Valodu zināšanas (pasākuma darba valodas)

                     7.

                     Citas īpašas iemaņas (informētība par konkrētām grupām, starpnieka pieredze u.c.)

                     8.

                     Uzdevumi, kas jāsagatavo pirms ierašanās:

                                 —

                                 sakari ar piederības valsti,

                                 —

                                 īpaša veida informācijas apkopošana,

                                 —

                                 citi uzdevumi.

                     9.

                     Sakaru līdzekļi (mobilie tālruņi, internets)

                     10.

                     Cita veida vajadzīgās iekārtas

                     11.

                     Lūdzu atbildēt līdz:

         B PIELIKUMS
         RISKA ANALĪZE PAR IESPĒJAMIEM DEMONSTRANTIEM UN CITIEM GRUPĒJUMIEM

                     1.

                     Grupas nosaukums, kas ir pazīstama un droši vien rīkos demonstrācijas vai citādā veidā iespaidos pasākuma norisi

                     2.

                     Locekļu sastāvs un skaits

                     3.

                     Īpašas pazīmes (apģērbs, logotipi, karogi, lozungi vai citas ārējas pazīmes)

                     4.

                     Grupas veids (vardarbīga — vai iespējami traucējumi?)

                     5.

                     Demonstrāciju metodes un/vai aktīvistu metodes

                     6.

                     Grupas iekšējā organizācija un darbība:

                                 —

                                 vadība,

                                 —

                                 sakaru līdzekļi,

                                 —

                                 cita informācija attiecībā uz struktūru.

                     7.

                     Saiknes ar citām grupām (valsts vai starptautiskām)

                     8.

                     Locekļi, kas agrāk ir bijuši iesaistīti atbilstīgos incidentos:

                                 —

                                 incidenta veids,

                                 —

                                 vieta (valsts),

                                 —

                                 individuāli vai grupā,

                                 —

                                 sodāmība saistībā ar iepriekšminēto saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

                     9.

                     Izturēšanās:

                                 —

                                 pret policijas dienestiem un darbībām,

                                 —

                                 pret vietējiem iedzīvotājiem,

                                 —

                                 ieroču lietošana,

                                 —

                                 alkohola vai narkotiku lietošana,

                                 —

                                 masku nēsāšana,

                                 —

                                 izturēšanās dažāda veida pasākumos.

                     10.

                     Saiknes ar un attieksme pret plašsaziņas līdzekļiem (plašsaziņas līdzekļu stratēģija, pārstāvji u.c.)

                     11.

                     Interneta vietnes, ziņojumu dēļi u.c.

                     12.

                     Brauciena maršruta izvēle

                     13.

                     Transportlīdzekļi

                     14.

                     Apmešanās vietas izvēle

                     15.

                     Uzturēšanās ilgums

                     16.

                     Informācija, ko sniedz sadarbības koordinatori no trešām valstīm, par iespējamiem demonstrantiem vai aktīvistiem no šīm valstīm

                     17.

                     Cita būtiska informācija

                     18.

                     Informācijas avoti un analīze par sniegtās informācijas pareizību un ticamību

         C PIELIKUMS

         D PIELIKUMS

         E PIELIKUMS
         ATSAUCES DOKUMENTI

                     —

                     Konvenciju par Eiropas Policijas biroja izveidi (Eiropola konvencija) (OV C 316, 27.11.1995., 2. lpp.);

                     —

                     Padomes Vienotā rīcība 97/339/TI (1997. gada 26. maijs) par sadarbību sabiedriskās kārtības un drošības jomā (OV L 147, 5.6.1997., 1. lpp.);

                     —

                     Protokols, ar ko Šengenas acquis iekļauj Eiropas Savienības sistēmā (OV C 340, 10.11.1997., 93. lpp.);

                     —

                     Nicas līgums, Deklarācija par Eiropadomes sanāksmju vietu (OV C 80, 10.3.2001., 85. lpp.);

                     —

                     Padomes Lēmums 2001/264/EK (2001. gada 19. marts), ar ko pieņem Padomes drošības reglamentu (OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp.);

                     —

                     Padomes 2006. gada 4. decembra Rezolūcija par atjauninātu rokasgrāmatu, kurā ietverti ieteikumi policijas starptautiskai sadarbībai un pasākumiem, kas paredzēti vardarbības un nekārtību novēršanai un apkarošanai sakarā ar starptautiska mēroga futbola sacensībām, kurās iesaistīta vismaz viena dalībvalsts (OV C 322, 29.12.2006., 1. lpp.);

                     —

                     Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.);

                     —

                     Beļģijas Karalistes, Nīderlandes Karalistes un Luksemburgas Lielhercogistes 2004. gada 8. jūnija Līgums par policijas pārrobežu iesaistīšanos;

                     —

                     Konvencija starp Beļģijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Nīderlandes Karalisti un Austrijas Republiku par pārrobežu sadarbības stiprināšanu, jo īpaši lai apkarotu terorismu, pārrobežu noziedzību un nelegālu migrāciju (Prīmes līgums) (Padomes dokuments ar numuru 16382/06);

                     —

                     Konfliktu pārvaldības rokasgrāmata (Padomes dokuments ar numuru 7047/01);

                     —

                     Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju 2001. gada 13. jūlija Secinājumi par drošību Eiropadomes sanāksmēs un citos līdzīgos pasākumos (Padomes dokuments ar numuru 10916/01);

                     —

                     Kontrolsaraksts, kurā iekļauti iespējami pasākumi Eiropadomes sanāksmēs un citos līdzīgos pasākumos (Padomes dokuments ar numuru 11572/01);

                     —

                     Stratēģiska informācija attiecībā uz Eiropadomes sanāksmēm un citiem līdzīgiem pasākumiem — Risku analīze (Padomes dokuments ar numuru 11694/01);

                     —

                     Darba apakšgrupas EUCPN JAI 82 2001. gada 27. novembra secinājumi (Padomes dokuments ar numuru 14917/01);

                     —

                     Starptautisku pasākumu, piemēram, Eiropadomes sanāksmju, drošības rokasgrāmata policijas iestādēm un dienestiem (Padomes dokuments ar numuru 12637/02);

                     —

                     Drošība Eiropadomes sanāksmēs un citos līdzīgos pasākumos — starptautiskā sadarbība Lākenas Eiropadomē (Padomes dokuments ar numuru 9029/02);

                     —

                     Drošības rokasgrāmata Eiropadomes sanāksmēm un citiem līdzīgiem pasākumiem (Padomes dokuments ar numuru 9069/02);

                     —

                     Drošība Eiropadomes sanāksmēs (Padomes dokuments ar numuru 11836/02);

                     —

                     Dalībvalstu sadarbības rokasgrāmata, lai izvairītos no terora aktiem Olimpisko spēļu un citu līdzīgu sporta pasākumu laikā (Padomes dokuments ar numuru 5744/04);

                     —

                     Eiropas Savienības pretterorisma stratēģija (Padomes dokuments ar numuru 14469/05);

                     —

                     Eiropola atbalsts dalībvalstīm — Lieli starptautiski sporta pasākumi (Eiropola lieta ar numuru 2570-50rl).

         F PIELIKUMS
         PASTĀVĪGIE KONTAKTPUNKTI, KAS SAISTĪTI AR SABIEDRISKO DROŠĪBU

            (Vienotās rīcības 97/339/TI 3. panta b) punkts).

         Datu precizējumi būtu jāsūta pcwp@consilium.europa.eu

                     DV

                     Dienests

                     Adrese

                     Tālrunis

                     Fakss

                     E-pasts

                     BE

                     Federal Police PCN/DAO

                                 Fritz Toussaint 47

                                 B-1050 Brussels

                     (32-2) 642 63 80

                     (32-2) 646 49 40

                     dga-dao@skynet.be

                     Ministry of the Interior, Crisis Centre

                                 Hertogstraat 53

                                 B-1000 Brussels

                     (32-2) 506 47 11

                     (32-2) 506 47 09

                     BG

                     Directorate for International Operational Police Cooperation
                     Ministry of the Interior

                     (359) 22 82 28 34

                     (359) 29 80 40 47

                     NCB@mvr.bg

                     CZ

                     Police Presidium of the Czech Republic
                     International Police Co-operation Division

                                 Strojnická 27

                                 PO Box 62/MPS

                                 CZ-Praha 7

                     (420) 974 83 42 10

                     (420) 974 83 47 16

                     sirene@mvcr.cz

                     DK

                     Danish National Police

                                 Polititorvet 14

                                 DK-1780 København V

                     (45) 33 14 88 88

                     (45) 33 32 27 71

                     NEC@politi.dk

                     DE

                     Bundeskriminalamt

                                 Thaerstr. 11

                                 D-65193 Wiesbaden

                     (49) 61 15 51 31 01

                     (49) 61 15 51 2141

                     @bka.bund.de

                     Bundesministerium des Innern

                                 Lagezentrum

                                 Alt-Moabit 101

                                 D-10559 Berlin

                     (49) 301 86 81 10 77

                     (49) 301 86 81 2926

                     poststelle@bmi.bund.de

                     EE

                     Central Law Enforcement Police

                                 Ädala 4E

                                 EE-10614 Tallinn

                     (372) 612 39 00

                     (372) 612 39 90

                     julgestuspolitsei@jp.pol.ee

                     EL

                     Ministry of Public Order
                     International Police Cooperation Division

                                 Kanellopoulou 4

                                 GR-10177 Athens

                     (30) 210 69 77 56 23

                     (30) 21 06 92 40 06

                     registry@ipcd.gr

                     ES

                     Dirección general de la policía, Comisaría general de seguridad ciudadana, Centro nacional de coordinación

                                 C/Francos Rodríguez 104

                                 E-28039 Madrid

                     (34) 913 22 71 90

                     (34) 913 22 71 88

                     cgsc.cgeneral@policia.es

                     FR

                     Ministère de l'intérieur
                     Direction Générale de la Police Nationale
                     Cabinet «Ordre Public»

                                 11 rue des Saussaies

                                 F-75008 Paris

                     (33) 140 07 22 84

                     (33) 140 07 64 99

                     IE

                     Office of Liaison and Protection Section,
                     An Garda Siochána

                                 Dublin 8

                                 Ireland

                     (353) 16 66 28 42

                     (353) 16 66 17 33

                     gdalp@iol.ie

                     IT

                     Ministero dell'interno
                     Dipartimento della Pubblica Sicurezza
                     Ufficio Ordine Publico

                                 Piazza del Viminale 1

                                 I-00184 Roma

                     (39) 06 46 52 13 09
                     (39) 06 46 52 13 15

                     (39) 06 46 53 61 17

                     cnims@interno.it

                     CY

                     Ministry of Justice and Public Order
                     Police Headquarters

                                 —

                                 European Union and International Police Cooperation Directorate

                     CY-Nicosia, 1478

                     (357) 22 80 89 98 (24h)
                     357) 22 80 80 80 (24h)

                     (357) 22 30 51 15
                     (357) 22 80 86 05 (24h)

                     euipcd@police.gov.cy

                                 —

                                 Operations Office of the Cyprus Police Headquarters

                     (357) 22 80 80 78
                     (357) 99 21 94 55

                     (357) 22 80 85 94

                     operations.office@police.gov.cy

                     LV

                     Operative Control Bureau of Public Security Department
                     Central Public Order Police Department
                     State Police

                                 Brīvības iela 61

                                 LV-1010 Riga

                     (371) 707 54 30
                     (371) 707 53 10

                     (371) 727 63 80

                     armands.virsis@vp.gov.lv
                     vpdd@vp.gov.lv

                     LT

                     Lithuanian Criminal Police Bureau
                     International Liaison Office

                                 Liepyno 7

                                 LT-08105 Vilnius

                     (370-5) 271 99 00

                     (370-5) 271 99 24

                     office@ilnb.lt

                     LU

                     Direction Générale de la Police Grand-Ducale
                     Direction des Opérations
                     Centre d'Intervention National

                     L-2957 Luxembourg

                     (352) 49 97 23 46

                     (352) 49 97 23 98

                     cin@police.etat.lu

                     HU

                     International Law Enforcement Cooperation Centre
                     National Police

                                 Teve utca 4-6

                                 H-1139 Budapest

                     (36-1) 443 55 57

                     (36-1) 443 58 15

                     intercom@orfk.police.hu

                     MT

                     Malta Police Force
                     Police General Headquarters

                     M-Floriana

                     (356) 21 22 40 01
                     (356) 21 25 21 11

                     (356) 21 23 54 67
                     (356) 21 24 77 94

                     cmru.police@gov.mt

                     NL

                     Ministry of the Interior and Kingdom Relations, National Crisis Centre

                                 PO Box 20011

                                 2500 EA The Hague

                                 The Netherlands

                     (31) 704 26 50 00
                     (31) 704 26 51 51

                     (31) 703 61 44 64

                     ncc@crisis.minbzk.nl (24h) (NL/EN)

                     AT

                     Federal Ministry of the Interior
                     Directorate General for Public Safety
                     Operations and Crisis Coordination Centre

                                 Minoritenplatz 9

                                 A-1014 Wien

                     (43) 15 31 2 6 32 00
                     (43) 15 31 2 6 37 70 (24h)

                     (43) 15 31 2 6 31 20 (24h)
                     (43) 15 31 26 10 86 12 (e-fax, 24h)

                     ekc@bmi.gv.at (24h)

                     PL

                     General Headquarters of Police
                     Crises Management and Anti Terrorism Bureau

                                 ul. Puławska 148/150

                                 PL-02-624 Warszawa

                     (48-22) 601 36 40
                     (48-66) 763 13 25

                     (48-22) 601 32 37

                     ncbwarsaw@policja.gov.pl

                     contact point concerning counter-terrorism
                     Division on Combating Terrorist Acts
                     Central Bureau of Investigation
                     National Police Headquarters

                     (48-22) 601 32 75

                     (48-22) 601 42 93

                     counterterror@policja.gov.pl

                     PT

                     Ministério da Administração Interna
                     Gabinete Coordenador de Segurança

                                 Av. D. Carlos I- 7o

                                 P-1249-104 Lisboa

                     (351) 213 23 64 09

                     (351) 213 23 64 25

                     gsc@sg.mai.gov.pt

                     RO

                     International Police Cooperation Centre (IPCC)

                                 Calea 13 Septembrie 1-5

                                 RO-Bucharest

                     (40) 213 16 07 32

                     (40) 213 12 36 00

                     ccpi@mai.gov.ro

                     Operational Anti-Terrorist
                     Coordination Centre (Romanian Information Service)

                                 Bulevardul Libertatii 14-16

                                 RO-Bucharest

                     (40) 214 02 35 98

                     (40) 213 45 10 66

                     ipct@dcti.ro

                     SI

                     International Police Cooperation Sector in Criminal Police Directorate

                                 Štefanova 2

                                 SLO-1000 Ljubljana

                     (386) 14 72 47 80

                     (386) 12 51 75 16

                     interpol.ljubljana@policija.si

                     SK

                     Prezídium Policajného zboru
                     Úrad medzinárodnej policajnej spolupráce

                                 Pribinova 2

                                 SK-812 72 Bratislava

                     (421) 961 05 64 50

                     (421) 961 05 64 59

                     spocumps@minv.sk

                     FI

                     Helsinki Police Department
                     Operational Command Centre

                                 Pasilanraitio 13

                                 FI-00240 Helsinki

                     (358-9) 189 40 02

                     (358-9) 189 28 21

                     johtokeskus@helsinki.poliisi.fi

                     SE

                     National Criminal Police, International Police Cooperation Division (IPO)

                                 POB 12256

                                 S-10226 Stockholm

                     (46) 84 01 37 00

                     (46) 86 51 42 03

                     ipo.rkp@polisen.se

                     UK

                     Home Office
                     Public Order Unit

                                 2 Marsham Street

                                 London SW1P 4DF

                                 POB 8000

                                 London SE 11 5EN

                                 United Kingdom

                     (44) 20 70 35 35 09
                     (44) 20 70 35 18 10

                     Christian.Papaleontiou@homeoffice.gsi.gov.uk
                     David.Bohannan@homeoffice.gsi.gov.uk

                     Serious Organised Crime Agency International Crime

                     (44) 20 73 28 81 15

                     (44) 20 73 28 81 12

                     london@soca.x.gsi.gov.uk

         (1)  Ieteikumi policijas starptautiskai sadarbībai saistībā ar starptautiska mēroga futbola sacensībām ir izklāstīti atsevišķā rokasgrāmatā: Padomes Rezolūcija par atjauninātu rokasgrāmatu, kurā ietverti ieteikumi policijas starptautiskai sadarbībai un pasākumiem, kas paredzēti vardarbības un nekārtību novēršanai un apkarošanai sakarā ar starptautiska mēroga futbola sacensībām, kurās iesaistīta vismaz viena dalībvalsts (OV C 322, 29.12.2006., 1. lpp.)

         (2)  OV L 147, 5.6.1997., 1. lpp.

         (3)  46. pants Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1995. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (Šengenas Konvencija) (OV L 239, 22. 9.2000., 19. lpp.) un 26. pants Konvencijā starp Beļģijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Nīderlandes Karalisti un Austrijas Republiku par pārrobežu sadarbības stiprināšanu, jo īpaši lai apkarotu terorismu, pārrobežu noziedzību un nelegālu migrāciju (Prīmes līgums).

         (4)  OV C 316, 27.11.1995., 2. lpp.

         (5)  Elementi uzskaitīti darba apakšgrupas EUCPN JAI 82 2001. gada 27. novembra secinājumu 3. lappusē.

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.).

         (7)  Tostarp Prīmes līguma 26. pantu.

         (8)  TI Padomes 2001. gada 13. jūlija secinājumi par drošību Eiropadomes sanāksmēs un citos līdzīgos pasākumos (10916/01 JAI 82, II punkts, 1c) apakšpunkts).

         (9)  Vienotās rīcības 97/339/TI 2. pants.

         (10)  Atbildība par ITE darbībām ir dalībvalstij, kurā rīko pasākumu. Tas nozīmē, ka pašas dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai nodrošinātu, ka ITE darbības efektīvi pārvalda, un tādēļ šajā rokasgrāmatā šajā sakarā nav sniegta papildu palīdzība vai norādes.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2016. gada 23. septembris) Eiropas Savienības Padomei par Banca d’Italia ārējiem revidentiem (ECB/2016/28)

text:
               5.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2016. gada 23. septembris)
   Eiropas Savienības Padomei par Banca d’Italia ārējiem revidentiem
   (ECB/2016/28)
   (2016/C 366/01)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Banca d’Italia pašreizējo ārējo revidentu PriceWaterhouseCoopers SpA pilnvaras beidzās pēc 2015. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2016. finanšu gadā.

               (3)

                  Banca d’Italia par saviem ārējiem revidentiem 2016.–2022. finanšu gadā ir izvēlējusies BDO Italia SpA.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Banca d’Italia ārējiem revidentiem 2016.–2022. finanšu gadā iecelt BDO Italia SpA.

      Frankfurtē pie Mainas, 2016. gada 23. septembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI


				|

		52014PC0661

			Ieteikums PADOMES LĒMUMS par Horvātijas pievienošanos 1997. gada 26. maija Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas /* COM/2014/0661 final - 2014/0322 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Lai Horvātijas Republika pievienotos
konvencijām (un protokoliem), ko dalībvalstis ir noslēgušas,
pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu (iepriekš
Līguma par Eiropas Savienību K3. pants), ar 2011. gada
Horvātijas Pievienošanās aktu[1]
ieviesa vienkāršotu sistēmu. Saskaņā ar akta 3. panta 4. un
5. punktu Horvātija pievienojas šīm konvencijām un
protokoliem atbilstīgi Pievienošanās aktam.
Pievienošanās akta 3. panta 5. punktā
ir paredzēts, ka Padome, lai noteiktu datumu, kurā šīs
konvencijas attiecībā uz Horvātiju stāsies spēkā,
un lai veiktu šo konvenciju pielāgojumus, kas vajadzīgi sakarā
ar minētās jaunās dalībvalsts pievienošanos (jebkurā
gadījumā iekļaujot šo konvenciju pieņemšanu horvātu
valodā, lai šīs versijas būtu “vienlīdz autentiskas”),
šajā sakarā pieņem lēmumu. Apspriedusies ar Eiropas
Parlamentu, Padome rīkosies pēc Komisijas ieteikuma.
Pievienošanās akta I pielikumā
iekļauts attiecīgo konvenciju un protokolu saraksts.
Šajā sarakstā ir iekļauta 1997. gada
26. maija Konvencija, kas izstrādāta, pamatojoties uz
Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta
c) apakšpunktu, par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas
Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu
amatpersonas.
Šā Komisijas ieteikuma Padomes
lēmumam nolūks ir veikt vajadzīgos pielāgojumus
saistībā ar Horvātijas pievienošanos iepriekš minētajai
konvencijai atbilstīgi Pievienošanās akta 3. panta 4. un 5. punktam.
2014/0322 (NLE)
Ieteikums
PADOMES LĒMUMS
par Horvātijas pievienošanos 1997. gada
26. maija Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz
Līguma par Eiropas Savienību K3. panta 2. punkta c) apakšpunktu
par cīņu pret korupciju, kurā iejauktas Eiropas Kopienu
amatpersonas vai Eiropas Savienības dalībvalstu amatpersonas

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienību,
ņemot vērā Horvātijas
Pievienošanās līgumu,
ņemot vērā Horvātijas
Pievienošanās aktu (turpmāk “Pievienošanās akts”) un jo
īpaši tā 3. panta 5. punktu,
ņemot vērā Komisijas ieteikumu[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[3],
tā kā:
(1)       Konvenciju par cīņu pret korupciju, kurā
iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības
dalībvalstu amatpersonas (turpmāk „Konvencija pret ierēdņu
korupciju”) parakstīja 1997. gada 26. maijā, un tā
stājās spēkā 2005. gada 28. septembrī.
(2)       Pievienošanās akta 3. panta
4. punktā ir paredzēts, ka Horvātija pievienojas
dalībvalstu noslēgtajām konvencijām un protokoliem, kas
norādīti Pievienošanās akta I pielikumā, kurā
cita starpā ir iekļauta Konvencija par cīņu pret korupciju,
kurā iejauktas Eiropas Kopienu amatpersonas vai Eiropas Savienības
dalībvalstu amatpersonas. Attiecībā uz Horvātiju
minētajiem aktiem jāstājas spēkā Padomes noteiktā
datumā.
(3)       Saskaņā ar
Pievienošanās akta 3. panta 5. punktu Padomei ir jāveic
visi pielāgojumi, kas sakarā ar pievienošanos ir vajadzīgi
minētajās konvencijās un protokolos,
IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
1. pants
Konvencija pret ierēdņu korupciju
attiecībā uz Horvātiju stājas spēkā pirmā
mēneša pirmajā dienā, kas seko šā lēmuma
pieņemšanas datumam.
2. pants
Konvencijas pret ierēdņu korupciju
teksts horvātu valodā, kas ir pievienots šim lēmumam, ir
autentisks saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem,
kādus piemēro pārējām Konvencijas pret ierēdņu
korupciju valodu versijām.
3. pants
Šis lēmums
stājas spēkā 20. dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.

Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 112, 24.4.2012., 6.-110. lpp.
[2]               OV C , , lpp.
[3]               OV C , , lpp.
Translation of the Annex is not required for adoption as, as
stated in the main act, the Annex concerns the Croatian language version only.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2017/1936 (2017. gada 18. oktobris) par tūlītēju rīcību sprāgstvielu prekursoru ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               24.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 273/12

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2017/1936
   (2017. gada 18. oktobris)
   par tūlītēju rīcību sprāgstvielu prekursoru ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Nesenie teroristu uzbrukumi un incidenti norāda, ka improvizētu sprāgstierīču radītie draudi Eiropā joprojām ir lieli. Vēl aizvien notiek piekļūšana sprāgstvielu prekursoriem, un tos lieto, lai izgatavotu improvizētas sprāgstierīces, kaut arī tiek īstenoti centieni reāli ierobežot un kontrolēt piekļuvi tiem.

               (2)

               ANO Drošības padome Rezolūcijā 2370(2017) uzsver būtisko nepieciešamību novērst to, ka teroristi lieto izejvielas un sastāvdaļas, no kurām var izgatavot sprāgstvielas, vai mēģina tām piekļūt, un aicina pastiprināt modrību, arī publicējot labu praksi, daloties ar informāciju pāri robežām un veidojot partnerības.

               (3)

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 98/2013 (1) ir izveidoti saskaņoti noteikumi par to, kā darīt pieejamas, ievest, turēt īpašumā, lietot un izmantot Savienībā tādas vielas vai maisījumus, ko varētu ļaunprātīgi izmantot sprāgstvielu nelikumīgai izgatavošanai, nolūkā ierobežot to pieejamību plašai sabiedrībai un nodrošināt atbilstīgu aizdomīgu darījumu ziņošanu visā piegādes ķēdē.

               (4)

               Lai sasniegtu Regulas (ES) Nr. 98/2013 mērķi uzlabot ķīmisko vielu un maisījumu brīvu apriti iekšējā tirgū un novērst konkurences kropļojumus, vienlaicīgi nodrošinot plašas sabiedrības drošības aizsardzības augstu līmeni, nepieciešams, lai visas dalībvalstis pareizi piemērotu minēto regulu. Tādējādi tiks arī veicināta to mērķu sasniegšana, kuri izvirzīti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2017/541 (2), proti, novērst teroristu nodarījumus, ieskaitot sprāgstvielu ražošanu, turēšanu īpašumā, iegūšanu, transportēšanu, piegādi vai lietošanu, kā arī norādījumu sniegšanu un saņemšanu par sprāgstvielu izgatavošanu vai izmantošanu.

               (5)

               Šā ieteikuma mērķis ir nodrošināt, lai, sniedzot dalībvalstīm norādījumus par Regulas (ES) Nr. 98/2013 piemērošanu, varētu labāk sasniegt tās mērķi. Šis ieteikums papildina pamatnostādnes (3), ko pieņēmusi Komisija un Pastāvīgā komiteja prekursoru jomā (4), un tajā ņemtas vērā diskusijas, kas notikušas minētajā komitejā un vairākos 2016. un 2017. gadā rīkotos reģionālos darbsemināros, kuros piedalījušās dalībvalstu iestādes.

               (6)

               Lai novērstu to, ka teroristi iegūst sprāgstvielu prekursorus, būtu jāierobežo sprāgstvielu prekursoru pieejamība plašai sabiedrībai. Regula (ES) Nr. 98/2013 ierobežo plašas sabiedrības piekļuvi septiņām ķīmiskām vielām un to lietošanu (ierobežoti sprāgstvielu prekursori uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 98/2013 (5) I pielikumā).

               (7)

               Neatkarīgi no šā aizlieguma dalībvalstis var pieņemt lēmumu, ka piešķir piekļuvi sabiedrībai minētajam vielām tikai ar licenču un reģistrācijas sistēmas starpniecību. 2017. gada 1. janvārī sešpadsmit dalībvalstīs bija ieviests nevis aizliegums, bet gan licencēšanas un/vai reģistrācijas režīms (6). Tādējādi šajās dalībvalstīs plaša sabiedrība vēl aizvien piekļūst ierobežotajiem sprāgstvielu prekursoriem vai maisījumiem un lieto tos.

               (8)

               Dalībvalstīm būtu jāapzina un jāpopularizē mazākas koncentrācijas un alternatīvas vielas, kas rada mazāk bažu par drošību, un būtu jāiedibina nosacījumi attiecībā uz sprāgstvielu prekursoru glabāšanu. Dalībvalstīm, kurās ir licencēšanas režīms, būtu jāpārbauda informācija par personām, kas piesakās uz licenci.

               (9)

               Šajā ieteikumā pausts arī aicinājums uzlabot Regulā (ES) Nr. 98/2013 noteikto ierobežojumu un pārbaužu piemērošanu un starpnozaru sadarbību. Paaugstinot piegādes ķēdes dalībnieku informētību, arī to, kuri darbojas tiešsaistē, varēs labāk panākt, ka viņi izpilda Regulā (ES) Nr. 98/2013 noteiktos pienākumus.

               (10)

               Neskarot tiesisko regulējumu pārrobežu apmaiņai ar informāciju tādas kriminālizmeklēšanas kontekstā, kura attiecas uz teroristu nodarījumu (7) vai kuru veic muitas jomā (8), šajā ieteikumā pausts aicinājums apmainīties ar informāciju par aizdomīgiem darījumiem, pazušanas gadījumiem, zādzībām un citiem aizdomīgiem incidentiem vai licences pieteikumiem, kas izrādās ietveram pārrobežu elementu.

               (11)

               Pēdējie uzbrukumi un incidenti ir bijuši saistīti lielākoties ar triacetona triperoksīdu (TATP), tomēr draudi saistīti ar improvizētu sprāgstierīču un sprāgstvielu prekursoru plašāku loku. Savienībai un tās dalībvalstīm jāsaglabā modrība, sadarbībā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un lietotājiem atklājot norises šajā jomā un risinot ar tām saistītās problēmas.

               (12)

               Kopš regulas pieņemšanas Komisija ciešā sadarbībā ar Pastāvīgo komiteju prekursoru jomā ir pārraudzījusi un veicinājusi regulas piemērošanu. 2017. gada februārī Komisija pieņēma ziņojumu (9), kurā secināja, ka, lai gan regulas stāšanās spēkā ir veicinājusi to, ka Eiropā samazinās apdraudējums, ko rada sprāgstvielu prekursori, tomēr ir nepieciešams noteikt, kādi pasākumi un rīcība varētu nākotnē stiprināt sistēmu pašdarināto spridzekļu [improvizēto sprāgstierīču] jomā. 2017. gada maijā Komisija sāka darbu, lai pārskatītu Regulu (10) par sprāgstvielu prekursoriem, vispirms veicot novērtējumu, kam 2018. gada pirmajā pusē sekos ietekmes novērtējums. Novērtējumā tiks aplūkots regulas nozīmīgums, lietderīgums, efektivitāte, saskaņotība un pievienotā vērtība, kā arī apzinātas problēmas un šķēršļi, kuru dēļ varētu būt vajadzīga papildu rīcība. Ietekmes novērtējumā tiks aplūkotas dažādas politikas iespējas, kā novērst apzinātās problēmas un šķēršļus. Kamēr pārskatīšana vēl nav pabeigta, ieteikumā dalībvalstis mudinātas tūlītēji rīkoties, lai spēkā esošās regulas satvarā reāli ierobežotu sprāgstvielu prekursoru pieejamību plašai sabiedrībai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

      Sprāgstvielu prekursoru pieejamības ierobežošana plašai sabiedrībai

               1.

               Dalībvalstīm būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 98/2013, lai ierobežotu sprāgstvielu prekursoru pieejamību plašai sabiedrībai un nepieļautu teroristu piekļuvi sprāgstvielu prekursoriem, kā arī nodrošinātu to, ka tiek pienācīgi ziņots par aizdomīgiem darījumiem visā piegādes ķēdē. Tālab dalībvalstīm būtu rūpīgi jāizvērtē, vai aizlieguma, licencēšanas vai reģistrācijas sistēma, ko tās ieviesušas, reāli atbilst minēto mērķu sasniegšanai. Četru mēnešu laikā no šā ieteikuma pieņemšanas dalībvalstīm būtu jāinformē Komisija par veiktā izvērtējuma rezultātiem. Šī informācija palīdzēs izvērtēt iespējamos papildu pasākumus ES līmenī.

               2.

               Turklāt dalībvalstīm vajadzētu steidzami veikt šādus pasākumus:

                           a)

                           popularizēt un, ja ir iespējams un ir lietderīgi, prasīt, lai tiktu lietotas alternatīvas vielas vai mazākas koncentrācijas, kuras varētu lietot tādai pašai likumīgai darbībai ar mazākām bažām par drošību;

                           b)

                           attiecībā uz ekonomikas dalībniekiem, profesionāliem lietotājiem un plašas sabiedrības locekļiem, kuri likumīgi tur īpašumā sprāgstvielu prekursorus, noteikt drošības nosacījumus par sprāgstvielu prekursoru glabāšanu;

                           c)

                           sniegt skaidrus norādījumus ekonomikas dalībniekiem par to, kā reāli un efektīvi pārbaudīt, vai persona pieder pie plašas sabiedrības. Tālab dalībvalstis varētu izmantot jēdzienu “profesionāls lietotājs”, kas nozīmē, ka personai ir nepieciešami ierobežotie sprāgstvielu prekursori mērķiem, kas saistīti ar tirdzniecību, darījumdarbību vai profesiju;

                           d)

                           ja, ievērojot Regulas (ES) Nr. 98/2013 4. panta 2. punktu, ir ieviesta licencēšanas shēma, pārbaudīt informāciju par personām, kas piesakās uz licenci, jo īpaši pārbaudīt pieteikuma iesniedzēja sodāmību visās rezidences vietas valstīs iepriekšējo piecu gadu laikā; un

                           e)

                           izveidot inspicēšanas sistēmas neatbilstošu ekonomikas dalībnieku atpazīšanai.

      Sadarbības stiprināšana un iesaistīšanās piegādes ķēdē

               3.

               Lai stiprinātu sadarbību un iesaistītos piegādes ķēdē, dalībvalstīm vajadzētu:

                           a)

                           nodrošināt apmācību, lai panāktu, ka tiesībaizsardzības iestādes, pirmās palīdzības sniedzēji un muitas dienesti, pildot savus pienākumus, spēj pazīt sprāgstvielu prekursorus un maisījumus un laikus un pienācīgi reaģēt uz aizdomīgu darbību;

                           b)

                           papildus ziņošanas pienākumam, kas jau ir noteikts Regulas (ES) Nr. 98/2013 9. panta 4. punktā, iedrošināt sprāgstvielu prekursoru galalietotājus ziņot par būtiskiem pazušanas gadījumiem un zādzībām;

                           c)

                           ciktāl tas neietver jau spēkā esošajos Savienības tiesību aktos noteiktos pienākumus, tiklīdz ir iespējams, saskaņā ar valsts tiesību aktiem un attiecīgajiem starptautiskajiem juridiskajiem instrumentiem apmainīties ar informāciju par aizdomīgiem darījumiem, pazušanas gadījumiem, zādzībām un citiem aizdomīgiem incidentiem vai licences pieteikumiem, ja tie ietver pārrobežu elementus, ar citām attiecīgajām dalībvalstīm; un

                           d)

                           apzināt visas būtiskās nozares, ieskaitot tās, kas darbojas tiešsaistē, vērst informētības veicināšanas pasākumus uz katras atšķirīgās nozares īpatnībām, un saglabāt dialogu ar piegādes ķēdi un galalietotājiem, lai uzlabotu izpratni par likumīgiem sprāgstvielu prekursoru profesionāliem un neprofesionāliem lietojumiem.

      Briselē, 2017. gada 18. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Julian KING

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 98/2013 (2013. gada 15. janvāris) par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu (OV L 39, 9.2.2013., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/541 (2017. gada 15. marts) par terorisma apkarošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2002/475/TI un groza Padomes Lēmumu 2005/671/TI (OV L 88, 31.3.2017., 6. lpp.).

      (3)  https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/crisis-and-terrorism/explosives/explosives-precursors/docs/guidelines_on_the_marketing_and_use_of_explosives_precursors_en.pdf.

      (4)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail=3245=LV.

      (5)  Ūdeņraža peroksīds, nitrometāns, slāpekļskābe, kālija hlorāts, kālija perhlorāts, nātrija hlorāts, nātrija perhlorāts koncentrācijā, kas pārsniedz attiecīgo I pielikumā noteikto robežvērtību, tostarp maisījums vai cita viela, kurā uzskaitītā viela ir tādā koncentrācijā, kas pārsniedz attiecīgo robežvērtību.

      (6)  Komisijas ziņojums par pilnvaru izmantošanu un deleģēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 98/2013 par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu, COM (2017) 103 final (2017. gada 28. februāris).

      (7)  Padomes Lēmums 2005/671/TI (2005. gada 20. septembris) par informācijas apmaiņu un sadarbību attiecībā uz teroristu nodarījumiem (OV L 253, 29.9.2005., 22. lpp.).

      (8)  Padomes Regula (EK) Nr. 515/97 (1997. gada 13. marts) par dalībvalstu pārvaldes iestāžu savstarpēju palīdzību un šo iestāžu un Komisijas sadarbību, lai nodrošinātu tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu pareizu piemērošanu (OV L 82, 22.3.1997., 1. lpp.).

      (9)  Komisijas ziņojums par pilnvaru izmantošanu un deleģēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 98/2013 par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu, COM (2017) 103 final (2017. gada 28. februāris).

      (10)  https://ec.europa.eu/home-affairs/what-is-new/work-in-progress/initiatives/revision-regulation-marketing-and-use-explosives-precursors_en.