               5.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/58

      P8_TA(2018)0060
      ES prioritātes ANO Sieviešu statusa komisijas 62. sesijā
      Eiropas Parlamenta 2018. gada 1. marta ieteikums Padomei par Savienības prioritātēm Apvienoto Nāciju Organizācijas Sieviešu statusa komisijas 62. sesijā (2017/2194(INI))
      (2019/C 129/08)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Sieviešu statusa komisijas 62. sesiju, tās prioritāro tēmu “Problēmas un iespējas, lai panāktu dzimumu līdztiesību un pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanu lauku sievietēm un meitenēm”, kā arī pārskatīšanas tēmu “Sieviešu dalība un piekļuve plašsaziņas līdzekļiem un informācijas un komunikācijas tehnoloģijām, un to ietekme un izmantošana sieviešu stāvokļa uzlabošanai un pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanai”,

                  —

                  ņemot vērā 1995. gada septembrī Pekinā rīkoto ceturto Pasaules Sieviešu konferenci, tajā pieņemto deklarāciju un rīcības platformu par pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanu sievietēm, kā arī ar tām saistītos turpmākos noslēguma dokumentus, ko attiecīgi 2000. gada 9. jūnijā, 2005. gada 11. martā, 2010. gada 2. martā un 2015. gada 9. martā pieņēma ANO īpašajās sesijās “Pekina + 5”, “Pekina + 10”, “Pekina + 15” un “Pekina + 20”, par turpmāko rīcību un iniciatīvām Pekinas deklarācijas un rīcības platformas īstenošanai,

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 4. punktu,

                  —

                  ņemot vērā 2015. gada 9. septembra rezolūciju par iespēju radīšanu meitenēm Eiropas Savienībā ar izglītības palīdzību (1),

                  —

                  ņemot vērā 2016. gada 8. marta rezolūciju par situāciju saistībā ar sievietēm bēglēm un patvēruma meklētājām ES (2),

                  —

                  ņemot vērā 2017. gada 14. februāra rezolūciju par dzimumu līdztiesības veicināšanu garīgās veselības un klīniskās pētniecības jomā (3),

                  —

                  ņemot vērā 2017. gada 4. aprīļa rezolūciju par sievietēm un viņu lomu lauku apvidos (4),

                  —

                  ņemot vērā ANO rezolūciju “Pārveidosim mūsu pasauli: ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam”, kas tika pieņemta ANO ilgtspējīgas attīstības augstākā līmeņa sanāksmē Ņujorkā 2015. gada 25. septembrī,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Direktīvu 2010/41/ES par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ Padomes Direktīvu 86/613/EEK (5),

                  —

                  ņemot vērā ANO 1979. gada Konvenciju par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu,

                  —

                  ņemot vērā Sieviešu diskriminācijas izskaušanas komitejas Vispārīgo ieteikumu Nr. 34 (2016. gads) par lauku sieviešu tiesībām,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu (Stambulas konvencija) un Eiropas Parlamenta 2017. gada 12. septembra rezolūciju (6) par ES pievienošanos šai konvencijai,

                  —

                  ņemot vērā 2015. gada 12. decembra Parīzes nolīgumu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 113. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu (A8-0022/2018),

                  A.

                  tā kā vīriešu un sieviešu līdztiesības princips ir Eiropas Savienības pamatprincips, kas atzīts Līgumos un Pamattiesību hartā;

                  B.

                  tā kā piektais ANO ilgtspējīgas attīstības mērķis (IAM Nr. 5) ir panākt dzimumu līdztiesību un nodrošināt pilnvērtīgas iespējas visām sievietēm un meitenēm visā pasaulē, un tā kā šis mērķis būtu pilnībā jāintegrē Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam, lai panāktu progresu attiecībā uz visiem IAM un uzdevumiem; tā kā viens no IAM mērķiem ir dubultot lauksaimniecības ražīgumu un ienākumus mazajiem pārtikas ražotājiem, jo īpaši sievietēm;

                  C.

                  tā kā Savienībai un tās dalībvalstīm ir jābūt līderēm pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanā sievietēm un meitenēm, un tām ir apņēmīgi jāveicina absolūta dzimumu līdztiesība Savienībā, kā arī visās ārējās attiecībās;

                  D.

                  tā kā pēdējās desmitgadēs sociālekonomiskā situācija un dzīves apstākļi ir būtiski mainījušies un dažādās valstīs ievērojami atšķiras;

                  E.

                  tā kā valdību reakcijas trūkums pret dzimumu nelīdztiesību apdraud pašreizējos un turpmākos sasniegumus šajā jomā; tā kā tradicionālo dzimumu varas attiecību, stereotipu un uzskatu risināšana ir veids, kā nodrošināt pilnvērtīgas iespējas sievietēm un izskaust nabadzību;

                  F.

                  tā kā sieviešu diskriminācija skar arī lauku apvidu sievietes; tā kā lielākā daļa pasaules sieviešu dzīvo lauku apvidos un tādēļ ir vairāk pakļautas daudzējādiem diskriminācijas veidiem vecuma, šķiras, etniskās piederības, rases, invaliditātes un dzimuma identitātes dēļ;

                  G.

                  tā kā sievietes lauku apvidos strādā dažādos darba tirgus segmentos, nevis tikai tradicionālās lauksaimniecības nozarē;

                  H.

                  tā kā daudzkārt lauku apvidu sieviešu darbs ir mazāk apmaksāts nekā vīriešu darbs, lai gan rezultāti ir vienādi, tas nav oficiāli atzīts, kā, piemēram, neapmaksāts aprūpes darbs, un neatspoguļojas to sieviešu skaitā, kuras ir lauku saimniecību īpašnieces; tā kā sievietes tomēr sniedz būtisku ieguldījumu, lai panāktu ekonomiskās, vides un sociālās pārmaiņas, kas nepieciešamas ilgtspējīgai attīstībai;

                  I.

                  tā kā lauku apvidu sievietes nereti ir savu ģimeņu un kopienu galvenās aprūpētājas un saskaras ar daudziem ierobežojumiem, lai piekļūtu bērna aprūpei un vecāka gadu gājuma cilvēka aprūpei savas ģimenes vajadzībām, kas sievietēm rada nesamērīgu slogu un kavē viņu integrāciju darba tirgū; tā kā sievietēm ir būtiski, lai tiktu sniegti kvalitatīvi aprūpes pakalpojumi, kas sekmē darba un privātās dzīves līdzsvaru;

                  J.

                  tā kā lauku apvidu sievietes saskaras ar daudziem ierobežojumiem pienācīgu sabiedrības veselības aprūpes pakalpojumu pieejamībā viņu nepietiekamās mobilitātes dēļ un tādēļ, ka nav pieejams transports vai līdzekļi, ar kuriem var sazināties par transporta iespējām (piemēram, mobilais tālrunis); tā kā ir nepieciešami visaptveroši veselības aprūpes pakalpojumi, kuri pievēršas lauku sieviešu fiziskajai, garīgajai un emocionālajai labklājībai (piemēram, lai reaģētu ar dzimumu saistītas vardarbības gadījumā); tā kā lauku apvidos ir ierobežotāka piekļuve seksuālās un reproduktīvās veselības tiesībām un izglītībai;

                  K.

                  tā kā iedzīvotāju noturēšana lauku apvidos, pievēršot īpašu uzmanību apvidiem, kuros ir dabas radīti ierobežojumi, ir būtiski sabiedrībai kopumā, jo no tā ir atkarīga vides un ainavas saglabāšana;

                  L.

                  tā kā pastāv tieša saikne starp dzimumu nelīdztiesību un vides degradāciju;

                  M.

                  tā kā klimata pārmaiņas un to sekas īpaši un nesamērīgi negatīvi ietekmē lauku apvidu sievietes un meitenes; tā kā lauku apvidu sievietes ir arī spēcīgs pārmaiņu virzītājspēks pārejai uz ilgtspējīgu un ekoloģiski drošu lauksaimniecību, un viņām var būt svarīga nozīme zaļo darbvietu radīšanā; tā kā dzimumu līdztiesības, pārtikas nodrošinājuma un efektīvas klimata politikas pamatā ir sieviešu lauksaimnieču vienlīdzīga piekļuve zemei un citiem ražošanas resursiem;

                  N.

                  tā kā gados jaunas sievietes lauku apvidos joprojām saskaras ar nelīdztiesību un daudzējādiem diskriminācijas veidiem; tā kā ir vajadzīgi pasākumi vīriešu un sieviešu efektīvas līdztiesības sekmēšanai, lai radītu lielākas darba iespējas, tostarp pašnodarbinātībā un zinātnes, tehnoloģiju, inženierzinātnes un matemātikas (STEM) nozarē, ļaujot sievietēm palikt lauku apvidos un tādējādi nodrošinot paaudžu nomaiņu un lauksaimniecības nozares un lauku apvidu dzīvotspēju;

                  O.

                  tā kā lauksaimniecības nozare, kurā sievietēm ir būtiska nozīme, ir lauku apvidu dzīvotspējas un paaudžu nomaiņas, sociālās kohēzijas un ekonomikas izaugsmes veicināšanas pamatā; tā kā lauksaimniecībai būtu jānodrošina nekaitīga, pilnvērtīga un veselīga pārtika; tā kā lauksaimniecības nozarei būtu arī jāsekmē ainavas dažādošana, klimata pārmaiņu mazināšana un bioloģiskās daudzveidības un kultūras mantojuma saglabāšana;

                  P.

                  tā kā uzturam ir būtiska nozīme meiteņu attīstībā un labklājībā; tā kā nepietiekams uzturs rada fiziskas un garīgas problēmas, piemēram, kavētu augšanu, neauglību, apātiju, nogurumu un vāju koncentrēšanās spēju, tādējādi samazinot sieviešu ekonomisko potenciālu un ietekmējot visas ģimenes un kopienas labklājību;

                  Q.

                  tā kā lauku sievietēm ir jāpiedalās lēmumu pieņemšanas struktūrās publiskajā jomā; tā kā ir jāpanāk līdzsvarota pārstāvība, lai sasniegtu līdztiesību;

                  R.

                  tā kā saistībā ar arodriska novēršanu riski, kuriem ir pakļauti vīrieši un sievietes, ir dažādi; tā kā, piemēram, bieži vien, lai novērtētu ķīmisko vielu kaitīgo ietekmi, tiek veiktas aplēses, ņemot vērā vīriešu uzbūvi, kuriem parasti ir lielāka muskuļu masa, un netiek ņemti vērā konkrēti ieteikumi attiecībā uz grūtniecēm vai ar krūti barojošām sievietēm; tā kā tādēļ ir jāņem vērā dažādi faktori, lai pieņemtu pasākumus, kuri nodrošina lauksaimniecības nozarē iesaistīto sieviešu veselību;

                  S.

                  tā kā diskriminācija skar sievietes arī plašsaziņas līdzekļu nozarē; tā kā plašsaziņas līdzekļiem ir izšķiroša nozīme visas sabiedrības dzīvē, tādēļ vēlams, lai sievietes, kas ir vismaz puse no sabiedrības, tiktu taisnīgi iesaistītas plašsaziņas līdzekļu satura veidošanā un lēmumu pieņemšanā plašsaziņas līdzekļu organizācijās;

                  T.

                  tā kā plašsaziņas līdzekļiem ir izšķiroša nozīme dzimumu līdztiesības veicināšanā, jo plašsaziņas līdzekļi ne tikai atspoguļo, bet arī veido paraugus un rīcības standartus, tādējādi būtiski ietekmējot sabiedrisko domu un kultūru;

                  U.

                  tā kā plašsaziņas līdzekļu atspoguļotā informācija sekmē visu sabiedrības slāņu padziļinātu izpratni par sieviešu un vīriešu situāciju sarežģītību;

                  V.

                  tā kā konflikts nesamērīgi skar sievietes un bērnus, kas veido lielāko daļu no bēgļiem nometnēs vai drošības meklējumos;

                  W.

                  tā kā daudzās sabiedrībās sievietēm nav vienlīdzīgu likumīgu tiesību uz zemi un īpašumu, un tas saasina nabadzības problēmu un ierobežo sieviešu ekonomisko attīstību;

                  X.

                  tā kā sievietes transpersonas saskaras ar nesamērīgu diskrimināciju savas dzimuma identitātes dēļ;

                  Y.

                  tā kā spēcīgāks atbalsts seksuālajai un reproduktīvajai veselībai un tiesībām ir dzimumu līdztiesības un pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanas sievietēm priekšnoteikums;

                  Z.

                  tā kā sociālās normas, kas nosaka sieviešu un vīriešu lomas, nostāda sievietes neaizsargātākā situācijā, īpaši attiecībā uz viņu seksuālo un reproduktīvo veselību un saistībā ar kaitīgām paražām, piemēram, sieviešu dzimumorgānu kropļošanu un bērnu, agrīnu un piespiedu laulību,

         1.

            iesniedz Padomei šādus ieteikumus:

            Vispārīgi nosacījumi pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanai sievietēm un meitenēm

                  a)

                  atkārtoti apstiprināt savu stingro apņemšanos, kas pausta attiecībā uz Pekinas rīcības platformu;

                  b)

                  atbalstīt mātes, kuras lauku apvidos veic uzņēmējdarbību, jo viņas saskaras ar konkrētām grūtībām; uzsver, ka, veicinot uzņēmējdarbību šo sieviešu vidū, ir iespējams ne tikai panākt sekmīgu darba un privātās dzīves saskaņošanu, bet arī stimulēt jaunas darba iespējas un labāku dzīves kvalitāti lauku apvidos, un mudināt citas sievietes īstenot praksē savus projektus;

                  c)

                  pieprasīt izbeigt visu veidu diskrimināciju pret sievietēm un meitenēm visā pasaulē un cīnīties pret jebkuru vardarbību, kas ietver smagus sieviešu un meiteņu pamattiesību pārkāpumus, kuri savukārt tieši izriet no šādas diskriminācijas;

                  d)

                  iesaistīt visas valdības un pieprasīt tām izstrādāt programmas, kuru mērķis ir izskaust seksuālu un ar dzimumu saistītu vardarbību, kā arī kaitīgu praksi, piemēram, bērnu, agrīnu un piespiedu laulību, sieviešu dzimumorgānu kropļošanu un cilvēku tirdzniecību;

                  e)

                  aicināt dalībvalstis apkarot dzimumu stereotipus un veikt ieguldījumus sieviešu un meiteņu piekļuvē pielāgotai izglītībai, mūžizglītībai un arodapmācībai, it sevišķi lauku apvidos un īpaši STEM nozarē, kā arī uzņēmējdarbības un inovāciju jomās, jo tās ir svarīgi instrumenti ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā, un veicināt līdztiesību lauksaimniecības un pārtikas nozarēs, kā arī tūrisma un citās nozarēs lauku apvidos;

                  f)

                  izstrādāt politiku, kuras mērķis ir izskaust nabadzību un nodrošināt pienācīgu dzīves līmeni sevišķi neaizsargātām grupām, tostarp sievietēm un meitenēm, īpaši izmantojot sociālās aizsardzības sistēmas;

                  g)

                  veicināt informatīvus un tehniskās palīdzības pasākumus un apmainīties ar dalībvalstu paraugpraksi attiecībā uz profesionālā statusa piešķiršanu lauku saimniecībās nodarbinātajām līdzstrādājošajām laulātajām, kas ļautu viņām izmantot savas individuālās tiesības, tostarp jo īpaši tiesības uz grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu, sociālo apdrošināšanu pret negadījumiem darbā, piekļuvi mācību iespējām un tiesības uz pensiju;

                  h)

                  novērst vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības, dzīves laikā gūto ienākumu (peļņas) un pensiju atšķirību;

                  i)

                  aicināt dalībvalstis un reģionālās un vietējās pašvaldības nodrošināt vispārēju piekļuvi atbilstīgai bērnu un vecāka gadu gājuma cilvēku aprūpei lauku apvidos;

                  j)

                  aicināt dalībvalstis un reģionālās un vietējās pašvaldības nodrošināt cenas ziņā pieejamu, kvalitatīvu infrastruktūru un sabiedriskos un privātos ikdienas pakalpojumus, it sevišķi lauku apvidos un jo īpaši saistībā ar veselību, izglītību un aprūpi; atzīmē, ka šādā nolūkā būtu jāintegrē lauku apvidu bērnu aprūpes infrastruktūra, veselības aprūpes pakalpojumi, izglītības infrastruktūra, pansionāti vecāka gadu gājuma cilvēkiem un aprūpējamām personām, aizvietošanas pakalpojumi slimības un grūtniecības gadījumā un kultūras pakalpojumi;

                  k)

                  nodrošināt integrētu pieeju dzimumu līdztiesībai, lai, izmantojot pietiekamus finanšu resursus un cilvēkresursus, visos politikas virzienos un programmās iekļautu sieviešu un vīriešu līdztiesības principu un apkarotu diskrimināciju;

                  l)

                  mobilizēt dzimumu līdztiesības nodrošināšanai vajadzīgos resursus, integrējot dzimuma aspektu visos politikas virzienos un darbībās, tostarp budžeta plānošanā saskaņā ar dzimumu līdztiesības principu, lai šādā veidā apkarotu diskrimināciju;

                  m)

                  nodrošināt, ka lēmumu pieņemšanas procesā par Eiropas Savienības nostāju ANO Sieviešu statusa komisijas 62. sesijā tiek pilnībā iesaistīts Parlaments un tā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteja;

            Pilnvērtīgu iespēju nodrošināšana lauku apvidu sievietēm

                  m)

                  atgādināt, ka Konvencijā par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu ir noteikts pienākums novērst tiešu un netiešu diskrimināciju pret sievietēm, īstenojot juridiskus, politiskus un plānošanas pasākumus visās dzīves jomās, un ka konvencijas 14. pants ir vienīgais starptautiskais pienākums, ar kuru tiek pievērsta uzmanība sieviešu īpašajām vajadzībām lauku apvidos;

                  o)

                  nodrošināt, ka lauku apvidu sievietēm un meitenēm ir pieejama kvalitatīva formālā un neformālā izglītība par pieejamu cenu, tostarp jaunu prasmju apmācība vai iegūto zināšanu pilnveidošana vadības, finanšu, ekonomikas, mārketinga un uzņēmējdarbības, kā arī pilsonības, pilsoniskās un politiskās izglītības jautājumos, un apmācība tehnoloģiju un ilgtspējīgas lauksaimniecības jomā; nodrošināt, ka sievietēm un vīriešiem ir vienādas iespējas un izvēles brīvība attiecībā uz vēlamās karjeras veidošanu;

                  p)

                  nodrošināt, ka lauku apvidu sievietēm un meitenēm ir viegli pieejami kredītresursi un ražošanas resursi un viņas var saņemt atbalstu savām uzņēmējdarbības un inovāciju iniciatīvām;

                  q)

                  aizsargāt tiesības uz piekļuvi kvalitatīvai vispārējai veselības aprūpei, kurā ņemtas vērā sieviešu un vīriešu fizioloģiskās atšķirības un veikti pielāgojumi lauku apvidu sieviešu un meiteņu vajadzībām, jo īpaši attiecībā uz seksuālo un reproduktīvo veselību un tiesībām;

                  r)

                  nosodīt visu veidu vardarbību pret sievietēm un nodrošināt, ka lauku un tālākos apvidos dzīvojošām cietušajām sievietēm netiek liegta vienlīdzīga piekļuve palīdzībai;

                  s)

                  uzlabot efektivitāti, pārredzamību un demokrātiskumu starptautiskajās, valsts, reģionālajās un vietējās iestādēs, kuras atbalsta un stiprina lauku sieviešu lomu, nodrošinot viņu klātbūtni uz vienlīdzīgas līdzdalības pamata;

                  t)

                  atvieglot lauku apvidu sievietēm pāreju no ēnu ekonomikas uz oficiālo ekonomiku un atzīt, ka sievietes lauku apvidos strādā dažādās jomās un bieži vien ir pārmaiņu virzītājspēks ceļā uz ilgtspējīgu un ekoloģiski drošu lauksaimniecību, pārtikas nodrošinājumu un zaļo darbvietu radīšanu;

                  u)

                  plānot un īstenot pret klimata pārmaiņām noturīgu lauksaimniecības politiku, pienācīgi ņemot vērā īpašos draudus, ar kuriem saskaras lauku apvidu sievietes dabas vai cilvēka izraisīto katastrofu rezultātā;

                  v)

                  nodrošināt lauku apvidu sieviešu un meiteņu līdzdalību lēmumu pieņemšanā par plānošanu un reaģēšanu visos katastrofu un citu krīžu posmos, sākot no agrīnas brīdināšanas līdz palīdzības sniegšanai, atveseļošanai, rehabilitācijai un atjaunošanai, un nodrošināt viņu aizsardzību un drošību katastrofu un citu krīžu gadījumā;

                  w)

                  veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka lauku apvidu sieviešu apkārtējā vide ir droša, tīra un veselīga;

                  x)

                  nodrošināt kvalitatīvu un pieejamu infrastruktūru un sabiedriskos pakalpojumus lauku apvidu sievietēm un kopienām un veikt ieguldījumus to attīstīšanā un uzturēšanā;

                  y)

                  sekmēt digitālo attīstību, jo tā spēj būtiski veicināt jaunu darbvietu radīšanu, vienkāršojot iesaisti pašnodarbinātībā, sekmējot konkurētspēju un tūrisma attīstību un nodrošinot labāku darba un privātās dzīves līdzsvaru;

                  z)

                  atbalstīt vietējo kopienu grupu izveidi, kurām būtu regulāri jātiekas, lai apspriestu attīstības problēmas un izaicinājumus un pieņemtu konstruktīvus risinājumus, un atbalstīt šādu grupu darbības;

                  aa)

                  aicināt dalībvalstis, sociālos partnerus un pilsonisko sabiedrību atbalstīt un veicināt sieviešu līdzdalību lēmumu pieņemšanā un dalību profesionālo, uzņēmējdarbības asociāciju un arodbiedrību organizāciju vadības struktūrās, darbojoties lauku apvidu politikas, veselības, izglītības un lauksaimniecības jomās, kā arī sieviešu vienlīdzīgu klātbūtni vadības un pārstāvības struktūrās;

                  ab)

                  uzsvērt un atbalstīt sieviešu aktīvo lomu lauku apvidos un atzīt sieviešu – uzņēmēju, ģimenes uzņēmumu vadītāju un ilgtspējīgas attīstības veicinātāju – sniegto ieguldījumu ekonomikā;

                  ac)

                  nodrošināt lauku apvidu sieviešu īpašumtiesības, it sevišķi uz lauku saimniecībām un zemes mantošanu, kas ir svarīgs līdzeklis, lai veicinātu sieviešu iespējas ekonomikā, kā arī nodrošinātu viņu līdzdalību lauku apvidu attīstībā un tās sniegtos ieguvumus;

                  ad)

                  nodrošināt lauku apvidu sieviešu piekļuvi ražošanas resursiem, elektroniskajām platformām, tirgiem, tirdzniecības struktūrām un finanšu pakalpojumiem; veicināt vietējos, reģionālos un tradicionālos tirgus, tostarp pārtikas tirgus, jo tajos sievietes parasti var sekmīgāk pārdot savus produktus tieši pircējiem un tas nodrošina pilnvērtīgākas ekonomiskās iespējas;

                  ae)

                  veicināt sieviešu nodarbinātību STEM nozarē, it sevišķi amatos, kas sekmē aprites ekonomiku un cīņu pret klimata pārmaiņām;

                  af)

                  izstrādāt nodarbinātības politiku, pakalpojumus un programmas, lai risinātu lauku apvidu sieviešu nestabilo situāciju, jo viņas nereti strādā ēnu ekonomikas nozarēs un var saskarties ar daudzējādiem starpnozaru diskriminācijas veidiem dzimuma, vecuma, šķiras, reliģijas, etniskās piederības, invaliditātes vai dzimuma identitātes dēļ; sniegt pielāgotu palīdzību un atbalstu viņu vajadzībām un viņu interesēs;

                  ag)

                  izstrādāt programmas, lai nodrošinātu, ka sievietes un viņu ģimenes var piekļūt universālām sociālās aizsardzības sistēmām, kas ietekmē viņu pensionēšanās situāciju nākotnē un tādējādi samazina pensiju atšķirības to daudzveidīgajās izpausmēs;

                  ah)

                  apkopot dzimumu izpratnē nodalītus datus un izstrādāt statistiku par lauku apvidu sieviešu vērtībām, situācijām, apstākļiem un vajadzībām, lai varētu izstrādāt piemērotu politiku; regulāri uzraudzīt sieviešu situāciju lauku apvidos;

                  ai)

                  mudināt ratificēt un īstenot ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām, tostarp tās 6. pantu “Sievietes ar invaliditāti”; nodrošināt piekļuvi precēm, infrastruktūrai un pakalpojumiem;

                  aj)

                  aicināt Komisiju, dalībvalstis un reģionālās un vietējās pašvaldības nodrošināt cenas ziņā pieejamu, kvalitatīvu infrastruktūru un sabiedriskos un privātos pakalpojumus ikdienai lauku apvidos un radīt vajadzīgos nosacījumus, lai uzlabotu darba un privātās dzīves līdzsvaru sievietēm lauku apvidos, jo īpaši, nodrošinot atbilstīgu aprūpes infrastruktūru aprūpējamām personām, piekļuvi veselības aprūpei un sabiedriskajam transportam;

                  ak)

                  uzsvērt, ka ES politikā ir svarīgi paredzēt dzīves un darba apstākļu aizsardzību sievietēm, kuras tiek nodarbinātas sezonas darbā lauksaimniecībā, it sevišķi saistībā ar nepieciešamību sievietēm nodrošināt sociālo aizsardzību, veselības apdrošināšanu un veselības aprūpi; mudināt reģionālās un vietējās pašvaldības, valsts iestādes un citas struktūras nodrošināt migrantu un sezonas darbinieku, kā arī viņu ģimeņu, it sevišķi sieviešu un neaizsargātu cilvēku, pamata cilvēktiesības un sekmēt viņu integrāciju vietējā kopienā;

            Sieviešu līdzdalība un piekļuve plašsaziņas līdzekļiem un informācijas un komunikāciju tehnoloģijām un to ietekme un izmantošana progresa un pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanai sievietēm

                  al)

                  nodrošināt piekļuvi stabilai ātrdarbīgai platjoslas interneta infrastruktūrai un pakalpojumiem; veikt ieguldījumus jaunās tehnoloģijās lauku apvidos un lauksaimniecībā un veicināt to izmantošanu; atzīt ievērojamos sociālos, psiholoģiskos un ekonomiskos ieguvumus, ko tās sniedz; neatlaidīgi pieprasīt holistiskas pieejas (tā dēvētā digitālā ciemata) izstrādi; veicināt vienlīdzīgas iespējas attiecībā uz piekļuvi šādām tehnoloģijām un apmācību to izmantošanā;

                  am)

                  veltīt uzmanību sieviešu klātbūtnei un profesionālajai attīstībai plašsaziņas līdzekļu nozarē un no stereotipiem brīvam plašsaziņas līdzekļu saturam;

                  an)

                  mudināt plašsaziņas līdzekļu organizācijas izstrādāt pašām savu līdztiesības politiku, lai panāktu vīriešu un sieviešu līdzsvarotu pārstāvību lēmumu pieņemšanas struktūrās;

                  ao)

                  nodrošināt, lai tiktu efektīvi apkarota pieaugošā sieviešu un meiteņu seksualizācija plašsaziņas līdzekļos, pienācīgi ievērojot vārda brīvību;

                  ap)

                  mudināt plašsaziņas līdzekļu organizācijas nepieļaut tādas organizatoriskās vides procedūras, kas nereti kaitē darba un privātās dzīves līdzsvaram;

                  aq)

                  risināt vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības plašsaziņas līdzekļu nozarē, īstenojot diskriminācijas novēršanas pasākumus un nodrošinot sievietēm un vīriešiem vienādu samaksu par vienādi vērtīgu darbu;

                  ar)

                  īstenot visus vajadzīgos pasākumus, lai izskaustu pret pētnieciskajiem žurnālistiem vērstu vardarbību, īpašu uzmanību veltot sievietēm žurnālistēm, kuras nereti ir neaizsargātākas;

         2.

            uzdod priekšsēdētājam šo ieteikumu nosūtīt Padomei un informēšanas nolūkā Komisijai.

         (1)  OV C 316, 22.9.2017., 182. lpp.

         (2)  OV C 50, 9.2.2018., 25. lpp.

         (3)  Pieņemtie teksti, P8_TA(2017)0028.

         (4)  Pieņemtie teksti, P8_TA(2017)0099.

         (5)  OV L 180, 15.7.2010., 1. lpp.

         (6)  Pieņemtie teksti, P8_TA(2017)0329.


title: Padomes Ieteikums (2019. gada 9. aprīlis) par eurozonas ekonomikas politiku

text:
               12.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 9. aprīlis)
      par eurozonas ekonomikas politiku
      (2019/C 136/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu saistībā ar 121. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eurozonā jau sesto gadu pēc kārtas ir konstatējama nepārtraukta ekonomikas izaugsme, un negatīvā izlaides starpība samazinās. Tomēr perspektīvu ietekmējošie riski palielinās, un ir sagaidāms, ka izaugsme būs mērena. Potenciālā izaugsme joprojām ir zema salīdzinājumā ar pēdējās desmitgadēs reģistrētajiem līmeņiem, un atšķirības starp valstīm vēl aizvien pastāv, kam par iemeslu ir ievērojamās atšķirības starp dažādu dalībvalstu ekonomikas noturības rādītājiem. Reālās algas pieaugums joprojām ir mērens un atpaliek no ražīguma izmaiņām. Nominālās algas pieaugums un pamatinflācija palielinās līdztekus pastāvīgam nodarbinātības pieaugumam, tomēr dažās dalībvalstīs vēl aizvien ir reģioni, kas saskaras ar nepilnīgu darbaspēka izmantošanu vai augstu bezdarba līmeni, savukārt citās dalībvalstīs nav pietiekama darbaspēka piedāvājuma. Pēdējo piecu gadu laikā eurozonā ir panākts liels tekošā konta pārpalikums, ko nodrošināja eurozonas eksporta dinamika un uzlabota konkurētspēja eurozonā, tomēr attiecībā uz ārējiem faktoriem atšķirības starp valstīm joprojām ir ievērojamas. Dalībvalstīs, kurās ilgstoši bija liels ārējais deficīts, joprojām ir lielas negatīvās neto starptautisko ieguldījumu pozīcijas, kas rada neaizsargātību, jo tās parasti atspoguļo to, ka šajās dalībvalstīs ir liels privātā sektora vai valsts parāds. Kā noteikts brīdināšanas mehānisma ziņojumā par 2019. gadu, ko Komisija pieņēma 2018. gada 21. novembrī, lai eurozonā sekmīgi atjaunotu līdzsvaru, ļoti svarīgs ir pienācīgs aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas temps, izaugsmei un inflācijai labvēlīga vide un nepārtrauktas reformas ražīguma palielināšanai. Svarīga ir arī labvēlīga pieprasījuma dinamika, turklāt līdzsvara atjaunošanu sekmētu arī dalībvalstis ar lieliem pārpalikumiem, ja tās stiprinātu apstākļus, kas labvēlīgi algu pieaugumam, vienlaikus ņemot vērā sociālo partneru lomu, kā arī publiskā sektora un privātā sektora ieguldījumiem.

                  (2)

                  Lai palielinātu ilgtermiņa izaugsmes potenciālu un pārvarētu atšķirības starp valstīm un reģionālās atšķirības, vēl vairāk ir jāpaaugstina līdzdalība darba tirgū un ir vajadzīgas izaugsmi veicinošas strukturālās reformas, kā arī ieguldījumi materiālos un nemateriālos aktīvos ražīguma un inovācijas palielināšanai, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kuru izaugsmes potenciāls ir viennozīmīgi zemāks par eurozonas vidējo rādītāju. Tas ir svarīgi, lai eurozonā stiprinātu ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.

                  (3)

                  Lai nodrošinātu stabilu, iekļaujošu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, izšķiroša ir konsekvence un līdzsvars eurozonas makroekonomikas politikas pasākumu kopumā, kas ietver arī monetāro, fiskālo un strukturālo politiku. Eiropas Centrālā banka pēdējos gados ir izmantojusi netradicionālus monetārās politikas instrumentus, lai inflācijas rādītājus no jauna novirzītu līmenī, kas tuvs ECB vidēja termiņa inflācijas mērķim, vienlaikus veicinot izaugsmi un jaunu darbvietu radīšanu. Ir jāīsteno pienācīgi diferencēta fiskālā politika un galvenā uzmanība jāpievērš strukturālajām reformām, lai īstermiņā un ilgtermiņā turpinātu atbalstīt izaugsmi.

                  (4)

                  Lai stiprinātu eurozonas un tās dalībvalstu fiskālo stabilitāti, ir vajadzīga diferencēta politika valstu līmenī, pilnībā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu un ņemot vērā fiskālo telpu un blakusietekmi uz citām valstīm. Pareizai ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) darbībai būtiska ir valstu fiskālās politikas koordinācija, pamatojoties uz kopējiem fiskāliem noteikumiem. Kopējie fiskālie noteikumi ir vērsti uz to, lai panāktu parāda atmaksājamību valstu līmenī, vienlaikus dodot iespēju veikt makroekonomikas stabilizēšanu. 2015.–2018. gadā eurozonas fiskālā nostāja vidēji saglabājās visumā neitrāla, un Komisijas prognozes liecina, ka 2019. gadā tā kļūs nedaudz ekspansīva, neraugoties uz to, ka izlaide ir virs potenciāla. Fiskālo rezervju atjaunošana ir īpaši svarīga tajās dalībvalstīs, kurās valsts parāda līmenis vēl aizvien ir augsts. Tas arī samazinātu šo dalībvalstu neaizsargātību pret satricinājumiem un ļautu panākt to, ka nākamajā lejupslīdē automātiskie stabilizatori darbojas pilnīgi. Palielinot publiskā sektora ieguldījumus (jo īpaši dalībvalstīs ar fiskālo telpu un zemu publiskā sektora ieguldījumu līmeni), tiek atbalstīta izaugsme un līdzsvara atjaunošana.

                  (5)

                  Strukturālās reformas fiskālajā jomā joprojām ir izšķiroši svarīgas tam, lai uzlabotu fiskālo stabilitāti un stiprinātu ekonomikas izaugsmes potenciālu. Labāk funkcionējošas valstu fiskālās sistēmas, labi pārvaldītas tēriņu pārbaudes, kā arī iedarbīgs un pārredzams publiskais iepirkums var uzlabot publiskā sektora izdevumu efektivitāti un iedarbīgumu un fiskālās politikas ticamību. Uzlabojumi valstu budžetu struktūrā (gan attiecībā uz ieņēmumiem, gan izdevumiem), tostarp resursu novirzīšana uz ieguldījumiem, ļautu ilgtermiņā palielināt publisko budžetu ietekmi uz izaugsmi un paaugstināt ražīgumu. Lai nodokļu sistēmas padarītu efektīvākas un taisnīgākas, būtiski ir vienkāršot un modernizēt nodokļu sistēmas un novērst krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, piemēram, veicot pret agresīvu nodokļu plānošanu vērstus pasākumus. Lai uzlabotu komercdarbības vidi eurozonā un dalībvalstu ekonomikās un to noturību, ir būtiski nodrošināt, ka nodokļu sistēmas ir labvēlīgas vienotā tirgus padziļināšanai un veicina konkurenci starp uzņēmumiem. Svarīga loma šajos centienos būtu kopējai konsolidētajai uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzei.

                  (6)

                  Darba tirgus un preču tirgus strukturālās un institucionālās iezīmes, kā arī labi funkcionējošas valsts pārvaldes iestādes ir svarīgi faktori eurozonas dalībvalstu noturības nodrošināšanā. Noturīgas ekonomikas struktūras neļauj satricinājumiem nozīmīgi un ilgstoši ietekmēt ienākumus un darbaspēka piedāvājumu. Šīs struktūras var atvieglot fiskālās un monetārās politikas darbību un ierobežot atšķirības, radot ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei labvēlīgus apstākļus. Strukturālo reformu, jo īpaši to, kuras paredzētas konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos, labāka koordinācija un īstenošana var radīt pozitīvu blakusietekmi dalībvalstu vidū un pastiprināt pozitīvo ietekmi visā eurozonā. Reformas, kas palielina konkurenci preču tirgos, veicina resursu efektivitāti un uzlabo komercdarbības vidi un iestāžu kvalitāti (jo īpaši tiesu sistēmas efektivitāti), kā arī sekmē ekonomikas noturību eurozonā un dalībvalstīs. vienotais tirgus ir kļuvis par svarīgu dzinējspēku, kas stimulē izaugsmi un konverģenci starp dalībvalstīm, un tas joprojām ir ievērojams neizmantots potenciāls, un ir jāgūst panākumi, lai šo tirgu padziļinātu (jo īpaši pakalpojumu, digitālo pakalpojumu, enerģētikas un transporta jomā), laikus nodrošinot tiesību aktu īstenošanu un labāku izpildi.

                  (7)

                  Eiropas sociālo tiesību pīlārā ir izklāstīti 20 principi par to, kā veicināt vienlīdzīgas iespējas un piekļuvi darba tirgum, taisnīgus darba apstākļus un sociālo aizsardzību un iekļaušanu. Reformas, kas sekmē līdzdalību darba tirgū, sniedz atbalstu veiksmīgai statusa maiņai darba tirgū, veicina kvalitatīvu darbvietu radīšanu un samazina darba tirgus segmentāciju, var palīdzēt stimulēt iekļaujošu izaugsmi, uzlabot ekonomikas noturību un automātisko stabilizāciju, mazināt nevienlīdzību, risināt nabadzības un sociālās atstumtības jautājumus un palīdzēt tikt galā ar mainīgai ekonomikai aktuālajiem izaicinājumiem. Individualizēts atbalsts darba meklējumos, apmācībā un pārkvalifikācijā var palīdzēt iedarbīgi un laikus iesaistīt bezdarbniekus. Piekļuve augstas kvalitātes izglītībai un apmācībai visas dzīves laikā ir ļoti svarīga, un tās nodrošināšanai ir vajadzīgi pienācīgi ieguldījumi cilvēkkapitālā un prasmēs, jo īpaši mazkvalificētu personu gadījumā. Šādas reformas un ieguldījumi vidējā termiņā un ilgtermiņā uzlabo nodarbināmību, inovāciju un ražīgumu un palielina algas, paaugstinot eurozonas noturību un veicinot sociālo iekļaušanu un mobilitāti dalībvalstīs un visā eurozonā. Nodokļu slogs eurozonā ir samērā augsts un vērsts uz darbaspēku; nodokļu novirzīšana no darbaspēka uz tādām nodokļu bāzēm ar mazāku negatīvo ietekmi uz izaugsmi kā, piemēram, īpašuma, patēriņa vai vides nodokļi, varētu stiprināt darbaspēka piedāvājumu un pieprasījumu. Ar tiesību aktiem nodarbinātības aizsardzības jomā jāparedz taisnīgi un pienācīgi darba apstākļi visiem strādājošajiem, jo īpaši ņemot vērā to, ka izveidojas jauni nodarbinātības veidi un jauni līgumu veidi, kas paver jaunas iespējas, tomēr rada arī problēmas saistībā ar darbvietas drošību un sociālās aizsardzības segumu.
                  Arī iedarbīgas un ilgtspējīgas sociālās aizsardzības sistēmas ir izšķiroši svarīgas tam, lai nodrošinātu pienācīgus ienākumus un kvalitatīvu pakalpojumu pieejamību. Lai veicinātu dalību darba tirgū, būtiska nozīme ir arī pensiju reformām un darba un privātās dzīves līdzsvarošanas politikai. Nevajadzīgi ierobežojumi attiecībā uz darbvietu, nozaru un ģeogrāfisko mobilitāti var kavēt pārvietošanos atsevišķās dalībvalstīs un arī visā eurozonā. Izšķiroša nozīme ir sociālo partneru iesaistei nodarbinātības un sociālās jomas lietās un saistītajās ekonomikas reformās.

                  (8)

                  Kaut arī kopš krīzes ir palielinājusies eurozonas finanšu nozares stabilitāte, joprojām ir risināmi neaizsargātības jautājumi. Privātā sektora parādu līmenis vēl aizvien ir augsts, un nodokļu sistēmām joprojām ir raksturīgi stimuli aizņemties. Būtisks valsts obligāciju ienesīguma pieaugums varētu mazināt banku kapitālu, kas savukārt varētu izraisīt negatīvu blakusietekmi visā eurozonā. Vajadzība pielāgot banku komercdarbības modeļus, zemās procentu likmes un arvien sīvākā konkurence, ko rada citi finansējuma veidi, turpinās ietekmēt banku rentabilitāti. Riska mazināšanā ir gūti noturīgi panākumi, konkrēti – ir samazināti ienākumus nenesošie aizdevumi (INA) un pastiprinātas minimuma prasības pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām. Tomēr turpmāki ilgstoši centieni ir vajadzīgi attiecībā uz to valstu mērogā konstatējamo INA īpatsvaru, kas joprojām ievērojami pārsniedz eurozonas vidējo rādītāju. Komisija 2018. gada martā iepazīstināja ar riska samazināšanas pasākumu kopumu, ar kuru palīdzētu risināt ar atlikušajiem INA saistītās problēmas un nepieļaut INA uzkrāšanos nākotnē. Turpmākiem risku samazināšanas un attiecīgi risku dalīšanas nodrošināšanas panākumiem būtisks ir 2016. gada novembra banku nozares tiesību aktu kopums, ar ko, saglabājot Padomes kompromisā panākto līdzsvaru, tiecas vēl vairāk samazināt riskus, īstenojot starptautiski atzītas normas attiecībā uz kapitāla rezervēm, saistību subordināciju un banku likviditāti.
                  Pēc nopietnajiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas noteikumu pārkāpumiem Komisija ierosināja pasākumus, ar kuriem pastiprināt Eiropas Banku iestādes lomu, kā arī uzraudzības sadarbību, lai uzlabotu normatīvā regulējuma prasību izpildes nodrošināšanu šajā jomā. Banku savienības izveidē ir gūti ievērojami panākumi, tostarp ar neseno vienošanos par kopīga atbalsta mehānisma īstenošanu attiecībā uz vienoto noregulējuma fondu, tomēr tā joprojām nav pabeigta. Banku savienības spēju saraut saikni starp bankām un valstīm kavē tas, ka pastāv ierobežojumi attiecībā uz pašreizējo struktūru likviditātes nodrošināšanai noregulējumā un ka nav kopējas noguldījumu apdrošināšanas sistēmas un kopīga atbalsta mehānisma attiecībā uz vienoto noregulējuma fondu.

                  (9)

                  Lai nostiprinātu EMS struktūru, prioritārā kārtā ir jāpabeidz banku savienības un kapitāla tirgu savienības izveide, tomēr ir jārīkojas arī saistībā ar visiem pārējiem elementiem, kas izklāstīti Eurosamita 2018. gada 14. decembra paziņojumā. Komisija 2017. gada decembrī un 2018. gada maijā publicēja vairākus priekšlikumus, kuros izklāstīti turpmākie pasākumi EMS izveides pabeigšanai, tostarp par Eiropas Investīciju stabilizācijas funkciju un Reformu atbalsta programmu (ierosināta daudzgadu finanšu shēmas ietvaros). Priekšlikumu pamatā ir 2017. gada maijā publiskotais pārdomu dokuments par EMS padziļināšanu un Piecu priekšsēdētāju 2015. gada jūnija ziņojums. 2018. gada 13. un 14. decembra Eurosamitā tika pieņemti lēmumi par banku savienību un ESM turpmāko attīstību; attiecībā uz ESM vadītāji Eurosamitā vienojās, ka tas – vēlākais pārejas posma beigās – nodrošinās vienotā noregulējuma fonda (VNF) kopīgo atbalsta mehānismu.
                  Pamatojoties uz darbības nosacījumiem, ko vadītāji apstiprināja Eurosamitā, darbs turpināsies, lai sagatavotu vajadzīgos grozījumus ESM līgumā (tostarp par VNF kopīgo atbalsta mehānismu). Atbalsta mehānisms tiks ieviests agrāk, ja būs gūti pietiekami panākumi riska samazināšanā, kurus izvērtēs 2020. gadā. 2019. gada pirmajā pusē darbs turpināsies, konkrēti – izveidojot augsta līmeņa darba grupu Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmas (ENAS) jautājumos un turpinot darbu pie struktūras likviditātes nodrošināšanai noregulējumā. Turpināsies arī darbs, lai izveidotu struktūru, īstenošanas kārtību un grafiku budžeta instrumentam, kas paredzēts eurozonas un – brīvprātīgā kārtā – dalībvalstu, kas nav eurozonas dalībnieces, bet kas piedalās valūtas kursa mehānismā (VKM II), konverģencei un konkurētspējai. Vienošanās par instrumenta iezīmēm tiks panākta 2019. gada jūnijā. Instrumentu pieņems saskaņā ar likumdošanas procedūru, kas paredzēta Līgumos, un pamatojoties uz attiecīgo Komisijas priekšlikumu, ko vajadzības gadījumā grozīs. Visas šīs reformas varētu palīdzēt stiprināt euro starptautisko lomu, padarot to samērīgāku ar eurozonas nozīmīgumu pasaules ekonomikā un finansēs. Ir svarīgi šīs reformas apspriest atklātā un pārredzamā veidā attiecībā uz dalībvalstīm, kas nav eurozonas dalībnieces, pilnībā ņemot vērā Savienības iekšējo tirgu.

                  (10)

                  Par šā ieteikuma nodarbinātības un sociālajiem aspektiem ir notikušas konsultācijas ar Nodarbinātības komiteju un Sociālās aizsardzības komiteju,

            AR ŠO IESAKA eurozonas dalībvalstīm individuāli un kolektīvi Eurogrupā laikposmā no 2019. līdz 2020. gadam veikt turpmāk minētos pasākumus.

                  1.

                  Padziļināt vienoto tirgu, uzlabot komercdarbības vidi un iestāžu kvalitāti un veikt noturību stiprinošas preču tirgus un pakalpojumu tirgus reformas. Samazināt ārējo parādu un veikt reformas, lai uzlabotu konkurētspēju, šajā nolūkā jo īpaši stimulējot ražīgumu eurozonas dalībvalstīs ar tekošā konta deficītu vai lielu ārējo parādu, un nostiprinātu apstākļus, kas labvēlīgi algu pieaugumam, ņemot vērā sociālo partneru lomu. Īstenot pasākumus, kuri veicina ieguldījumus eurozonas dalībvalstīs ar lielu tekošā konta pārpalikumu.

                  2.

                  Politikas veidošanā pilnā mērā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu, atbalstīt publiskā sektora un privātā sektora ieguldījumus un uzlabot publisko finanšu kvalitāti un struktūru. Atjaunot fiskālās rezerves, jo īpaši eurozonas dalībvalstīs, kurās ir augsts valsts parāda līmenis. Atbalstīt un īstenot ES darbības, ar ko vēršas pret agresīvu nodokļu plānošanu.

                  3.

                  Novirzīt nodokļus no darbaspēka un stiprināt izglītības un apmācības sistēmas un ieguldījumus prasmēs. Uzlabot tādas aktīvas darba tirgus politikas iedarbīgumu, kura sniedz atbalstu veiksmīgai statusa maiņai darba tirgū. Visā eurozonā veicināt kvalitatīvu darbvietu radīšanu un novērst darba tirgus segmentāciju. Nodrošināt adekvātas un ilgtspējīgas sociālās aizsardzības sistēmas.

                  4.

                  Sagatavot darbam VNF atbalsta mehānismu un to veikt agrāk, ja būs gūti pietiekami panākumi riska samazināšanā. Turpināt darbu pie ENAS, jo īpaši izveidojot augsta līmeņa darba grupu. Stiprināt Eiropas regulējuma un uzraudzības sistēmu. Turpināt meklēt risinājumus, lai novērstu ierobežojumus pašreizējā struktūrā likviditātes nodrošināšanai noregulējumā. Sekmēt privātā sektora aizņemto līdzekļu īpatsvara pienācīgu samazināšanu. Turpināt ātri mazināt ienākumus nenesošu aizdevumu apmēru eurozonā un nepieļaut šādu aizdevumu uzkrāšanos, tai skaitā nodokļu jomā izskaužot stimulus aizņemties. Gūt vērienīgus panākumus kapitāla tirgu savienības jomā.

                  5.

                  Panākt ātru progresu EMS padziļināšanā, pamatojoties uz 2018. gada 14. decembra Eurosamita paziņojumu, un to darīt arī ar perspektīvu stiprināt euro starptautisko lomu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumus un dalībvalstu iniciatīvas, vienlaikus pilnībā ievērojot Savienības iekšējo tirgu un darbības veicot atklātā un pārredzamā veidā attiecībā uz dalībvalstīm, kas nav eurozonas dalībnieces.

         Luksemburgā, 2019. gada 9. aprīlī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            G. CIAMBA

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.


title: Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums (2019. gada 27. jūnijs) par vidēja termiņa ievainojamībām Dānijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā (ESRK/2019/5)2019/C 366/02

text:
               30.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/7

      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 27. jūnijs)
      par vidēja termiņa ievainojamībām Dānijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā
      (ESRK/2019/5)
      (2019/C 366/02)
      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu  (1)
          un jo īpaši tās 3., 16., 17. pantu un 18. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Nekustamā īpašuma sektoram ir svarīga loma tautsaimniecībā, un notikumi tajā var būtiski ietekmēt finanšu sistēmu. Agrākās finanšu krīzes atklājušas, ka nekustamā īpašuma tirgu nenoturīga attīstība var ievērojami negatīvi ietekmēt finanšu sistēmas stabilitāti un tautsaimniecību kopumā, kas var izraisīt arī negatīvus pārrobežu blakusefektus. Negatīva nekustamā īpašuma tirgus attīstība dažās dalībvalstīs pagātnē ir radījusi lielus kreditēšanas zaudējumus un/vai negatīvi ietekmējusi reālo tautsaimniecību. Šāda ietekme atspoguļo ciešo mijiedarbību starp nekustamā īpašuma sektoru, finansējuma sniedzējiem un citiem tautsaimniecības sektoriem. Turklāt spēcīgās atgriezeniskās saites starp finanšu sistēmu un reālo tautsaimniecību pastiprina jebkādas negatīvas pārmaiņas.

                  (2)

                  Šīs saiknes ir svarīgas, jo tās norāda, ka riskiem, kas radušies nekustamā īpašuma sektorā, var būt sistēmiska ietekme, kuras būtība ir procikliska. Finanšu sistēmas ievainojamībai ir tendence uzkrāties nekustamā īpašuma cikla augšupejas fāzē. Priekšstats par zemāku risku un vieglāku pieeju finansējumam var veicināt ātru kreditēšanas un ieguldījumu pieaugumu, ko pavada paaugstināts nekustamā īpašuma pieprasījums, kas rada augšupvērstu spiedienu uz īpašuma cenām. Ņemot vērā, ka no tā izrietošās augstākās nodrošinājuma summas turpina būt labvēlīgas kreditēšanas pieprasījumam un piedāvājumam, šīs sevi pastiprinošās notikumu attīstības rezultātā var rasties potenciālas sistēmiskas sekas. Savukārt nekustamā īpašuma cikla lejupejas fāzē stingrāki kreditēšanas nosacījumi, izteiktāka nevēlēšanās uzņemties risku un lejupvērsts spiediens uz nekustamā īpašuma cenām var negatīvi ietekmēt aizņēmēju un aizdevēju elastību, tādējādi vājinot ekonomiskos nosacījumus.

                  (3)

                  Ievainojamība, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu, var radīt sistēmisku risku, un tā var gan tieši, gan netieši ietekmēt finanšu stabilitāti. Tiešā ietekme ir kreditēšanas zaudējumi hipotekāro kredītu portfeļos, ko rada nelabvēlīgi ekonomiskie vai finanšu apstākļi un vienlaicīgas negatīvās tendences mājokļu nekustamā īpašuma tirgū. Netieša ietekme varētu būt saistīta ar korekcijām mājsaimniecību patēriņā, kas rada turpmākas sekas reālajai tautsaimniecībai un finanšu stabilitātei.

                  (4)

                  Kā norādīts Ieteikuma ESRK/2013/1 (2) 4. apsvērumā, makroprudenciālās uzraudzības politikas galvenais mērķis ir garantēt finanšu sistēmas stabilitāti kopumā, tai skaitā stiprinot finanšu sistēmas noturību un mazinot sistēmisko risku veidošanos, tādējādi nodrošinot finanšu sektora ieguldījumu tautsaimniecības izaugsmē.

                  (5)

                  Šajā nolūkā makroprudenciālās uzraudzības iestādes atkarībā no riska novērtējuma var izmantot vienu vai vairākus ar kapitālu saistītus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 575/2013 (4), un/vai ar aizņēmēju saistītus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kuru pamatā ir tikai nacionālie tiesību akti. Lai gan ar kapitālu saistīti pasākumi galvenokārt paredzēti, lai palielinātu finanšu sistēmas noturību, ar aizņēmēju saistīti pasākumi var būt īpaši piemēroti, lai novērstu sistēmisku risku turpmāku veidošanos.

                  (6)

                  Turklāt Ieteikumā ESRB/2013/1 dalībvalstīm ieteikts izveidot tiesisko regulējumu, kas makroprudenciālās uzraudzības iestādēm ļauj īstenot tiešu kontroli vai ieteikuma pilnvaras attiecībā uz minētajā ieteikumā norādītajiem makroprudenciālās uzraudzības instrumentiem.

                  (7)

                  Eiropas Sistēmisko risku kolēģija (ESRK) 2016. gadā veica Savienības mēroga novērtējumu par ievainojamību, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu (5). Šis novērtējums ļāva ESRK identificēt virkni vidēja termiņa ievainojamību, kas ir sistēmiska riska avots vairākās valstīs, kā rezultātā tika sniegti brīdinājumi astoņām valstīm, starp kurām bija arī Dānija (6).

                  (8)

                  Galvenā ievainojamība, kas 2016. gadā tika konstatēta mājokļu nekustamā īpašuma tirgū Dānijā, attiecās uz mājsaimniecību parāda augsto slogu. Būtiskai hipotēku kredīta ņēmēju daļai bija mainīgas procentu likmes parāds vai parāds, kas pārsniedz mājokļa vērtību, padarot tos neaizsargātus pret nelabvēlīgiem ekonomiskiem vai finanšu apstākļiem vai nelabvēlīgiem notikumiem mājokļu nekustamā īpašuma tirgū. Lai gan nebija pārmērīgi augstu cenu vispārēju pazīmju, mājokļu cenas bija ievērojami palielinājušās, jo īpaši lielākajās pilsētās, un bija tuvu pirmskrīzes līmenim.

                  (9)

                  ESRK nesen ir noslēgusi sistemātisku un uz nākotni orientētu Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) novērtējumu attiecībā uz ievainojamību, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu (7).

                  (10)

                  Attiecībā uz Dāniju šis nesenais novērtējums atklājis, ka, lai gan kopš 2016. gada mājsaimniecību parāda slogs ir samazinājies, tā līmenis tomēr joprojām ir viens no augstākajiem EEZ. Turklāt esošo hipotēku kredītu ar atliktu amortizāciju daļa ir ievērojama, tāpēc mājsaimniecības ir strukturāli vairāk pakļautas nelabvēlīgiem ekonomiskiem vai finanšu apstākļiem vai nelabvēlīgiem notikumiem mājokļu nekustamā īpašuma tirgū. Turklāt, neraugoties uz to, ka mājokļu cenu pieaugums palēninājies un dzīvokļu cenas Kopenhāgenā pēdējos gados saglabājušās nemainīgas, agrākā notikumu attīstība radījusi pārmērīgi augstas cenas atsevišķās vietās lielākās pilsētas, jo īpaši Kopenhāgenā. Ņemot vērā iepriekš minēto, juridiski saistoša obligātas iemaksas prasība, kas 2015. gadā tika noteikta 5 % apmērā, sniegusi papildu nodrošinājumu (lai arī ierobežotu) mājokļu cenu samazinājuma gadījumā.

                  (11)

                  Patērētāju aizsardzības tiesību aktos 2018. gadā tika ieviesti ierobežojumi attiecībā uz mājokļu hipotēku kredīta instrumentu piedāvāšanu hipotēku kredīta ņēmējiem ar parāda attiecības pret ienākumiem rādītāju (pirms nodokļu nomaksas) virs 4 un kredīta attiecības pret nodrošinājumu rādītāju virs 60 %. Šie ierobežojumi nosaka, ka: a) procentu likmes tiek fiksētas uz vismaz 5 gadiem; un b) atliktā amortizācija piemērojama tikai tad, ja kredīta procentu likme tiek fiksēta uz vismaz 30 gadiem. Turklāt 2014. gadā tika paziņots par “Uzraudzības rombu” hipotēku bankām. Tajā ietverti vairāki etaloni un robežvērtības noteiktām riska banku darbības jomām, un to mērķis ir līdz 2018. un 2020. gadam palielināt hipotēku kredīta krājumu kredītkvalitāti, tādējādi ietekmējot jaunu kredītu radīšanu. Tāpat 2018. gadā pretciklisko kapitāla rezervju norma tika palielināta divas reizes: no 0 % līdz 0,5 % ar 2019. gada 1. martu; un no 0,5 % līdz 1 % ar 2019. gada 1. septembri. Turklāt Dānijas Sistēmiskā riska padome ieteikusi turpmāku palielinājumu no 1 % līdz 1,5 % ar 2020. gada jūniju un sniegusi perspektīvas norādes, ka norma būtu potenciāli jāpalielina līdz maksimāli 2,5 %, ja vien nenotiek būtiskas izmaiņas riska pieaugumā Dānijas finanšu sistēmā. Visbeidzot, Finanstilsynet (Dānijas Finanšu uzraudzības iestāde) apstiprinājusi vadlīnijas, saskaņā ar kurām kredītiestādēm jāievēro piesardzība, veicot mājsaimniecību kredītnovērtējumu, izsniedzot kredītus nekustamajam īpašumam ģeogrāfiskos apgabalos, kuros augušas mājokļu nekustamā īpašuma cenas.

                  (12)

                  Neraugoties uz ieviesto makroprudenciālās uzraudzības pasākumu skaitu un ņemot vērā mājsaimniecību parādu sloga augsto līmeni, kā arī to, cik liela daļa hipotēku kredīta ņēmēju ir neaizsargāti pret nelabvēlīgiem ekonomikas apstākļiem vai nelabvēlīgiem notikumiem mājokļa nekustamo īpašumu tirgū, pašreizējie ar kapitālu saistītie pasākumi var nebūt pietiekami, lai novērstu uzkrāto ievainojamību. Turklāt vidējā termiņā var būt nepieciešams pastiprināt vai aktivizēt papildu ar aizņēmēju saistītus pasākumus, pieaugot ievainojamībai saistībā ar mājsaimniecību parādu slogu, pārmērīgi augstām mājokļu cenām un kreditēšanas standartu pastiprināšanos.

                  (13)

                  Lai gan cikliskiem faktoriem ir svarīga nozīme Dānijā konstatēto ievainojamību novēršanā, pastāv arī strukturāli faktori, kas stimulējuši šo ievainojamību pieaugumu, tādējādi radot augstāku sistēmiskā riska līmeni. Šie faktori ietver: i) sarežģītus īres tirgus noteikumus, kas paredz īres maksas ierobežojumus lielā daļā dzīvokļu ēku lielākajās pilsētās, kas rada mājokļu piedāvājuma trūkumu un rada aizvien lielāku spiedienu uz mājokļu cenām un to mājsaimniecību parādiem, kas pērk savu īpašumu; un ii) ar hipotēku kredītiem saistītu nodokļu objektu loka sašaurināšanu, kas var būt stimuls mājsaimniecībām pārmērīgi aizņemties. Turklāt kopš 2001. gada mājokļa īpašuma nodokļu sistēma ir atsaistīta no tirgus cenas, kā rezultātā samazinās faktiskā nodokļu likme, jo īpaši lielākajās pilsētās. Dānijas parlaments 2017. gadā pieņēma likumu par jaunu mājokļu nodokļu sistēmu, kura stāsies spēkā 2021. gadā un kura atjauno saikni starp maksājamiem nodokļiem un pašreizējām mājokļu nekustamā īpašuma tirgus cenām.

                  (14)

                  Tāpēc ESRK secinājusi, ka, lai gan Dānijā noteiktie vai Dānijā pieejamie makroprudenciālās uzraudzības pasākumi ir atbilstoši, tie ir daļēji pietiekami, lai vidējā termiņā novērstu ievainojamību, kas saistīta ar mājsaimniecību parāda slogu. Tāpēc nepieciešami turpmāki politikas pasākumi, lai novērstu šo ievainojamību, kas var būt sistēmiska riska avots. Šajā ieteikumā ierosinātie pasākumi paredzēti, lai papildinātu esošos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus Dānijā. Ņemot vērā to, ka ievainojamības zināmā mērā stimulē strukturālie faktori, kas ir tālejošāki par makroprudenciālās uzraudzības politiku, vajadzīgi citi politikas pasākumi, lai papildinātu un atbalstītu pašreizējos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus ar mērķi reaģēt uz faktoriem, kas palielina sistēmisko risku pieaugumu mājokļu nekustamā īpašuma tirgū Dānijā, efektīvāk un lietderīgāk, neradot pārmērīgas izmaksas Dānijas reālajai tautsaimniecībai un finanšu sistēmai.

                  (15)

                  Šā ieteikuma mērķis ir ieteikt: a) aktivizēt papildu pasākumus vai pastiprināt esošos ar kapitālu saistītos pasākumus, lai nodrošinātu banku sektora noturību pret Dānijā konstatētajām vidēja termiņa ievainojamībām; b) kontrolēt ievainojamības un aktivizēt papildu pasākumus vai pastiprināt esošos ar aizņēmēju saistītos pasākumus, ja mājokļu cenu pieaugums un kreditēšanas pieaugums paātrināsies vidējā termiņā. Šā ieteikuma mērķis ir arī uzsvērt nepieciešamību pēc plašākiem politikas pasākumiem, kuru mērķis ir ierobežot faktorus, kas veicina mājsaimniecību parādu sloga palielināšanos.

                  (16)

                  Šis ieteikums neietekmē Savienības centrālo banku pilnvaras monetārās politikas jomā.

                  (17)

                  ESRK ieteikumi tiek publicēti pēc tam, kad ESRK Valde informējusi Eiropas Savienības Padomi par savu nolūku to darīt, un Padomei sniegta iespēja uz to atbildēt, kā arī pēc tam, kad adresāti informēti par nolūku publicēt ieteikumus,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1. IEDAĻA

         IETEIKUMI

         A ieteikums. Ar kapitālu saistītu pasākumu aktivizēšana vai pastiprināšana

      Makroprudenciālās uzraudzības iestādei, norīkotajai iestādei vai attiecīgā gadījumā Dānijas kompetentajai iestādei tiek ieteikts, aktivizējot papildu vai pastiprinot esošos ar kapitālu saistītos pasākumus, nodrošināt kredītiestāžu, kas saņēmušas atļauju Dānijā, noturību pret potenciālu tāda sistēmiska riska iestāšanos, kas saistīts ar mājokļu nekustamo īpašumu un kas varētu radīt tiešus vai netiešus kreditēšanas zaudējumus, kuri izriet no hipotēku kredītiem, vai kas varētu rasties mājsaimniecību ar mājokļa kredītiem patēriņa samazināšanās dēļ.

         B ieteikums. Ievainojamību kontrole un ar aizņēmēju saistītu pasākumu aktivizēšana vai pastiprināšana

                  1.

                  Dānijas nacionālajām iestādēm, kurām uzticēta sistēmisku risku kontrole, tiek ieteikts rūpīgi uzraudzīt ar mājsaimniecību parādu slogu saistītās ievainojamības, pārmērīgi augstas mājokļu cenas un kreditēšanas standartu pastiprināšanos jauniem hipotēku kredītiem vidējā termiņā, tostarp:

                              a)

                              novērtēt – izmantojot kredītu līmeņa datus jauniem hipotēku kredītiem – aizņēmēju spēju saņemt jaunus hipotēku kredītus, lai tie spētu izturēt nelabvēlīgus ekonomikas vai finanšu apstākļus vai nelabvēlīgus notikumus mājokļu nekustamā īpašuma tirgū;

                              b)

                              novērtēt mājokļu cenu ilgtspēju un to samazinājuma potenciālu nelabvēlīgu ekonomikas vai finanšu apstākļu gadījumā.

                  2.

                  Lai novērstu pārmērīgu kredītriska uzkrāšanos, Dānijas iestādei, kurai uzticēta ar aizņēmēju saistītu pasākumu aktivizēšana, tiek ieteikts aktivizēt papildu vai pastiprināt spēkā esošos ar aizņēmēju saistītos pasākumus, ja saskaņā ar B ieteikuma 1. punkta a) apakšpunktu veiktās kontroles rezultāti apliecina, ka ievērojama vai pieaugoša aizņēmēju daļa, kas saņem jaunus hipotēku kredītus, varētu nespēt veikt parāda atmaksu vai saglabāt patēriņu nelabvēlīgos ekonomikas vai finanšu apstākļos vai iestājoties nelabvēlīgiem notikumiem mājokļu nekustamā īpašuma tirgū.

                  3.

                  Dānijai tiek ieteikts noteikt augstākas juridiski saistošās obligātās iemaksas prasību, ja saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu veiktās uzraudzības rezultāti sniedz pierādījumus tam, ka pastiprinājusies pārmērīgi augstu mājokļu cenu tendence, lai nodrošinātu, ka nodrošinājums jauniem hipotēku kredītiem ir pietiekams, lai segtu kreditēšanas zaudējumus, kuri atbilst mājokļu cenu iespējamam samazinājumam nelabvēlīgos ekonomikas vai finanšu apstākļos un aplēstajam mājokļu cenu samazinājumam negatīva scenārija gadījumā.

         C ieteikums. Strukturālās izmaiņas, kas saistītas ar hipotēku kredītiem un mājokļu nekustamā īpašumu sektoru

      Dānijai tiek ieteikts pārskatīt savu politiku, lai ierobežotu strukturālos faktorus, kas ir veicinājuši Dānijā konstatēto ievainojamību, tādējādi radot sistēmisku risku, jo tie stimulē mājsaimniecības uzņemties pārmērīgu hipotekāro parādu vai izraisa mājokļu cenu un hipotekārā parāda pārmērīgu pieaugumu.
      2. IEDAĻA

         IEVIEŠANA

      1.   Definīcijas

      Šajā ieteikumā piemēro šādas definīcijas:

                  a)

                  “ar aizņēmēju saistīti pasākumi” ir makroprudenciālās uzraudzības pasākumi, kas vērsti uz aizņēmējiem;

                  b)

                  “tiešā kontrole” ir īsta un efektīva spēja vidēja termiņa mērķu sasniegšanas nolūkā noteikt un grozīt makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas piemērojami finanšu iestādēm, kuras ietilpst attiecīgās makroprudenciālās uzraudzības iestādes darbības jomā;

                  c)

                  “tiesības sniegt ieteikumus” ir spēja ar ieteikumu palīdzību vadīt makroprudenciālās uzraudzības instrumentu piemērošanu, lai vajadzības gadījumā sasniegtu galvenos vai vidēja termiņa mērķus;

                  d)

                  “parāda/ienākumu attiecība” (DTI attiecība, debt-to-income ratio) ir aizņēmēja kopējie parādi kredīta izsniegšanas brīdī pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

                  e)

                  “kredīta/nodrošinājuma vērtības attiecība” (LTV attiecība, loan-to-value ratio) ir visu kredītu vai kredīta daļu, kuras aizņēmējs nodrošinājis ar nekustamo īpašumu kredīta izsniegšanas brīdī, summas attiecība pret īpašuma vērtību kredīta izsniegšanas brīdī;

                  f)

                  “vidējs termiņš” ir trīs gadu laika posms;

                  g)

                  “makroprudenciālās uzraudzības iestāde” ir nacionālā makrouzraudzības iestāde, kuras mērķi, regulējums, pilnvaras, atbildības prasības un citas īpašības izklāstītas Ieteikumā ESRK/2011/3 (8);

                  h)

                  “parāda apkalpošana” ir apkopotā procentu un pamatsummas atmaksa par aizņēmēja kopējo parādu noteiktā laika posmā (parasti vienā gadā);

                  i)

                  “parāda apkalpošanas/ienākumu attiecība” (DSTI attiecība, debt-service-to-income ratio) ir gada kopējā parāda apkalpošana pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

                  j)

                  “termiņš” ir gados izteikts mājokļu nekustamā īpašuma kredīta līguma termiņš kredīta izsniegšanas brīdī.

            2.   Ieviešanas kritēriji

      1.   Uz šī ieteikuma ieviešanu attiecas šādi kritēriji:

                  a)

                  pienācīgi jāņem vērā proporcionalitātes princips, ņemot vērā A ieteikuma, B ieteikuma un C ieteikuma mērķi un saturu;

                  b)

                  aktivizējot papildu vai pastiprinot esošos ar kapitālu saistītos pasākumus saskaņā ar A ieteikumu, to kalibrēšanā un pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, kā arī jebkāda iespējamā ietekme uz saistītajām izmaksām un ieguvumiem;

                  c)

                  aktivizējot papildu vai pastiprinot esošos ar aizņēmēju saistītos pasākumus saskaņā ar B ieteikumu, to kalibrēšanā un pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, kā arī jebkāda iespējamā ietekme uz saistītajām izmaksām un ieguvumiem;

                  d)

                  nosakot augstākas obligātās iemaksas prasību saskaņā ar B ieteikumu, šāda pasākuma kalibrēšanā un pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, kā arī jebkāda iespējamā ietekme uz saistītajām izmaksām un ieguvumiem;

                  e)

                  veicot izmaiņas politikā saskaņā ar C ieteikumu, šādu pasākumu pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, lai šie pasākumi nepastiprinātu vai neizraisītu uzkrāto ievainojamību īstenošanos Dānijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā;

                  f)

                  konkrēti kritēriji A ieteikuma, B ieteikuma un C ieteikuma ievērošanai izklāstīti I pielikumā.

            2.   Šī ieteikuma adresātiem tiek lūgts ESRK un ECB Padomei sniegt pārskatu par darbībām, ko tie veikuši, reaģējot uz šo ieteikumu, vai pienācīgi pamatot darbību neveikšanu. Šajos pārskatos jāiekļauj vismaz:

                  a)

                  informācija par veikto darbību saturu un termiņiem;

                  b)

                  novērtējums par ievainojamībām, kas saistītas ar mājsaimniecību parādu slogu, pārmērīgi augstām mājokļu cenām un kreditēšanas standartu pastiprināšanos jauniem hipotēku kredītiem, tostarp par jaunu hipotēku kredītu izkārtojumu atbilstoši to LTV, DTI un DSTI attiecībām, termiņiem un amortizācijas profiliem, konkrētās attiecības aprēķinot saskaņā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikuma ESRK/2016/14 (9) IV pielikumu, kā arī par veikto darbību funkcionēšanu, ņemot vērā šī ieteikuma mērķus;

                  c)

                  detalizēts pamatojums tam, kāpēc darbības netika veiktas, vai tam, kāpēc tās atšķīrās no šī ieteikuma, tai skaitā arī attiecībā uz kavējumiem.

            3.   Pārskatu sniegšanas termiņi

      Šī ieteikuma adresātiem tiek lūgts ESRK un Padomei sniegt pārskatu par darbībām, ko tie veikuši, reaģējot uz šo ieteikumu, vai pienācīgi pamatot darbību neveikšanu, ievērojot šādus termiņus.

                  a)

                     A ieteikums

                  Līdz 2020. gada 31. oktobrim un katru gadu līdz 2022. gada 31. oktobrim A ieteikuma adresātam tiek lūgts sniegt ESRK un ECB Padomei pārskatu par jebkurām darbībām, ko tie veikuši, ieviešot ar kapitālu saistītus pasākumus. Ja par darbībām konstatēto ievainojamību novēršanai atbild vairākas iestādes, būtu jāiesniedz viens kopīgs pārskats.

                  b)

                     B ieteikums

                  Līdz 2020. gada 31. oktobrim un katru gadu līdz 2022. gada 31. oktobrim B ieteikuma adresātiem tiek lūgts sniegt ESRK un ECB Padomei pārskatu par ievainojamībām, kas saistītas ar mājsaimniecību parāda slogu, un veiktajām darbībām ievainojamību novēršanai. Ja par darbībām konstatēto ievainojamību novēršanai atbild vairākas iestādes, būtu jāiesniedz viens kopīgs pārskats.

                  c)

                     C ieteikums

                  Līdz 2022. gada 31. oktobrim C ieteikuma adresātiem tiek lūgts sniegt ESRK un ECB Padomei pārskatu par C ieteikuma ieviešanu. Ja par darbībām konstatēto ievainojamību novēršanai atbild vairākas iestādes, būtu jāiesniedz viens kopīgs pārskats.

            4.   Uzraudzība un novērtējums

                  1.

                  ESRK Sekretariāts:

                              a)

                              palīdz adresātiem, t. sk., nodrošinot koordinētu pārskatu sniegšanu un nodrošinot attiecīgus paraugus, un vajadzības gadījumā precizējot pārskatu sniegšanas kārtību un grafiku;

                              b)

                              pārbauda, vai adresāti izpilda ieteikumus, t. sk., pēc to lūguma sniedzot palīdzību adresātiem, un sniedz pārskatu par izpildi ESRK Valdei. Trīs novērtējumus uzsāk šādi:

                                          i)

                                          līdz 2020. gada 31. decembrim attiecībā uz A un B ieteikuma ieviešanu;

                                          ii)

                                          līdz 2021. gada 31. decembrim attiecībā uz A un B ieteikuma ieviešanu; un

                                          iii)

                                          līdz 2022. gada 31. decembrim attiecībā uz A, B un C ieteikuma ieviešanu.

                  2.

                  ESRK Valde izvērtēs darbības un pamatojumus, par kuriem ziņojuši adresāti, un vajadzības gadījumā var lemt par to, ka šis ieteikums nav ievērots un adresāti nav pienācīgi pamatojuši savu bezdarbību.

         Frankfurtē pie Mainas, 2019. gada 27. jūnijā

               ESRK Valdes vārdā

               ESRK Sekretariāta vadītājs

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2013/1 (2013. gada 4. aprīlis) par makrouzraudzības politikas vidēja termiņa mērķiem un instrumentiem (OV C 170, 15.6.2013., 1. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 26.6.2013., 1. lpp.).

         (5)  Sk. Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector, ESRB, November 2016, pieejams ESRK interneta vietnē www.esrb.europa.eu.

         (6)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Brīdinājums ESRB/2016/07 (2016. gada 22. septembris) par vidēja termiņa ievainojamībām Dānijas mājokļu nekustamā īpašumu sektorā (OV C 31, 31.1.2017., 47. lpp.).

         (7)  Sk. Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries, ESRB, 2019, pieejams ESRK interneta vietnē www.esrb.europa.eu.

         (8)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2011/13 (2011. gada 22. decembris) par nacionālo iestāžu pilnvarām makrouzraudzības jomā (OV C 41, 14.2.2012., 1. lpp.).

         (9)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2016/14 (2016. gada 31. oktobris) par nekustamā īpašuma datu nepilnību novēršanu (OV C 31, 31.1.2017., 1. lpp.).

         I PIELIKUMS

            IETEIKUMIEM PIEMĒROJAMO ATBILSTĪBAS KRITĒRIJU APRAKSTS

            A ieteikums. Ar kapitālu saistītu pasākumu aktivizēšana vai pastiprināšana

         A ieteikumam piemēro šādus atbilstības kritērijus.

                     1.

                     Pirms aktivizē papildu vai pastiprina esošos ar kapitālu saistītos pasākumus, būtu jānovērtē Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, lai noteiktu, vai šādu pasākumu aktivizēšana būtu atbilstoša.

                     2.

                     Pēc tam, kad aktivizēti ar kapitālu saistīti pasākumi, var būt nepieciešams pastiprināt tos vai aktivizēt papildu makroprudenciālās uzraudzības pasākumus Dānijā konstatēto ievainojamību novēršanai; tas būs atkarīgs no tā, kādi ar kapitālu saistīti pasākumi ir izvēlēti un aktivizēti, no šo aktivizēto pasākumu sākotnējās kalibrēšanas un no ievainojamību novērtējuma.

            B ieteikums. Ievainojamību kontrole un ar aizņēmēju saistītu pasākumu aktivizēšana vai pastiprināšana

         B ieteikumam piemēro šādus atbilstības kritērijus.

                     1.

                     Pirms aktivizē papildu vai pastiprina esošos ar aizņēmēju saistītos pasākumus, būtu jānovērtē Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, lai noteiktu, vai šādu pasākumu aktivizēšana vai pastiprināšana būtu atbilstoša.

                     2.

                     Pirms esošās obligātās iemaksas prasības paaugstināšanas būtu jānovērtē Dānijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, lai noteiktu šādam pasākumam atbilstošo kalibrēšanu un pakāpenisku ieviešanu.

            C ieteikums. Strukturālās izmaiņas, kas saistītas ar hipotēku kredītiem un mājokļu nekustamā īpašumu sektoru

         C ieteikumam piemēro šādu atbilstības kritēriju.
         Formulējot politikas iespējas, kā arī pirms politikas izmaiņu ieviešanas, būtu jānovērtē ierosināto pasākumu ietekme, ņemot vērā Dānijas stāvokli ekonomikas un finanšu ciklos, lai šie pasākumi nepastiprinātu vai neizraisītu uzkrāto ievainojamību īstenošanos Dānijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā.


title: Eiropas Sistēmisko Risku Kolēģijas Ieteikums (2019. gada 27. jūnijs) par vidēja termiņa ievainojamībām Somijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā (ESRK/2019/8)2019/C 366/05

text:
               30.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/29

      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
      (2019. gada 27. jūnijs)
      par vidēja termiņa ievainojamībām Somijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā
      (ESRK/2019/8)
      (2019/C 366/05)
      EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 3., 16., 17. pantu un 18. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Nekustamā īpašuma sektoram ir svarīga loma tautsaimniecībā, un notikumi tajā var būtiski ietekmēt finanšu sistēmu. Agrākās finanšu krīzes atklājušas, ka nekustamā īpašuma tirgu nenoturīga attīstība var ievērojami negatīvi ietekmēt finanšu sistēmas stabilitāti un tautsaimniecību kopumā, kas var izraisīt arī negatīvus pārrobežu blakusefektus. Negatīva nekustamā īpašuma tirgus attīstība dažās dalībvalstīs pagātnē ir radījusi lielus kreditēšanas zaudējumus un/vai negatīvi ietekmējusi reālo tautsaimniecību. Šāda ietekme atspoguļo ciešo mijiedarbību starp nekustamā īpašuma sektoru, finansējuma sniedzējiem un citiem tautsaimniecības sektoriem. Turklāt spēcīgās atgriezeniskās saites starp finanšu sistēmu un reālo tautsaimniecību pastiprina jebkādas negatīvas pārmaiņas.

                  (2)

                  Šīs saiknes ir svarīgas, jo tās norāda, ka riskiem, kas radušies nekustamā īpašuma sektorā, var būt sistēmiska ietekme, kuras būtība ir procikliska. Finanšu sistēmas ievainojamībai ir tendence uzkrāties nekustamā īpašuma cikla augšupejas fāzē. Priekšstats par zemāku risku un vieglāku pieeju finansējumam var veicināt ātru kreditēšanas un ieguldījumu pieaugumu, ko pavada paaugstināts nekustamā īpašuma pieprasījums, kas rada augšupvērstu spiedienu uz īpašuma cenām. Ņemot vērā, ka no tā izrietošās augstākās nodrošinājuma summas turpina būt labvēlīgas kreditēšanas pieprasījumam un piedāvājumam, šīs sevi pastiprinošās notikumu attīstības rezultātā var rasties potenciālas sistēmiskas sekas. Savukārt nekustamā īpašuma cikla lejupejas fāzē stingrāki kreditēšanas nosacījumi, izteiktāka nevēlēšanās uzņemties risku un lejupvērsts spiediens uz nekustamā īpašuma cenām var negatīvi ietekmēt aizņēmēju un aizdevēju elastību, tādējādi vājinot ekonomiskos nosacījumus.

                  (3)

                  Ievainojamība, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu, var radīt sistēmisku risku, un tā var gan tieši, gan netieši ietekmēt finanšu stabilitāti. Tiešā ietekme ir kreditēšanas zaudējumi hipotekāro kredītu portfeļos, ko rada nelabvēlīgi ekonomiskie vai finanšu apstākļi un vienlaicīgas negatīvās tendences mājokļu nekustamā īpašuma tirgū. Netieša ietekme varētu būt saistīta ar korekcijām mājsaimniecību patēriņā, kas rada turpmākas sekas reālajai tautsaimniecībai un finanšu stabilitātei.

                  (4)

                  Kā norādīts Ieteikuma ESRK/2013/1 (2) 4. apsvērumā, makroprudenciālās uzraudzības politikas galvenais mērķis ir garantēt finanšu sistēmas stabilitāti kopumā, tai skaitā stiprinot finanšu sistēmas noturību un mazinot sistēmisko risku veidošanos, tādējādi nodrošinot finanšu sektora ieguldījumu tautsaimniecības izaugsmē.

                  (5)

                  Šajā nolūkā makroprudenciālās uzraudzības iestādes atkarībā no riska novērtējuma var izmantot vienu vai vairākus ar kapitālu saistītus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 575/2013 (4), un/vai ar aizņēmēju saistītus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kuru pamatā ir tikai nacionālie tiesību akti. Lai gan ar kapitālu saistīti pasākumi galvenokārt paredzēti, lai palielinātu finanšu sistēmas noturību, ar aizņēmēju saistīti pasākumi var būt īpaši piemēroti, lai novērstu sistēmisku risku turpmāku veidošanos.

                  (6)

                  Turklāt Ieteikumā ESRB/2013/1 dalībvalstīm ieteikts izveidot tiesisko regulējumu, kas makroprudenciālās uzraudzības iestādēm ļauj īstenot tiešu kontroli vai ieteikuma pilnvaras attiecībā uz minētajā ieteikumā norādītajiem makroprudenciālās uzraudzības instrumentiem.

                  (7)

                  Eiropas Sistēmisko risku kolēģija (ESRK) 2016. gadā veica Savienības mēroga novērtējumu par ievainojamību, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu (5). Šis novērtējums ļāva ESRK identificēt virkni vidēja termiņa ievainojamību, kas ir sistēmiska riska avots vairākās valstīs, kā rezultātā tika sniegti brīdinājumi astoņām valstīm, starp kurām bija arī Somija (6).

                  (8)

                  2016. gadā galvenā ievainojamība, kas tika konstatēta mājokļu nekustamo īpašumu tirgū Somijā, bija augsts un augošs mājsaimniecību parādu slogs, un ievērojams mājsaimniecību īpatsvars bija potenciāli ievainojams pret nelabvēlīgiem ekonomikas vai finanšu apstākļiem vai nelabvēlīgām norisēm šajā tirgū.

                  (9)

                  ESRK nesen ir noslēgusi sistemātisku un uz nākotni orientētu Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) novērtējumu attiecībā uz ievainojamību, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu (7).

                  (10)

                  Attiecībā uz Somiju nesen veiktais novērtējums atklāja, ka mājsaimniecību parādu slogs ir augstāks nekā 2016. gadā. Nesen pagātnē šo palielinājumu daļēji veidoja kredīti, ko saņēma mājokļu uzņēmumi (8) un pēc tam atmaksāja no mājsaimniecību un citu ieguldītāju, kuriem pieder šo uzņēmumu akcijas, ienākumiem. Turklāt jauni pierādījumi attiecībā uz kreditēšanas standartiem jauniem hipotekārajiem kredītiem sniedz atbalstu iepriekšējiem pierādījumiem par to, ka ievērojama daļa mājsaimniecību, kuras saņem jaunus hipotekāros aizdevumus, ir potenciāli ievainojama pret nelabvēlīgiem ekonomiskiem vai finanšu apstākļiem vai nelabvēlīgiem notikumiem mājokļu nekustamo īpašumu tirgū.

                  (11)

                  Kopš 2016. gada Somijas nacionālās iestādes ir pastiprinājušas vai ieviesušas vairākus ar aizņēmēju un kapitālu saistītus pasākumus. i) 2017. gadā Finansivazonta valde (Somijas Finanšu uzraudzības iestāde) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. pantu ieviesa vidējo riska svērumu 15 % apmērā kredītiestādēm, kas izmanto uz iekšējiem reitingiem balstītu metodi; ii) 2018. gadā visām kredītiestādēm tika noteikta sistēmiskā riska rezerve no 1 % līdz 3 %; iii) 2018. gadā robežvērtība, kas attiecas uz kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītāju, tika samazināta no 90 % līdz 85 %; un iv) arī 2018. gadā Finansivavonta sniedza ieteikumus attiecībā uz kreditēšanas standartiem jauniem kredītiem, kas tika piemēroti arī kredītiem mājokļu uzņēmumiem. Turklāt tika samazināti hipotekāro kredītu procentu maksājumu nodokļu atskaitījumi – no 100 % 2011. gadā līdz 25 % 2019. gadā.

                  (12)

                  Neraugoties uz nesen ieviestajiem pasākumiem un izņemot ierobežojumus, kas attiecas uz LTV rādītāju, Somijā joprojām nav pieejami citi juridiski saistoši pasākumi, proti, ierobežojumi, kas attiecas uz parāda/ienākumu attiecības (DTI) rādītāju, parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības (DTI) rādītāju un termiņiem, lai gan šādi pasākumi var būt vajadzīgi vidējā termiņā, ja joprojām palielinās ievainojamība, kas saistīta ar mājsaimniecību parādu slogu. Tādu robežvērtību aktivizēšana, kuras attiecas uz DTI rādītāju, vai DSTI rādītāju, kopā ar termiņa ierobežojumiem palielinātu spēkā esošo pašreizējo makroprudenciālās uzraudzības pasākumu efektivitāti. Turklāt LTV rādītājs pašlaik ir definēts veidā, kas ļauj par nodrošinājumu uzskatīt aktīvus, kas nav nekustamā īpašuma aktīvi.

                  (13)

                  Tāpēc ESRK secinājusi, ka, lai gan Somijā noteiktie vai pieejamie makroprudenciālās uzraudzības pasākumi ir daļēji atbilstoši un daļēji pietiekami, lai vidējā termiņā novērstu ievainojamības, kas saistītas ar mājsaimniecību parāda slogu. Tāpēc nepieciešami turpmāki politikas pasākumi, lai novērstu šo ievainojamību, kas var būt sistēmiska riska avots. Šajā ieteikumā ierosinātie pasākumi paredzēti, lai papildinātu esošos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus Somijā.

                  (14)

                  Šā ieteikuma mērķis ir ieteikt Somijas tiesību aktos iekļaut papildu juridiski saistoši ar aizņēmēju saistīti pasākumi, kā arī īstenot šādus pasākumus, lai novērstu ievainojamības, kas saistītas ar mājsaimniecību parādu slogu.

                  (15)

                  Šis ieteikums neietekmē Savienības centrālo banku pilnvaras monetārās politikas jomā.

                  (16)

                  ESRK ieteikumi tiek publicēti pēc tam, kad ESRK Valde informējusi Eiropas Savienības Padomi par savu nolūku to darīt, un Padomei sniegta iespēja uz to atbildēt, kā arī pēc tam, kad adresāti informēti par nolūku publicēt ieteikumus,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1. IEDAĻA

         IETEIKUMI

         A ieteikums. Ar aizņēmēju saistīto pasākumu tiesiskais regulējums

                  1.

                  Somijai tiek ieteikts nodrošināt, ka esošais ar aizņēmēju saistītu pasākumu tiesiskais regulējums ietver vismaz šādus juridiski saistošus ar aizņēmēju saistītus pasākumus:

                              a)

                              ierobežojumi, kas attiecas uz DTI rādītāju, vai ierobežojumus, kas attiecas uz DSTI rādītāju;

                              b)

                              ierobežojumi, kas attiecas uz LTV rādītāju; un

                              c)

                              termiņa ierobežojumi.

                  2.

                  Tiek ieteikts Somijai grozīt LTV rādītāja definīciju esošajā ar aizņēmēju saistīto pasākumu tiesiskajā regulējumā.

         B ieteikums. Ar aizņēmēju saistītu ienākumu pasākumu aktivizēšana

                  1.

                  Tiek ieteikts, lai līdz grozījumu veikšanai spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā, kā minēts A ieteikumā, Somijas nacionālās iestādes, kurām uzticēts veikt ar aizņēmēju saistītu pasākumu aktivizēšanu, piemēro pasākumus, kas nav juridiski saistoši, lai novērstu, ka ievērojama vai pieaugoša kredītņēmēju daļa, kas saņem jaunus hipotekāros kredītus, iespējams nevar apkalpot savu parādu vai saglabāt patēriņu, iestājoties nelabvēlīgiem ekonomikas vai finanšu apstākļiem vai nelabvēlīgai notikumu attīstībai mājokļu nekustamo īpašumu tirgū.

                  2.

                  Tiklīdz grozīts A ieteikumā minētais esošais tiesiskais regulējums, Somijas nacionālajām iestādēm, kurām uzticēts aktivizēt vai kalibrēt ar aizņēmēju saistītus ienākumu pasākumus, tiek ieteikts aktivizēt vai kalibrēt juridiski saistošus ar aizņēmēju saistītus ienākumu pasākumus, lai turpinātu virzīties uz B ieteikuma 1. punktā izklāstīto mērķu sasniegšanu.

            2. IEDAĻA

         ĪSTENOŠANA

      1.   Definīcijas

      Šajā ieteikumā piemēro šādas definīcijas:

                  a)

                  “ar aizņēmēju saistīti pasākumi” ir makroprudenciālās uzraudzības pasākumi, kas vērsti uz aizņēmējiem;

                  b)

                  “tiešā kontrole” ir īsta un efektīva spēja vidēja termiņa mērķu sasniegšanas nolūkā noteikt un grozīt makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas piemērojami finanšu iestādēm, kuras ietilpst attiecīgās makroprudenciālās uzraudzības iestādes darbības jomā;

                  c)

                  “tiesības sniegt ieteikumus” ir spēja ar ieteikumu palīdzību vadīt makroprudenciālās uzraudzības instrumentu piemērošanu, lai vajadzības gadījumā sasniegtu galvenos vai vidēja termiņa mērķus;

                  d)

                  “kredīta/nodrošinājuma attiecības rādītājs (LTV rādītājs)” ir visu to kredītu vai kredīta daļu summa, kuras aizņēmējs nodrošinājis ar nekustamo īpašumu kredīta izsniegšanas brīdī, pret īpašuma vērtību kredīta izsniegšanas brīdī;

                  e)

                  “juridiski saistoši ar aizņēmēju saistīti pasākumi” ir ar aizņēmēju saistīti pasākumi, kas ieviesti, izmantojot juridiski saistošus aktus;

                  f)

                  “parāda/ienākumu attiecības rādītājs (DTI rādītājs)” ir aizņēmēja kopējie parādi kredīta izsniegšanas brīdī pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

                  g)

                  “parāda apkalpošana” ir apkopotā procentu un pamatsummas atmaksa par aizņēmēja kopējo parādu noteiktā laika posmā (parasti vienā gadā);

                  h)

                  “parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības rādītājs (DSTI rādītājs)” ir gada kopējā parāda apkalpošana pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

                  i)

                  “termiņš” ir gados izteikts mājokļu nekustamā īpašuma kredīta līguma termiņš kredīta izsniegšanas brīdī;

                  j)

                  “vidējs termiņš” ir trīs gadu laika posms;

                  k)

                  “ar aizņēmēju saistīti ienākumu pasākumi” ir ierobežojumi, kas attiecas uz DTI rādītāju, un ierobežojumi, kas attiecas uz DSTI rādītāju;

                  l)

                  “makroprudenciālās uzraudzības iestāde” ir nacionālā makrouzraudzības iestāde, kuras mērķi, regulējums, pilnvaras, atbildības prasības un citas īpašības izklāstītas Ieteikumā ESRK/2011/3 (9).

            2.   Īstenošanas kritēriji

                  1.

                  Uz šī ieteikuma īstenošanu attiecas šādi kritēriji:

                              a)

                              pienācīgi jāņem vērā proporcionalitātes princips, ņemot vērā A ieteikuma un B ieteikuma mērķi un saturu;

                              b)

                              Lai nodrošinātu atbilstību B ieteikuma 2. punktam, A ieteikums jāīsteno pirms B ieteikuma 2. punkta īstenošanas;

                              c)

                              aktivizējot ar aizņēmēju saistītus ienākumu pasākumus saskaņā ar B ieteikumu, to kalibrēšanā un pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Somijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, kā arī jebkāda iespējamā ietekme uz saistītajām izmaksām un ieguvumiem;

                              d)

                              konkrēti kritēriji A ieteikuma un B ieteikuma ievērošanai izklāstīti I pielikumā.

                  2.

                  Šī ieteikuma adresātiem tiek lūgts ESRK un ECB Padomei sniegt pārskatu par darbībām, ko tie veikuši, reaģējot uz šo ieteikumu, vai pienācīgi pamatot darbību neveikšanu. Šajos pārskatos jāiekļauj vismaz:

                              a)

                              informācija par veikto darbību saturu un termiņiem;

                              b)

                              novērtējums par ievainojamībām, kas saistītas ar mājsaimniecību parādu slogu un kreditēšanas standartiem jauniem hipotēku kredītiem, tostarp par jaunu hipotēku kredītu izkārtojumu atbilstoši to LTV, DTI un DSTI attiecībām un termiņiem, konkrētās attiecības aprēķinot saskaņā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikuma ESRK/2016/14 (10) IV pielikumu, kā arī par veikto darbību funkcionēšanu, ņemot vērā šī ieteikuma mērķus;

                              c)

                              detalizēts pamatojums tam, kāpēc darbības netika veiktas, vai tam, kāpēc tās atšķīrās no šī ieteikuma, tai skaitā arī attiecībā uz kavējumiem.

            3.   Pārskatu sniegšanas termiņi

      Šī ieteikuma adresātiem tiek lūgts ESRK un Padomei sniegt pārskatu par darbībām, ko tie veikuši, reaģējot uz šo ieteikumu, vai pienācīgi pamatot darbību neveikšanu, ievērojot šādus termiņus.

                  a)

                     A ieteikums

                              i)

                              Līdz 2020. gada 31. oktobrim A ieteikuma adresātam jāsniedz ESRK un ECB Padomei starpposma pārskats par A ieteikuma īstenošanu, iekļaujot vismaz paziņojumu, kurā paskaidrots, vai ir plānots ieviest A ieteikumu un kura struktūra vai struktūras būs atbildīgas par lēmumu aktivizēt un īstenot minētajā ieteikumā izklāstītos ar aizņēmēju saistītos pasākumus. ESRK var informēt A ieteikuma adresātu par savu viedokli par starpziņojumu.

                              ii)

                              Līdz 2014. gada 30. jūnijam A ieteikuma adresātam jāsniedz ESRK un ECB Padomei galīgais pārskats par A ieteikuma īstenošanu.

                  b)

                     B ieteikums

                  Līdz 2020. gada 31. oktobrim un pēc tam katru gadu līdz 2022. gada 31. oktobrim ieteikuma B adresātiem jāsniedz ESRK un ECB Padomei pārskats par visām darbībām, kas veiktas attiecībā uz ar aizņēmēju saistītu ienākumu pasākumu vai jebkādu citu pieejamu pasākumu īstenošanu, lai novērstu trūkumus, kas saistīti ar mājsaimniecību parādu slogu un kreditēšanas standartiem jauniem hipotekārajiem kredītiem Somijā. Ja par darbībām konstatēto ievainojamību novēršanai atbild vairākas iestādes, būtu jāiesniedz viens kopīgs pārskats.

            4.   Uzraudzība un novērtējums

                  1.

                  ESRK Sekretariāts:

                              a)

                              palīdz adresātiem, t.sk., nodrošinot koordinētu pārskatu sniegšanu un nodrošinot attiecīgus paraugus, un vajadzības gadījumā precizējot pārskatu sniegšanas kārtību un grafiku;

                              b)

                              pārbauda, vai adresāti izpilda ieteikumus, t.sk., pēc to lūguma sniedzot palīdzību adresātiem, un sniedz pārskatu par izpildi ESRK Valdei. Trīs novērtējumus uzsāk šādi:

                                          i)

                                          līdz 2020. gada 31. decembrim attiecībā uz B ieteikuma īstenošanu;

                                          ii)

                                          līdz 2021. gada 31. decembrim attiecībā uz A un B ieteikuma īstenošanu; un

                                          iii)

                                          līdz 2022. gada 31. decembrim attiecībā uz B ieteikuma īstenošanu.

                  2.

                  ESRK Valde izvērtēs darbības un pamatojumus, par kuriem ziņojuši adresāti, un vajadzības gadījumā var lemt par to, ka šis ieteikums nav ievērots un adresāti nav pienācīgi pamatojuši savu bezdarbību.

         Frankfurtē pie Mainas, 2019. gada 27. jūnijā

               ESRK Valdes vārdā

               ESRK Sekretariāta vadītājs

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2013/1 (2013. gada 4. aprīlis) par makrouzraudzības politikas vidēja termiņa mērķiem un instrumentiem (OV C 170, 15.6.2013., 1. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).

         (5)  Sk. Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector, ESRB, November 2016, pieejams ESRK interneta vietnē www.esrb.europa.eu.

         (6)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Brīdinājums ESRK/2016/08 (2016. gada 22. septembris) par vidēja termiņa ievainojamībām Somijas mājokļu nekustamā īpašumu sektorā (OV C 31, 31.1.2017., 49. lpp.).

         (7)  Sk. Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries, ESRB, 2019, pieejams ESRK interneta vietnē www.esrb.europa.eu.

         (8)  Somu valodā: asunto-osakeyhtiö.

         (9)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2011/13 (2011. gada 22. decembris) par nacionālo iestāžu pilnvarām makrouzraudzības jomā (OV C 41, 14.2.2012., 1. lpp.).

         (10)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2016/14 (2016. gada 31. oktobris) par nekustamā īpašuma datu nepilnību novēršanu (OV C 31, 31.1.2017., 1. lpp.).

         I PIELIKUMS

            IETEIKUMIEM PIEMĒROJAMO ATBILSTĪBAS KRITĒRIJU APRAKSTS

            A ieteikums. Ar aizņēmēju saistīto pasākumu tiesiskais regulējums

         A ieteikumam piemēro šādus atbilstības kritērijus.

                     1.

                     Somijas tiesiskajam regulējumam, kas attiecas uz ar aizņēmēju saistītiem pasākumiem, būtu jānodrošina, ka:

                                 a)

                                 ierobežojumus, kas attiecas uz parāda/ienākumu attiecības (DTI) rādītāju un parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības (DSTI) rādītāju, kā arī termiņa ierobežojumus, piemēro kredītiem, kas piešķirti visu veidu aizņēmējiem un ko izsnieguši visi aizdevēju veidi, lai izvairītos no ierobežojumu apiešanas, izmantojot kredītus mājokļu uzņēmumiem vai citas metodes;

                                 b)

                                 aprēķinot kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītāju, par nodrošinājumu var uzskatīt tikai nekustamo īpašumu;

                                 c)

                                 Somijas nacionālās iestādes, kurām ir uzticēta ar aizņēmēju saistītu pasākumu aktivizēšana, var efektīvi un preventīvi aktivizēt juridiski saistošus ar aizņēmēju saistītus pasākumus, un tām tiek nodrošināts nepieciešamais elastīgums, lai izstrādātu minētos pasākumus, pamatojoties uz konstatētajām nepilnībām.

                     2.

                     Somijas ar aizņēmēju saistīto pasākumu tiesiskā regulējuma grozījumiem vajadzētu būt spēkā ne vēlāk kā 2021. gada 1. jūlijā.

            B ieteikums. Ar aizņēmēju saistītu ienākumu pasākumu aktivizēšana

         B ieteikumam piemēro šādu atbilstības kritēriju:

                     1.

                     Lai novērstu to, ka jaunus hipotekāros kredītus saņem ievērojama vai arvien lielāka tādu aizņēmēju daļa, kuri iespējams nespēj apkalpot savu parādu vai saglabāt patēriņu, iestājoties nelabvēlīgiem ekonomikas vai finanšu apstākļiem vai nelabvēlīgai notikumu attīstībai mājokļu nekustamo īpašumu tirgū, Somijas nacionālajām iestādēm būtu jāizmanto viens vai vairāki ar aizņēmēju saistīti ienākumu pasākumi (piemēram, LTV rādītāja ierobežojumi kopā ar DTI rādītāja vai DSTI rādītāja ierobežojumiem un termiņu ierobežojumi), lai nodrošinātu īstenoto pasākumu efektivitāti un samazinātu to iespējamo apiešanu vai neparedzētas sekas, kas varētu mazināt to efektivitāti un, iespējams, radīt riskus citās jomās.

                     2.

                     Pirms ar aizņēmēju saistītu ienākumu pasākumu aktivizēšanas būtu jānovērtē Somijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, lai noteiktu šādiem pasākumiem atbilstošo kalibrēšanu un pakāpenisku ieviešanu.

                     3.

                     Pēc tam, kad aktivizēti ar aizņēmēju saistīti ienākumu pasākumi, var būt nepieciešams pastiprināt tos vai aktivizēt papildu makroprudenciālās uzraudzības pasākumus Somijā konstatēto ievainojamību novēršanai; tas būs atkarīgs no tā, kādi ar aizņēmēju saistīti ienākumu pasākumi ir izvēlēti un aktivizēti, no šo aktivizēto pasākumu sākotnējās kalibrēšanas un no ievainojamību novērtējuma.

                     4.

                     Aktivizējot vai kalibrējot ar aizņēmējiem saistītus ienākumu pasākumus Somijas nacionālajām iestādēm, kurām uzticēts aktivizēt vai kalibrēt ar aizņēmējiem saistītus ienākumu pasākumus, būtu jāņem vērā visi kredīti, kurus mājsaimniecības jāapkalpo no saviem ienākumiem, neatkarīgi no kredītu veida (t. i., kredītus mājokļu uzņēmumiem uzskatot par mājsaimniecību parādiem).