				|

		52013DC0365

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Lietuvas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas konverģences programmu 2012.-2016. gadam /* COM/2013/0365 final */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Lietuvas 2013. gada valsts reformu
programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas konverģences programmu 2012.‑2016. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumus[2],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[3],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – "Eiropa
2020" –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas
koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem,
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu
par dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnēm[4],
kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Valstu vai to valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
rīcībpolitiku. Viņi pieņēma lēmumu par
dalībvalstu līmenī veicamo rīcību, jo īpaši
paužot ciešu apņēmību sasniegt stratēģijas „Eiropa
2020” mērķus un īstenot konkrētām valstīm
adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada
6. jūlijā pieņēma ieteikumu par Lietuvas
2012. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par Lietuvas
atjaunināto konverģences programmu 2011.-2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada
28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu[5], tādējādi
uzsākot 2013. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas
pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011,
2012. gada 28. novembrī pieņēma arī
brīdinājuma mehānisma ziņojumu[6], kurā tā
neidentificēja Lietuvu kā vienu no dalībvalstīm, par
kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada
14. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu
finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību
izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu un uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, sekmēt
izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un
krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)       Lietuva 2013. gada
9. aprīlī iesniedza savu atjaunināto 2013. gada valsts
reformu programmu un 2013. gada 26. aprīlī – savu
konverģences programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz
2016. gadam. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai
ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(8)       Pamatojoties uz
2013. gada stabilitātes programmas izvērtējumu
atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka
programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais
scenārijs ir ticams un lielā mērā atbilst Komisijas
pavasara prognozēs sniegtajam vērtējumam. Pateicoties
vērienīgai fiskālajai konsolidācijai, kas veikta kopš
2009. gada, vispārējās valdības deficīts
2012. gadā ir samazināts līdz 3,2 % no IKP, kas
uzskatāms par pietiekamu apmēru, lai atceltu lēmumu par
pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu,
ņemot vērā pensiju sistēmas reformas izmaksas.
Deficīta samazinājums zināmā mērā ir
balstīts arī uz spēcīgu ekonomikas izaugsmi un izdevumu
pagaidu iesaldēšanu. Programmā vidējā termiņa
mērķis ir grozīts no +0,5 % uz ‑1,0 %, kas
joprojām atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķiem.
Programmā izklāstītās budžeta stratēģijas
mērķis ir vidējā termiņa mērķi izpildīt
līdz 2016. gadam. Pamatojoties uz (pārrēķinātu)
strukturālo budžeta bilanci, virzībā uz vidējā
termiņa mērķi ikgadējais progress strukturālā
izteiksmē ir lielāks nekā 0,5 % no IKP. Programmas
aptvertajā laikposmā izdevumu kritērijs ir izpildīts. Sākumposmā
paredzēta mazliet lielāka korekcija, kas galvenokārt
balstās uz izdevumu ierobežošanu, un to tikai daļēji atbalsta
konkrēti pasākumi, tostarp vienreizēji, kas ne vienmēr ir
precizēti. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka
strukturālās korekcijas 2013. gadā būs 0,3 % no
IKP, bet 2014. gadā 0,0 % no IKP, līdz ar to neizpildot
vajadzīgo rādītāju 0,5 % apmērā no IKP, un
tas rada bažas par programmā izvēlēto korekciju virzību.
Vēl ir jāprecizē turpmāki konsolidācijas
pasākumi, un būtu jāapsver strukturālas reformas, tostarp
pāreja uz pasākumiem, kuru pamatā ir ieņēmumi.
Vispārējās valdības parāds paliek zemāks
nekā 60 % no IKP, 2012. gadā sasniedzot 40,7 %, un paredzams,
ka programmas aptvertajā laikposmā tas nedaudz samazināsies.
Konverģences programmā paredzēts, ka parāds
2013. gadā samazināsies līdz 39,7 % un līdz
2016. gadam kritīsies līdz 34,5 %, bet saskaņā ar
Komisijas prognozēm tas 2013. gadā samazināsies līdz
40,1 % un 2014. gadā līdz 39,4 %. Atšķirības
galvenokārt izskaidrojamas ar to, ka konverģences programmā
izmantots zemāks pieņēmums par deficīta apmēru.
(9)       Lai gan gadu gaitā
Lietuvas situācija attiecībā uz budžeta deficītu ir
uzlabojusies, tai joprojām nav pietiekamas fiskālās telpas, lai
reaģētu uz nelabvēlīgiem satricinājumiem. Tomēr
pastāv iespējas noteikt mazāk kropļojošus nodokļus un
veikt turpmākus uzlabojumus attiecībā uz nodokļu
saistību izpildi. Lietuvā joprojām ir viszemākā
nodokļu un IKP attiecība ES, un konsolidācija galvenokārt
tikusi koncentrēta uz izdevumiem. Pastāv iespēja rast
nodokļu ieņēmumu papildu avotus, kas vismazāk kaitētu
izaugsmei, piemēram, tādus kā vides nodokļi un
regulāri nodokļi par nekustamo īpašumu. Lai gan Lietuva ir
veikusi pasākumus, lai palielinātu regulāro īpašuma
nodokļu ieņēmumus, izskatās, ka pastāv iespējas
veikt turpmākus centienus. Lietuvas ieņēmumi no vides
nodokļiem krītas un 2011. gadā bija otrie zemākie ES,
kas izskaidrojams arī ar to, ka Lietuvas ieņēmumi no transporta
nodokļiem ir viszemākie ES. Tas nesekmē Lietuvas ekonomikas
augstās energointensitātes krišanos. Vienlaikus fiskālās
konsolidācijas centienos būtu jāpiešķir prioritāte
izdevumiem, kas sekmē izaugsmi, piemēram, izdevumiem
pētniecībai un izglītībai. Ir aizkavējusies
tiesiskā regulējuma īstenošana, ar ko tiek stiprināta
fiskālā sistēma. Lietuvas fiskālā sistēma nav
spējusi novērst ciklisku fiskālo politiku straujas izaugsmes
gados, un tās noteikumi nav pietiekami saistoši. Ir nepieciešams uzlabot
budžeta procedūras uzraudzību, pārskatatbildību un izpildi
un stiprināt vidēja termiņa sistēmas saistošo raksturu.
(10)     Demogrāfiskā
attīstība rada problēmas attiecībā uz Lietuvas
fiskālo ilgtspēju ilgtermiņā. Tāpēc arvien ir
svarīgi īstenot visaptverošu pensiju reformu, lai nodrošinātu
gan pensiju ilgtspēju, gan atbilstīgumu. Pensiju atbilstīgums ir
problemātisks jautājums, jo vecāka gadagājuma
iedzīvotājus ļoti apdraud nabadzība un sociālā
atstumtība. Pensiju uzkrājumu sistēmas 2012. gada reforma
sekmē otrā līmeņa pensiju papildināšanu ar
finansiāliem stimuliem no valsts budžeta. Šīs reformas ietvaros
turklāt ir paredzēta iespēja pārejas periodā
atteikties no privātiem pensiju uzkrājumiem un pāriet
atpakaļ uz valsts sociālās apdrošināšanas fondu, kā
arī iecerēts pakāpeniski palielināt pensionēšanās
vecumu. Reforma stāsies spēkā 2014. gada
1. janvārī. Šie ir svarīgi, taču nesaistīti
soļi pareizajā virzienā, un ir nepieciešamas
būtiskākas izmaiņas, jo īpaši pirmā pensiju
līmeņa ietvaros. Turklāt būtu jāveic pasākumi,
lai veicinātu vecāka gadagājuma strādājošo
nodarbināmību un vecāka gadagājuma iedzīvotājiem
piemērotu darba vidi.
(11)     Svarīgs uzdevums
joprojām ir risināt bezdarbu un darbaspēka dalības zemo
rādītāju. No augsta bezdarba līmeņa īpaši cieš
gados jauni un nekvalificēti iedzīvotāji. Krīzes laikā
īpaši acīmredzama kļuva prasmju neatbilstība, un šīs
problēmas apmērs turpina augt, liekot domāt par
strukturāliem trūkumiem izglītības jomā un darba
tirgus politikā. No tā izrietošo kvalificēta darbaspēka
trūkumu saasina augstie emigrācijas rādītāji.
Līdz ar to ir nepieciešami papildu pasākumi, lai uzlabotu darba
tirgus elastību un palielinātu darbaspēka dalības rādītāju
darba tirgū, īpaši attiecībā uz jauniešiem,
nekvalificētu un vecāka gadagājuma darbaspēku. Aktīvu
darba tirgus pasākumu kopējais tvērums un katram atsevišķam
pasākumam paredzētais finansējums joprojām nav pietiekami,
un pasākumi tiek slikti mērķorientēti uz
mazkvalificēto darbaspēku un ilgstošiem bezdarbniekiem. Ar
sociālo partneru līdzdalību visaptveroši pārskatot darba
tiesisko regulējumu, varētu konstatēt nevajadzīgus
ierobežojumus un administratīvus šķēršļus, kas attiecas uz
elastīgām līgumiskām attiecībām, atlaišanas
kārtību un elastīgiem darba laika režīmiem. Lai
nodrošinātu labāku pāreju no izglītības uz darba
tirgu, varētu palielināt mācekļu vietu un prakses vietu
pievilcību.
(12)     Nabadzības un
sociālās atstumtības rādītāji joprojām ir
satraucoši augsti. Īpašas bažas rada bērnu nabadzības
rādītāju paaugstināšanās. 2012. gadā tika
sākti naudā sniegtās sociālās palīdzības
reformas pasākumi, kuru uzdevums ir uzlabot darba stimulus (no
nodarbinātības atkarīgi pabalsti ilgtermiņa bezdarbniekiem,
sociālo pabalstu pakāpeniska samazināšana neaktīviem
darbspējīga vecuma iedzīvotājiem) un samazināt
nabadzību Piecās pašvaldībās īstenotā
izmēģinājuma projektā tika gūti iespaidīgi
rezultāti izdevumu samazināšanas un saņēmēju
labākas mērķorientēšanas ziņā. Nu ir
jāievieš pārraudzības sistēma, lai izvērtētu
šī projekta efektivitāti un tā ietekmi uz nabadzības un
sociālās atstumtības mazināšanu. Reforma būtu
jāsaista arī ar aktivizācijas pasākumiem, kas palielina
dalību, jo īpaši attiecībā uz ilgtermiņa sociālo pabalstu
saņēmējiem. Starp nabadzības mazināšanai veiktajiem
pasākumiem minama sociālo pabalstu seguma paplašināšana un jauna
metode pabalstu apmēra aprēķināšanai. Turklāt no
2013. gada 1. janvāra minimālā alga tika
palielināta par 18 %, un tas varētu palīdzēt
mazināt „ekonomiskās pasivitātes slazdu" un
nodarbinātu personu nabadzību. Ņemot vērā
problēmas apmērus, šie pasākumi tomēr šķiet
nepietiekami, un trūkst visaptverošas stratēģijas vai
rīcības plāna nabadzības izskaušanai.
(13)     Valdība kopš
2010. gada veic valsts uzņēmumu vērienīgu reformu.
Šī reforma ir būtiska un ticama, un tās ietvaros ir
paredzēti gan tiesību aktu grozījumi, gan organizatoriskas
izmaiņas. Reformas regulatīvie aspekti jau ir īstenoti, un ir
panākts, ka tiek plaši ievērotas prasības sniegt ziņojumus.
Nu svarīgs uzdevums ir novērst interešu konfliktu attiecībā
uz regulatīvajām un neregulatīvajām funkcijām un
nodalīt valsts uzņēmumu komerciālās darbības no nekomerciālajām.
Kad šī reforma būs pilnībā īstenota, tā
palīdzēs sekmēt konkurētspēju un izaugsmi.
Tāpēc būs svarīgi uzraudzīt tās izpildi.
(14)     Joprojām nepietiekami izstrādāti ir elektrotīklu un
gāzes tīklu savienojumi ar kaimiņiem. Tā
rezultātā konkurence enerģētikas nozarē ir ļoti
ierobežota, un enerģijas cenas ir augstas. Turklāt joprojām
pastāv problēmas ar energoefektivitāti. Progress ēku
atjaunošanā ir gauss, tostarp attiecībā uz ieguldījumiem no
JESSICA līdzdalības fonda, un nav atrisinātas
būtiskas problēmas privāto mājokļu atjaunošanas
jomā.
(15)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi visaptverošu Lietuvas ekonomikas politikas
analīzi. Tā ir izvērtējusi konverģences programmu un
valsts reformu programmu. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai
to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
sociālekonomiskās politikas izveidei Lietuvā, bet arī to
atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā
vajadzību nostiprināt Eiropas Savienības vispārējo
ekonomikas pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valsts
lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas
ieteikumi Eiropas pusgada kontekstā ir sniegti turpmāk
izklāstītajā 1. līdz 6. ieteikumā.
(16)     Ņemot vērā šo
izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Lietuvas konverģences
programmu, un tās atzinums[7]
ir atspoguļots jo īpaši turpmāk izklāstītajā
1. ieteikumā,
AR ŠO IESAKA Lietuvai laikposmā no
2013. gada līdz 2014. gadam rīkoties šādi.
1.           Nodrošināt izaugsmei
labvēlīgu fiskālo konsolidāciju un īstenot
plānoto budžeta stratēģiju, veicot strukturālās
korekcijas, kas Lietuvai ļaus sasniegt vidējā termiņa
mērķi. Piešķirt prioritāti izaugsmi sekmējošiem
izdevumiem. Stiprināt fiskālo sistēmu, jo īpaši
vidējā termiņa budžeta struktūrā ieviešot
izpildāmas un saistošas izdevumu maksimālās robežas.
Pārskatīt nodokļu sistēmu un apsvērt to nodokļu
palielināšanu, kas vismazāk kaitē izaugsmei, kā,
piemēram, regulārie īpašuma nodokļi un vides nodokļi,
tostarp ieviešot nodokli automobiļiem, vienlaikus turpinot uzlabot
nodokļu saistību izpildi.
2.           Pieņemt un īstenot
tiesību aktus par visaptverošu pensiju sistēmas reformu. Likumā
noteikto pensionēšanās vecumu pielāgot paredzamajam mūža
ilgumam, ierobežot priekšlaicīgas pensionēšanās iespējas,
izstrādāt skaidrus noteikumus pensiju indeksācijai un
veicināt papildu ietaupījumu shēmu izmantošanu, vienlaikus
nodrošinot noritošo reformu īstenošanu. Līdz ar pensiju reformu veikt
pasākumus vecāka gadagājuma darbaspēka
nodarbināmības veicināšanai.
3.           Novērst
mazkvalificēta darbaspēka un ilgstošu bezdarbnieku augsto bezdarba
līmeni, novirzot līdzekļus aktīvai darba tirgus politikai
un vienlaikus paplašinot tās tvērumu un uzlabojot tās efektivitāti.
Celt jauniešu nodarbināmību, piemēram, izmantojot garantiju
jauniešiem, uzlabot mācekļu programmu īstenošanu un
efektivitāti un risināt prasmju ilgstošo neatbilstību.
Apspriežoties ar sociālajiem partneriem, pārskatīt darba
tiesību aktu atbilstīgumu attiecībā uz elastīgām
līgumiskām attiecībām, atlaišanas noteikumiem un
elastīgiem darba laika režīmiem.
4.           Īstenot konkrētus,
mērķorientētus pasākumus nabadzības un
sociālās atstumtības mazināšanai. Stiprināt saiknes
starp naudā sniegtas sociālās palīdzības reformu un
aktivizācijas pasākumiem.
5.           Pabeigt valsts
uzņēmumu reformas īstenošanu, jo īpaši nodrošinot
īpašumtiesību un regulatīvo funkciju nodalīšanu, un
rūpīgi uzraudzīt reformas ietvaros izvirzīto prasību
izpildi.
6.           Izvērst pasākumus,
lai uzlabotu ēku energoefektivitāti, tostarp novēršot
šķēršļus un ātri ieviešot līdzdalības fondu.
Veicināt konkurenci enerģētikas tīklu jomā, uzlabojot
gan elektroenerģijas, gan gāzes tīklu starpsavienojamību ar
citām dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997.,
1. lpp.
[2]               COM(2013) 365 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
[4]               Padomes 2013. gada
22. aprīļa Lēmums 2013/208/ES.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Saskaņā ar Regulas
(EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums ( 2012. gada 10. jūlijs ) par Zviedrijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas konverģences programmu 2012.–2015. gadam

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/85

         PADOMES IETEIKUMS
   (2012. gada 10. jūlijs)
   par Zviedrijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas konverģences programmu 2012.–2015. gadam
   2012/C 219/25
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Zviedrijas 2011. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par Zviedrijas atjaunināto konverģences programmu 2011.–2014. gadam.

               (4)

               Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, Komisija 2012. gada 14. februārī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā noteica Zviedriju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)

               Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma secinājumus, kuros aicināja Sociālās aizsardzības komiteju sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju un citām komitejām izklāstīt savus uzskatus par darbībām, kas ieteiktas stratēģijas “Eiropa 2020” politikas ciklā. Šie uzskati ir Nodarbinātības komitejas atzinuma daļa.

               (6)

               Eiropas Parlaments ir bijis pienācīgi iesaistīts Eiropas pusgada norisēs saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, un 2012. gada 15. februārī tas pieņēma rezolūciju par nodarbinātību un sociālajiem aspektiem 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā un rezolūciju par ieguldījumu 2012. gada Gada izaugsmes pētījumā.

               (7)

               Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja finanšu stabilitātes nodrošināšanas, fiskālās konsolidācijas un izaugsmes veicināšanas darbību prioritātes. Tā uzsvēra nepieciešamību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, ekonomikā atjaunot normālus aizdevumu izsniegšanas nosacījumus, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba un krīzes sociālo seku problēmas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (8)

               Zviedrija 2012. gada 20. aprīlī iesniedza savu konverģences programmu, kas attiecas uz 2012.–2015. gadu un 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. Veicot padziļinātu pārskatīšanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, Komisija ir arī izvērtējusi, vai Zviedriju ietekmē makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Komisija minētajā padziļinātajā pārskatā secināja, ka Zviedriju ir skārusi nelīdzsvarotība, tomēr tā nav pārmērīga.

               (9)

               Pamatojoties uz konverģences programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktam, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams 2012. gadam un optimistisks 2013.–2015. gadam, kad sagaidāms vidējais IKP pieaugums 3,5 % apmērā. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozi IKP pieaugums 2013. gadā būs 2,1 %. Konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt ilgtspējību ilgtermiņā, šajā nolūkā ievērojot Zviedrijas fiskālās sistēmas noteikumus, tostarp mērķi, ka cikla laikā vispārējās valdības neto aizdevumiem ir jābūt ar 1 % pārpalikumu no IKP. Šī stratēģija vērsta arī uz to, lai izpildītu Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības, jo īpaši, lai nepārkāptu atsauces vērtību 3 % no IKP. Konverģences programmā vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) ir mainīts no vispārējās valdības pārpalikuma 1,0 % apmērā no IKP uz deficītu 1,0 % apmērā no IKP. Jaunajā VTM atbilstīgi ņemtas vērā Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Saistībā ar minēto izmaiņu, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci, ir ticams, ka VTM tiks izpildīts programmas darbības laikā, pat ņemot vērā iespējamus apjomīgus diskrecionāros pasākumus 2013. vai 2014. gadā. Budžeta prognozes, sākot ar 2013. gadu, ir pakļautas zināmiem negatīviem riskiem, kas saistīti ar optimistiskajiem makroekonomikas pieņēmumiem. Plānotais valsts izdevumu pieauguma temps, ņemot vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, atbilstu Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam. Parāda attiecība ir zemāka par 60 % no IKP, un saskaņā ar konverģences programmu ir paredzams, ka programmas darbības laikā tā turpinās samazināties.

               (10)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu Komisijas izstrādātajā padziļinātajā pārskatā tika apstiprināts, ka Zviedrijā ir diezgan augsts mājsaimniecību parāda līmenis. Lai gan 2011. gadā situācija mājokļu un hipotekāro kredītu tirgū stabilizējās, saglabājas vairāki strukturāli traucējumi, kas ilgtermiņā apdraud šo tirgu stabilitāti. Ir veikti attiecīgi pasākumi, lai stiprinātu finanšu sektora izturību. Tomēr patlaban tiek īstenoti vairāki politikas virzieni, kas var veicināt svārstīgumu Zviedrijas mājokļu tirgū un hipotekāro kredītu parāda uzkrāšanos, kam bijusi pievērsta mazāka uzmanība: izdevīgi nodokļu atskaitījumi procentu maksājumiem un zemi īpašuma nodokļi, maza amortizācija un stingri īres noteikumi. Piedāvājuma pusē – vietējās plānošanas monopols, ilgstoši zonējuma procesi un konkurences trūkums kavē mājokļu piedāvājuma elastīgumu.

               (11)

               Neraugoties uz vispārēju uzlabojumu darba tirgū 2011. gadā, saglabājas augsts, jo īpaši imigrantu izcelsmes, jauniešu un neaizsargātu iedzīvotāju grupu, bezdarba līmenis. Lai novērstu šo situāciju, Zviedrija patlaban īsteno vairākus aktīva darba tirgus politikas pasākumus un izglītības reformas. Vairums no šiem pasākumiem šķiet atbilstīgi un efektīvi, lai gan vēl ir pārāk agri izvērtēt to ietekmi. Tomēr galvenā uz jauniešu nodarbinātību vērstā pasākuma, proti, PVN likmes samazināšana restorāniem un sabiedriskās ēdināšanas pakalpojumiem, lietderīgums un efektivitāte ir neskaidra, un tie ir jāizvērtē. Turklāt pasākumu vērienīgumu varētu palielināt, ja problēmas tiktu risinātas aptverošākā veidā, proti, pievēršoties arī salīdzinoši augstajam atalgojumam algu skalas zemākajā daļā un nodarbinātības aizsardzības atšķirībām starp pastāvīgiem un pagaidu darba ņēmējiem.

               (12)

               Zviedrija ir otrajā vietā ES pēc pētniecības un izstrādes izdevumu īpatsvara IKP, un saskaņā ar Pētniecības un inovācijas savienības rezultātu pārskatu to uzskata par līderi inovācijas jomā. Tomēr attiecībā uz inovatīvu ražojumu komercializāciju Zviedrijas rādītāji ir sliktāki nekā vidēji ES, un ir novērojama negatīva tendence. Turklāt šķiet, ka Zviedrija atpaliek strauji augošu inovatīvu uzņēmumu veidošanas jomā. Pie tam Zviedrijas vispārējās spēcīgās pozīcijas pētniecības un izstrādes jomā apdraud lielā atkarība no dažiem lieliem daudznacionāliem uzņēmumiem, kas aizvien vairāk pārceļ savas pētniecības un izstrādes darbības ārpus Zviedrijas. Šīs problēmas būtu jārisina jaunajā pētniecības un inovācijas tiesību aktā, ko paredzēts pieņemt 2012. gada rudenī.

               (13)

               Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija veica visaptverošu analīzi par Zviedrijas ekonomikas politiku. Komisija izvērtēja konverģences programmu un valsts reformu programmu un sniedza padziļinātu pārskatu. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Zviedrijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomisko pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti turpmāk 1. līdz 4. ieteikumā.

               (14)

               Ņemot vērā minēto izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (5) ir īpaši atspoguļots turpmāk 1. ieteikumā.

               (15)

               Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Padomes ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir jo īpaši atspoguļoti turpmāk 2. ieteikumā,

         AR ŠO IESAKA Zviedrijai laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Saglabāt stabilu fiskālo stāvokli 2012. gadā un turpmāk, šajā nolūkā, kā paredzēts, īstenojot budžeta stratēģiju un nodrošinot nepārtrauktu VTM sasniegšanu.

               2.

               Veikt papildu preventīvus pasākumus, lai vidējā termiņā stiprinātu mājokļu un hipotekāro kredītu tirgus stabilitāti, tostarp veicinot saprātīgu kreditēšanu, samazinot parāda kropļojošo ietekmi mājokļu investīciju finansēšanā un novēršot ierobežojumus mājokļu piedāvājuma un īres noteikumu jomā.

               3.

               Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu jauniešu un neaizsargātu iedzīvotāju grupu dalību darba tirgū, piemēram, uzlabojot aktīva darba tirgus pasākumu iedarbīgumu, sekmējot pāreju no skolas uz darba dzīvi, sekmējot politiku, lai palielinātu pieprasījumu neaizsargātām iedzīvotāju grupām un uzlabotu darba tirgus funkcionēšanu. Pārskatīt to, cik efektīvas ir pašlaik pazeminātās restorānu un ēdināšanas uzņēmumu pakalpojumu PVN likmes, lai atbalstītu darba vietu radīšanu.

               4.

               Paredzētajā tiesību aktā par pētniecību un inovāciju veikt turpmākus pasākumus, lai turpinātu uzlabot izcilību pētniecībā un pievērstos inovatīvu ražojumu komercializācijai un jaunu tehnoloģiju izstrādei.

      Briselē, 2012. gada 10. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. SHIARLY

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Saglabātas 2012. gadam ar Padomes Lēmumu 2012/238/ES (2012. gada 26. aprīlis) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 119, 4.5.2012., 47. lpp.).

      (4)  OV C 217, 23.7.2011., 9. lpp.

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


				|

		52013DC0383

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valdības deficīta situācijas novēršanu Spānijā /* COM/2013/0383 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valdības
deficīta situācijas novēršanu Spānijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstis izvairās no pārmērīga valdības
deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā
stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un
spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir
labvēlīga jaunu darba vietu radīšanai.
(3)       Atbilstīgi Eiropas
Kopienas dibināšanas līguma (EK līguma) 104. panta 6. punktam
Padome 2009. gada 27. aprīlī nolēma, ka
Spānijā ir pārmērīgs deficīts, un sagatavoja
ieteikumu, lai vēlākais līdz 2012. gadam novērstu
pārmērīgu deficītu atbilstīgi EK līguma 104. panta
7. punktam un 3. pantam Padomes 1997. gada 7. jūlija
Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un
precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūras īstenošanu[1].
(4)       Padome 2009. gada 2. decembrī
saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu
nolēma, ka valsts rīcība bijusi efektīva un ka pēc
minētā ieteikuma pieņemšanas ekonomikā norisinājušies
negaidīti nelabvēlīgi notikumi, kas lielā mērā
negatīvi ietekmējuši valdības finanses[2]. Jo īpaši krasa izaugsmes
perspektīvu pasliktināšanās pasaules ekonomikas un finanšu
krīzes rezultātā ļoti negatīvi ietekmēja budžetu.
Rezultātā Padome atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam
nolēma pieņemt pārskatītu ieteikumu, lai ticamā un
ilgtspējīgā veidā īstenojot pasākumus
vidējā termiņā, vēlākais līdz 2013. gadam
novērstu pārmērīgo deficītu.
(5)       Komisija 2010. gada 15. jūnijā
secināja, ka Spānija ir veikusi efektīvu pasākumus,
ievērojot Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumu
samazināt valdības deficītu zem atsauces vērtības 3 %
no IKP, un uzskatīja, ka tādējādi papildu pasākumi
pārmērīga deficīta novēršanas procedūrā nav
vajadzīgi.
(6)       Padome 2012. gada 10. jūlijā
atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktam
nolēma, ka valsts rīcība bijusi efektīva un ka pēc 2009. gada
pārskatītā ieteikuma pieņemšanas norisinājušies
negaidīti nelabvēlīgi ekonomikas notikumi, kas lielā
mērā negatīvi ietekmējuši valdības finanses. Jo
īpaši krasa izaugsmes perspektīvu pasliktināšanās un
pāreja uz izaugsmes struktūru ar mazāku nodokļu komponentu
ļoti negatīvi ietekmēja budžetu. Rezultātā Padome
pieņēma pārskatītu ieteikumu atbilstīgi LESD 126. panta
7. punktam (“pārskatītais PDP ieteikums”) un ieteica
Spānijai vēlākais līdz 2014. gadam novērst
pārmērīgo deficītu. Pamatojoties uz Komisijas dienestu
atjaunināto 2012. gada pavasara prognozi, lai līdz 2014. gadam
samazinātu valdības nominālo deficītu zem atsauces
vērtības 3 % no IKP, Spānijai tika ieteikts uzlabot
strukturālo bilanci par 2,7 % no IKP 2012. gadā, par 2,5 %
no IKP 2013. gadā un par 1,9 % no IKP 2014. gadā. Tika izvirzīti šādi nominālā
deficīta mērķi: 6,3 % no IKP 2012. gadā, 4,5 %
no IKP 2013. gadā un 2,8 % no IKP 2014. gadā. Spānijai tika arī ieteikts īstenot
pasākumus, kas pieņemti 2012. budžetā un autonomo apgabalu
pārorientēšanās plānos, un līdz 2012. gada
jūlija beigām pieņemt izsludināto daudzgadu budžeta
plānu 2013.–2014. gadam, tostarp vidēja termiņa budžeta
stratēģiju, kurā tiktu noteikti visaptveroši strukturālie
pasākumi, kas vajadzīgi, lai līdz 2014. gadam novērstu
pārmērīgu budžeta deficītu.
(7)       Pamatojoties uz Komisijas
dienestu 2012. gada rudens prognozi, Komisija 2012. gada 14. novembrī
secināja, ka Spānijas rīcība ir bijusi efektīva un
atbildusi Padomes 2012. gada 10. jūlija pārskatītajam
ieteikumam, un ka papildu pasākumi pārmērīga deficīta
procedūrā nav vajadzīgi.
(8)       Saskaņā ar Regulas
(EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome, pamatojoties uz
Komisijas ieteikumu, var nolemt pieņemt pārskatītu ieteikumu
saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu, ja ir veikta
efektīva rīcība un ja pēc minētā ieteikuma
pieņemšanas notiek negaidīti nelabvēlīgi ekonomiski
notikumi, kuriem ir būtiska negatīva ietekme uz valdības
finansēm. To, vai ir runa par negaidītiem nelabvēlīgiem
ekonomiskiem notikumiem, kas lielā mērā negatīvi
ietekmē budžetu, pārbauda, ņemot vērā ekonomisko
prognozi, kas ir pamatā Padomes ieteikumam.
(9)       Saskaņā ar LESD 126. panta
7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu
Padomes pienākums ir attiecīgajai dalībvalstij sniegt ieteikumus
ar mērķi novērst pārmērīgu budžeta deficītu
noteiktā laikā. Ieteikumā jānosaka termiņš, kurš nav
ilgāks par sešiem mēnešiem un kurā attiecīgajai
dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, koriģējot
pārmērīgu budžeta deficītu. Turklāt Padomei
ieteikumā novērst pārmērīgu deficītu būtu
jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz
prognozi, kas ir ieteikuma pamatā, atbilst strukturālās bilances
minimālajam uzlabojumam gadā, t. i., cikliski
koriģētā bilances robežvērtība, no kuras
atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi, ir vismaz 0,5 %
no IKP.
(10)     Pēc īslaicīgas
atlabšanas 2011. gadā ekonomikā atsākās recesija, un
kopš 2011. gada trešā ceturkšņa tika reģistrēts
negatīvs ceturkšņa faktiskais IKP pieaugums. Gada izteiksmē 2012. gadā
IKP samazinājās par 1,4 %. Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi recesija 2013. gadā
turpināsies, neraugoties uz pozitīvu neto eksporta bilanci, kas joprojām
neatsver iekšzemes pieprasījuma samazināšanos. Paredzams, ka izlaide
stabilizēsies vien 2013. gada beigās. Tādējādi
saskaņā ar prognozi faktiskais IKP 2013. gadā
samazināsies par 1,5 %, un 2014. gadā tas
palielināsies par 0,9 % (saskaņā ar nemainīgas
politikas pieņēmumu). Jaunākā Padomes ieteikuma
sagatavošanas laikā rēķinājās ar faktiskā IKP
samazinājumu par 1,9 % un 0,3 % attiecīgi 2012. un 2013. gadā
un pieaugumu par 1,1 % 2014. gadā. Tas, ka 2012. gadā
izaugsme bija mazāk negatīva, galvenokārt saistīts ar
nedaudz noturīgāku iekšzemes pieprasījumu, kuru, iespējams,
nodrošināja arī līdzekļi, kas piesaistīti, izmantojot
tāda komercparāda atmaksas shēmu, ko līdz 2012. gada 1. janvārim
bija uzkrājuši reģioni un vietējās iestādes (EUR 27,4 mljrd.
jeb 2,6 % no IKP). Attiecībā uz 2013. un 2014. gadu
Komisijas dienesti 2013. gada pavasara prognozē paredzējuši
straujāku faktiskā IKP samazinājumu 2013. gadā un
vājāku atlabšanu 2014. gadā. Tas ietver straujāku
iekšzemes pieprasījuma samazinājumu abos gados un ilgstošāku un
dziļāku nodarbinātības krīzi. Makroekonomiskās
prognozes pasliktināšanās ir daļēji saistīta ar
papildu konsolidēšanas pasākumiem, kas ietverti 2013.–2014. gada
budžeta plānā, un ar 2013. gada budžetu.
(11)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi vispārējās
valdības deficīts 2012. gadā sasniedza 10,6 % no IKP
pretstatā valdības un PDP mērķim 6,3 % no IKP un
rezultātam 2011. gadā — 9,4 % no IKP. Veicot korekciju par
kapitāla pārvedumiem bankām (ko uzskata par
vienreizējām darbībām), atbilstošie deficīta
rādītāji 2012. un 2011. gadā bija attiecīgi 7 %
un 9 % no IKP. Ņemot
vērā ekonomikas lejupslīdi un mazāku nodokļu
komponentu izaugsmes struktūrā, nominālās bilances
samazinājums atbilst primārās bilances uzlabojumam par 2,4 procentu
punktiem (bez kapitāla pārvedumiem bankām). Komisijas dienestu 2013. gada pavasara
prognozē 2012. gadā konstatēts uzlabojums
strukturālajā deficītā par 1,8 procentu punktiem
pretstatā ieteiktajam uzlabojumam par 2,7 procentu punktiem. Ja
ņem vērā potenciālās izlaides nelielo korekciju uz
leju kopš Padomes jaunākā ieteikuma, lēstā
fiskālā konsolidācija paliek nemainīga. Tomēr
lēstās izmaiņas strukturālajā bilancē būtiski
ietekmēja neplānots ieņēmumu samazinājumus par
aptuveni 1 procentu punktu. Kopumā, ņemot vērā
minētās cēloņsakarības, koriģētā
fiskāla konsolidācija palielinātos par 2,9 procentu
punktiem virs PDP ieteikuma robežvērtības. Papildus
rekapitalizācijas pasākumiem novirzes 2012. gada budžetā ir
saistītas ar tādiem faktoriem kā negaidīti mazāki
ieņēmumi (ņemot vērā ietekmi, ko izraisīja
diskrecionārie pasākumi un bāzes efekts) un lielāks
starppatēriņš un sociālie pārvedumi. Izaugsmes
struktūra ar mazāku nodokļu komponentu un situācijas
straujāka pasliktināšanās darba tirgū bija cēloņi
ieņēmumu samazinājumam, sevišķi ieņēmumu
samazinājumam no tiešajiem un netiešajiem nodokļiem, kā arī
lielākiem izdevumiem sociālajā jomā. Spānija 2012. gadā
pieņēma prāvus konsolidācijas pasākumus par aptuveni 4 %
no IKP, tostarp par aptuveni 1,5 % no IKP ieņēmumu pusē un
par 2,5 % no IKP izdevumu pusē. Šie pasākumi daļēji
kompensēja arī strukturālās bilances pasliktināšanos,
ko izraisīja lielāki procentu maksājumi un lielāki
sociālie pārvedumi.
(12)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi 2013. gadā valdības
deficīts samazināsies līdz 6,5 % no IKP pretstatā PDP
mērķim — 4,5 % no IKP. Paredzams, ka primārā bilance
uzlabosies par 4,5 procentu punktiem (0,9 procentu punktiem bez
kapitāla pārvedumiem bankām). Pēc jaunākā Padomes
ieteikuma Spānijas valdība 2012. gada augustā
iepazīstināja ar daudzgadu budžeta plānu 2013.–2014. gadam,
ieskicējot dažus vidēja termiņa konsolidācijas
stratēģijas aspektus. Kopumā aplēsts, ka diskrecionāro
pasākumu ietekme uz budžetu 2013. gadā būs par aptuveni 1 %
no IKP izdevumu pusē un par 1,5 % no IKP ieņēmumu
pusē. Paredzamā novirze no budžeta mērķa par 2 % no
IKP salīdzinājumā PDP mērķi daļēji
skaidrojama ar sliktāku izejas stāvokli. Tomēr galvenais
novirzes iemesls ir nelabvēlīga izaugsmes struktūra kopā ar
negaidīti lielāku privātā patēriņa
samazinājumu un negaidīti sliktākām tendencēm darba
tirgū, salīdzinot ar pārskatītā PDP ieteikuma
prognozi. Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē lēsts,
kas strukturālais deficīts 2013. gadā samazināsies par
1,1 procentu punktu pretstatā ieteiktajam uzlabojumam — 2,5 procentu
punktiem. Ja veic korekciju par izmaiņām lēstajā
potenciālajā izaugsmē un negaidīti lielu ieņēmumu
samazinājumu, lēstā fiskālā konsolidācija
palielinās par 1,4 procentu punktiem, tādējādi
koriģētā fiskāla konsolidācija ir 2,5 % no IKP,
kas ir saskaņā ar pārskatītajā PDP ieteikumā
ieteikto uzlabojumu. Spānijas valdība 2013. gada
stabilitātes programmā paziņoja vispārējās
valdības deficīta mērķi 2013. gadam — 6,3 % no
IKP, ko grasās panākt ar papildu konsolidācijas pasākumiem
par EUR 3 mljrd. (0,3 % no IKP), kuri vēl
jāpieņem un jāīsteno šogad.
(13)     Paredzams, ka nominālais
deficīts 2014. gadā palielināsies līdz 7 % no IKP
pretstatā PDP mērķim — 2,8 % no IKP. Prognozēts, ka
primārais deficīts palielināsies par 0,4 % no IKP. Papildus
bāzes efektam paredzamā novirze galvenokārt atspoguļo to,
ka iepriekšējos gados veikto pagaidu pasākumu termiņš ir
beidzies, un apstākli, ka plānotie konsolidācijas pasākumi 2014. gadam
netika pietiekami precīzi izklāstīti 2012. gada augusta
daudzgadu budžeta plānā, lai tos ietvertu Komisijas dienestu
prognozē. Turklāt paredzams, ka ekonomikas izaugsmes struktūru
vēl arvien raksturos mazāki nodokļu ieņēmumi, ja
sociālās iemaksas un netiešie nodokļi nepalielināsies
pilnībā proporcionāli nominālajam IKP. Saskaņā ar
prognozi procentu maksājumi palielināties, ņemot vērā
lielāku uzkrāto parādu. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada
pavasara prognozi strukturālais deficīts samazināsies par 1,1 procentu
punktu pretstatā ieteiktajam uzlabojumam — 1,9 procentu punktiem. Ja
veic korekciju par izmaiņām lēstajā potenciālajā
izaugsmē un negaidītu ieņēmumu samazinājumu,
strukturālais deficīts palielināsies vēl par 0,2 procentu
punktiem.
(14)     Attiecībā uz
fiskālo pārvaldību ir gūti būtiski panākumi
ziņošanā par budžeta izpildi centrālajai valdībai
pakārtotajos līmeņos. Tomēr Budžeta stabilitātes
likuma noteikumi par agrīnās brīdināšanas un
koriģēšanas mehānismiem noviržu ierobežošanai nav pilnā
mērā efektīvi, un to īstenošanas pārredzamību
varētu uzlabot. Neraugoties uz panākumiem saistībā ar
ziņošanu par budžeta izpildi reģionālajā līmenī,
lai panāktu lielāku fiskālo pārredzamību, ir
vajadzīga visaptveroša, konsekventa un savlaicīga ziņošana (arī
par budžeta plāniem), kas nodrošinātu konsolidētu
informāciju par vispārējo valdību saskaņā ar
EKS 95. Vēl joprojām nav izveidota institucionāli un
finansiāli pilnīgi neatkarīga fiskālo jautājumu
padome.
(15)     Vispārējās
valdības kopējais parāds 2012. gadā
palielinājās līdz aptuveni 84 % no IKP pretstatā 80,9 %
no IKP, kas prognozēti atjauninātajā Komisijas dienestu 2012. gada
pavasara prognozē. Šīs parāda attiecības palielinājums
bija saistīts ar negaidīti lielu deficītu, mazāku
nominālā IKP izaugsmi, banku rekapitalizācijas darbību
izmaksām un nenomaksāto maksājumu izlīdzināšanu
publiskajā pārvaldē. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada
pavasara prognozi parāda attiecība pret IKP palielināsies
arī turpmāk un, pieņemot, ka politika nemainīsies, 2014. gadā
sasniegs 95 %, tādējādi visos gados šis
rādītājs būs lielāks par Līgumā noteikto
atsauces vērtību.
(16)     Komisija 2013. gada 10. aprīlī,
balstoties 2013. gada padziļinātu pārskatu par Spāniju
saskaņā ar makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas
procedūru[3],
secināja, ka Spānijā ir pārmērīga makroekonomikas
nelīdzsvarotība. Uzplaukuma gados iedibinātās
nelīdzsvarotības novēršana, jo īpaši ļoti augsto
privātā sektora parāda un ārējā parāda
līmeņu absorbēšana, negatīvi ietekmē ekonomikas
izaugsmi, finanšu stabilitāti un publiskās finanses.
Pārmērīga budžeta deficīta ilgtspējīgai
novēršanai vidējā termiņā ir nepieciešams
vienlaicīgs progress makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanā,
ko veicina strukturālas reformas izaugsmes sekmēšanai un darba vietu
radīšanai, un tādu strukturālo neelastību mazināšanai,
kas kavē pielāgošanās procesu.
(17)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi Spānija nesasniegs
nominālos budžeta mērķus, kas izvirzīti Padomes 2012. gada
10. jūlija ieteikumā. Tomēr Spānija 2012. un 2013. gadā
ir īstenojusi strukturālus uzlabojumus, kuri, ievērojot
negaidīti nelabvēlīgus ekonomikas notikumus
salīdzinājumā ar laiku, kad tika sagatavots Padomes ieteikums,
ir saskaņā ar pārskatīto PDP ieteikumu. Minētajiem
negaidīti nelabvēlīgiem ekonomikas notikumiem ir bijusi liela
negatīva ietekme uz valdības finansēm. Konkrētāk,
būtiskais ieņēmumu samazinājums, kas saistīts ar
ekonomikas pārorientēšanu uz izaugsmes struktūru ar mazāku
nodokļu komponentu un saistītā negatīvā ietekme uz ieņēmumiem,
izraisīja būtisku budžeta stāvokļa pasliktināšanos.
Turklāt recesija ekonomikā ļoti negatīvi ietekmējusi
nodarbinātību, un ir būtiski pieaudzis bezdarbs. Ņemot vērā
visus minētos faktorus, ka arī nepieciešamību novērst
pārmērīgu makroekonomikas nelīdzsvarotību,
ievērojot šā procesa būtisku negatīvu ietekmi uz
publiskām finansēm, saskaņā ar Stabilitātes un
izaugsmes pakta noteikumiem acīmredzami ir pamatoti piešķirt
termiņa pagarinājumu pārmērīga deficīta
novēršanai Spānijā par diviem gadiem, proti, līdz 2016. gadam.

(18)     Lai nodrošinātu
efektīvus un paliekošus novēršanas pasākumus noteiktajā
termiņā, ņemot vērā lielo neskaidrību par
ekonomikas un budžeta tendencēm, ieteiktais budžeta mērķis
novēršanas perioda pēdējam gadam būtu jāizvirza
tādā līmeni, kas ir daudz zemāks par atsauces
vērtību.
(19)     Nominālā
deficīta starpposma mērķi, kas sekmēs
pārmērīga deficīta novēršanu līdz 2016. gadam,
ir šādi: 6,5 % no IKP 2013. gadam, 5,8 % no IKP 2014. gadam,
4,2 % no IKP 2015. gadam un 2,8 % no IKP 2016. gadam. Šo
mērķu sasniegšanai ir vajadzīgs ikgadējs uzlabojums
primārajā bilancē (bez vienreizējiem pasākumiem)
vidēji par 1,3 % no IKP 2013.–2016. gadā un, pamatojoties
uz Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi, kas attiecas uz laiku
līdz 2016. gadam, uzlabojums budžeta strukturālajā
bilancē par 1,1 % no IKP 2013. gadā, 0,8 % no IKP 2014. gadā,
0,8 % no IKP 2015. gadā un 1,2 % no IKP 2016. gadā.
Pakāpeniskākā pielāgošanās procesā ņem
vērā tagadējo sarežģīto ekonomisko vidi un
pašreizējo Spānijas ekonomikas strukturālo transformāciju,
kas jāstiprina ar vērienīgām strukturālajām
reformām. Paredzams, ka tas sekmēs ārējās un
iekšējās makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanu,
mazinās fiskālās konsolidācijas negatīvo
īstermiņā ietekmi uz ekonomikas izaugsmi, vienlaikus
stabilizējot un apgriežot augšupejošu tendenci vispārējās
valdības parāda jomā.
(20)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi, kas pagarināta līdz 2016. gadam
un balstīta uz nemainīgas politikas pieņēmumu, šajā
posmā papildu pasākumi nav vajadzīgi, lai sasniegto ieteikto
uzlabojumu 2013. gada strukturālajā bilancē (un jauno
deficīta mērķi — 6,5 % no IKP), tomēr budžeta
plāni stingri jāīsteno visos valdības līmeņos.
Lai 2014.–2016. gadā ilgtspējīgi samazinātu
deficītu zem Līguma atsauces vērtības, papildus
pasākumiem, kas jau iekļauti Komisijas dienestu 2013. gada
pavasara prognozē, ir jāveic būtiski strukturālie
fiskālie pasākumi. Šajos pasākumos par aptuveni 2 % no IKP 2014. gadā,
1 % no IKP 2015. gadā un 1,5 % no IKP 2016. gadā
būtu jāņem vērā nepieciešamība kompensēt
negatīvo otrās kārtas ietekmi, potenciālās izlaides
negatīvo izaugsmi, kā arī lielākus procentu maksājumus
un sociālos maksājumus.
(21)     2013. gada
stabilitātes programmā paredzēts pielāgošanās process,
kas kopumā atbilst pārmērīga deficīta novēršanai
līdz 2016. gadam, ar šādiem izvirzītajiem
nominālā deficīta mērķiem: 6,3% no IKP 2013. gadā,
5,5 % 2014. gadā, 4,1 % 2015. gadā un 2,7% 2016. gadā.
2013. gada mērķis ir balstīts uz papildu
konsolidācijas pasākumiem par aptuveni EUR 3 mljrd., kas
paredzēti programmā, kura vēl ir precizējama.
(22)     Budžeta konsolidācijas
pasākumiem būtu jānodrošina paliekoši vispārējās
valdības bilances uzlabojumi, vienlaikus paaugstinot publisko finanšu
kvalitāti un stiprinot ekonomikas izaugsmes potenciālu.
(23)     Spānija saskaras ar
lielas nozīmības ilgtspējas riskiem vidējā
termiņa perspektīvā un vidējas nozīmības riskiem
ilgtermiņa perspektīvā. Atgriešanās pie augstākas
strukturālās primārās bilances (aptuveni -0,5 % no
IKP), proti, vidējās vērtības 1998.–2012. gadā,
palīdzētu ierobežot minētos riskus. Paredzams, ka
priekšlaicīgas pensionēšanās shēmu 2013. gada reforma
ilgtermiņā uzlabos sociālā nodrošinājuma sistēmas
ilgtspēju. Tomēr acīmredzami ir nepieciešami papildu
pasākumi, lai ierobežotu ar iedzīvotāju novecošanu saistītu
izdevumu pieaugumu, piemēram, ar attiecīgajiem noteikumiem par
ilgtspējas faktoru, kas paredzēti 2011. gada pensiju
sistēmas reformā, ieskaitot noteikumus, saskaņā ar kuriem
pensionēšanās vecums palielināsies, pieaugot paredzamajam
mūža ilgumam.
(24)     Ņemot vērā
Spānijas publisko finanšu decentralizēto raksturu, Spānijas
fiskālās pielāgošanās process jāstiprina ar ticamu
vidējā termiņā konsolidācijas stratēģiju, kura
ietver: i) detalizētu daudzgadu budžeta plānu, kurā
pilnībā precizēti pasākumi 2014.–2016. gadam,
ii) turpmākus institucionālā satvara efektivitātes
stiprināšanas pasākumus (turpmāk uzlabojot Budžeta
stabilitātes likuma īstenošanas pārredzamību un izveidojot
neatkarīgu fiskālo jautājumu padomi), iii) konkrētu
pasākumu veikšanu, lai iegrožotu augošu strukturālo deficītu
sociālā nodrošinājuma sistēmā un iv) lielāku
uzsvaru uz izaugsmei labvēlīgu konsolidāciju (cita starpā
veicot sistemātisku izdevumu pārskatīšanu un nodokļu
sistēmas pārskatīšanu).
(25)     Paralēli
regulārajiem pārskatīšanas pasākumiem ESM finanšu
palīdzības satvarā finanšu iestāžu rekapitalizācijai
Spānijā[4] un saskaņā ar vienošanos saprašanās memorandā, kas
parakstīts 2012. gada 23. jūlijā, Spānijas PDP
saistību īstenošanas progress tiks pārraudzīts reizi
ceturksnī.
(26)     Spānija izpilda
nosacījumus vispārējās valdības budžeta
pārmērīga deficīta novēršanas termiņa
pagarinājumam, kā noteikts 3. panta 5. punktā
Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un
precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūras īstenošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
(1)
Spānijai pašreiz pastāvošais
pārmērīgais deficīts būtu jānovērš līdz
2016. gadam.
(2)
Spānijai būtu jāsasniedz šādi
nominālā deficīta mērķi: 6,5% no IKP 2013. gadā,
5,8 % no IKP 2014. gadā, 4,2 % no IKP 2015. gadā
un 2,8 % no IKP 2016. gadā, kas, pamatojoties uz Komisijas
dienestu 2013. gada pavasara prognozi, kura pagarināta līdz 2016. gadam,
atbilst strukturālās bilances uzlabojumam par 1,1 %, 0,8 %,
0,8 % un 1,2 % no IKP attiecīgi 2013.–2016. gadā.
(3)
Spānija būtu jāīsteno 2013. gada
budžeta plānos pieņemtie pasākumi visos valdības
līmeņos, un būtu jābūt gatavai veikt
koriģējošus pasākumus, ja tiek konstatētas novirzes no
budžeta plāniem. Iestādēm būtu jāstiprina
vidējā termiņa budžeta stratēģija ar pienācīgi
pamatotiem strukturālajiem pasākumiem 2014.–2016. gadam, kas
vajadzīgi, lai panāktu pārmērīga deficīta
novēršanu līdz 2016. gadam.
(4)
Padome nosaka termiņu 2013. gada 1. oktobrī,
līdz kuram Spānijas valdībai jāveic efektīvi
pasākumi un saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta
4. punkta a) apakšpunktu jāsniedz detalizēts ziņojums
par konsolidācijas stratēģiju, kas ir paredzēta šo
mērķu sasniegšanai.
Turklāt Spānijas iestādēm
i) būtu jāstiprina institucionālā satvara
efektivitāte, turpmāk uzlabojot Budžeta stabilitātes likuma
īstenošanas pārredzamību un izveidojot neatkarīgu
fiskālo jautājumu padomi, kas veiktu analīzi, sniegtu
konsultācijas un uzraudzītu fiskālās politikas atbilstību
valsts un ES fiskālajiem noteikumiem, ii) būtu jāveic konkrēti
pasākumi, lai iegrožotu augošu strukturālo deficītu
sociālā nodrošinājuma sistēmā un iii) būtu
jāliek lielāks uzsvars uz izaugsmei labvēlīgu
konsolidāciju, cita starpā veicot sistemātisku izdevumu
pārskatīšanu un nodokļu sistēmas pārskatīšanu. Turklāt, lai nodrošinātu
fiskālās konsolidācijas stratēģijas panākumus, ir
svarīgi stiprināt fiskālo konsolidāciju ar
visaptverošām strukturālajām reformām saskaņā ar
Padomes ieteikumiem, kas Eiropas semestra un makroekonomikas
nelīdzsvarotības procedūras satvarā adresēti
Spānijai.
Šis ieteikums
ir adresēts Spānijas Karalistei.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
[2]               Visi dokumenti, kas saistīti ar
pārmērīga deficīta procedūru attiecībā uz
Spāniju, pieejami: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm
[3]               http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm
[4]               http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm


               LV

                        EIROPAS KOMISIJA

               Briselē, 20.7.2010

               COM(2010) 913 galīgā redakcija

               KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai atjaunotu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Kaboverdi

               KOMISIJAS IETEIKUMS PADOMEI

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai atjaunotu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Kaboverdi

               A.PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Eiropas Savienība un Kaboverdes Republika zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma
                  1
                satvarā ir noslēgušas protokolu, kuru Puses parafēja 2005. gada 16. decembrī un kurš stājās spēkā 2007. gada 30. martā. Protokols piešķir zvejas iespējas ES kuģiem un nosaka atbilstošo finansiālo ieguldījumu; tā beigu termiņš ir 2011. gada 31. augusts.

               Komisija ierosina sarunās vienoties par jaunu protokolu, kurš atbilst dalībvalstu flotu faktiskajām iespējām un vajadzībām un Padomes 2004. gada jūlija secinājumiem par zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem.

               Padome tiek aicināta apstiprināt šim ieteikumam pievienotos sarunu risināšanas norādījumus.

               B.IETEIKUMS

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka:

               –Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai atjaunotu protokolu, kas pievienots zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Kaboverdes Republiku,

               –norīkot Komisiju par šo sarunu virzītāju no Savienības puses,

               –Komisijai sarunas virzīt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               –Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotos sarunu risināšanas norādījumus.

               PIELIKUMS

               Sarunu risināšanas norādījumi

               –Sarunu mērķis ir atjaunot Eiropas Savienības un Kaboverdes Republikas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam pievienoto protokolu, pamatojoties uz Padomes 2004. gada 15. jūlija secinājumiem par zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem, kuri savukārt balstās uz Komisijas 2002. gada 23. decembra paziņojumu, un ņemot vērā stāvokli cilvēktiesību jomā attiecīgajā valstī.

               –Šajā protokolā iekļauj klauzulu par sekām cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas gadījumos.

               –Lai ar šā jaunā protokola palīdzību varētu veicināt ilgtspējīgu un atbildīgu zvejniecību, Komisija sarunu pamatā liks šādus mērķus:

               nodrošināt piekļuvi Kaboverdes Republikas ekskluzīvajai ekonomikas zonai (EEZ) un atļaujas, kas vajadzīgas, lai Eiropas flotes kuģi minētajā EEZ varētu veikt tunzivju zvejas darbības,

               pienācīgi ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus,

               piekļuvi zvejas resursiem nodrošināt, pamatojoties uz pašreizējā protokolā izmantotajiem piekļuves kritērijiem un situācijas izmaiņām pēdējo gadu laikā,

               pastiprināt dialogu par nozares politiku, lai veicinātu atbildīgas zvejniecības politikas īstenošanu ciešā saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo sevišķi attiecībā uz zvejas darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību, zvejas resursu pārvaldību un augstākiem higiēnas standartiem, ko piemēro zvejas produktiem.

                     (1)
                  Padomes 2006. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 2027/2006 (OV L 414, 30.12.2006.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007SC0142

Ieteikums - Padomes ieteikums Polijai nolūkā izbeigt pārmērīga valsts budžeta deficīta situāciju Līguma 104. panta 7. punkta piemērošana  /* SEC/2007/0142 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 7.2.2007SEC(2007) 142 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES IETEIKUMS POLIJAInolūkā izbeigt pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijuLīguma 104. panta 7. punkta piemērošana(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Pamatojums Līguma 104. pants un pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūraLīguma 104. panta noteikta prasība saglabāt stabilas valsts finanses un izvairīties no pārmērīga valsts budžeta deficīta, jo tādējādi var uzlabot apstākļus cenu stabilitātei un spēcīgai ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbvietu radīšanu. Līguma 104. pantu īsteno ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, proti, ar tā koriģējošo daļu, kas izklāstīta Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[1]. Paktu 2005. gadā grozīja, lai stiprinātu fiskālo disciplīnu, uzlabotu pakta efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilglaicīgi nodrošinātu valsts finanšu ilgtspējību.2. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz PolijuPamatojoties uz Komisijas dienestu 2004. gada pavasara ekonomiskajām prognozēm[2], kas atklāja deficītu 4,1% apmērā no IKP 2003. gadā[3], 2004. gada 12. maijā Komisija saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu uzsāka pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru attiecībā uz Poliju. Polija 2004. gada 12. maijā iesniedza pirmo konverģences programmu un Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma atzinumu par to[4]. Vienlaikus, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome atbilstīgi Līguma 104. panta 6. punktam nolēma, ka Polijā ir pārmērīgs deficīts[5], un tāpēc saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu sniedza Polijas iestādēm ieteikumu, lai to novērstu[6]. Šajā ieteikumā Padome aicināja Polijas iestādes „ novērst pastāvošo pārmērīgu budžeta deficītu, cik drīz vien iespējams ;” un „ vidējā termiņā veikt pasākumus, lai sasniegtu to mērķi, proti, lai deficīts ticami un stabili kļūtu mazāks par 3% no IKP 2007. gadā saskaņā ar deficīta samazināšanas plānu, kurš paredzēts Padomes 2004. gada 5. jūlija atzinumā par konverģences programmu, kas iesniegta 2004. gada maijā ;” ar šādiem ikgadējiem mērķiem: „ 5,7% no IKP 2004. gadā, 4,2% no IKP 2005. gadā, 3,3% 2006. gadā un 1,5% no IKP 2007.gadā. ” Padome noteica termiņā līdz 2004. gada 5. novembrim veikt efektīvus „ pasākumus, kas paredzēti, lai sasniegtu 2005. gada budžeta deficīta mērķus ”. Polijai arī tika ieteikts „ piešķirt iespējamus papildu ienākumus, lai mazinātu vispārējā valsts budžeta deficītu. ” Turklāt Padome aicināja Polijas iestādes „ nodrošināt to, ka parāda procentuālās vērtības pieaugums ir apstādināts. ”3. Vispārējie valdības dati pārmērīgā budžeta deficīta procedūrā un sistēmiskas pensiju reformasEurostat 2004. gada 2. marta Lēmumā par pensiju shēmu sektorālo klasifikāciju noteikts, ka noteiktu iemaksu fondētās shēmas nevar klasificēt kā sociālo nodrošinājumu un tādējādi nevar uzskatīt par valsts budžeta daļu[7].Polija pašlaik izmanto šo pensiju reformas pārejas periodu, kas beigsies līdz ar 2007. gada pirmo fiskālo ziņojumu (par faktiskajiem deficīta un parāda datiem par 2006. gadu un iepriekšējiem gadiem), kurš jāiesniedz līdz 2007. gada 1. aprīlim[8]. Tādēļ sociālās iemaksas un pārējie ieņēmumi, kas iekasēti (un izdevumi, kuri radušies), īstenojot fondētas noteiktu iemaksu shēmas, ir reģistrēti kā valsts ieņēmumi (un izdevumi), kuru rezultātā deficīts un parāds ir nedaudz mazāks nekā citkārt. Pārejas periodam beidzoties, spēkā būs tikai definīcijas, kas ietver pensiju reformas budžeta izdevumus.4. Jaunākās tendences un prognozes 2007. gadamPamatojoties uz 2007. gada budžeta projekta novērtējumu un Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozēm, 2006. gada 28. novembrī Padome pēc Komisijas ieteikuma pieņēma lēmumu, ar ko saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu noteica, ka Polijas rīcība, atbildot uz Padomes ieteikumu, kurš atbilst ar Līguma 104. panta 7. punktam, ir izrādījusies nepietiekama[9]. Atbilstīgi EK Līgumam un Stabilitātes un izaugsmes paktam tam var sekot tikai vēl viens Padomes ieteikums, kas atbilst Līguma 104. panta 7. punktam, ja Polijā neizmantos vienoto valūtu un tādējādi uz to neattieksies nākamie procedūras posmi (Līguma 104. panta 9. punkts un 104. panta 11. punkts).Pēdējā konverģences programmas atjauninājumā, ko iesniedza 2006. gada 30. novembrī, Polija pārskatīja samazināšanas nolūkā novērtēto budžeta deficītu 2006. gadam un deficīta mērķus 2007.—2009. gadam, salīdzinot ar 2007. gada budžeta projektu. Jaunais deficīta mērķis 2007. gadam ir 1,4% no IKP (3,4%, ja pensiju reformas izdevumi nav iekļauti). 2007. gada deficīta mērķu pārskatīšana samazināšanas nolūkā nav veikta, pamatojoties papildu pasākumiem, bet atspoguļo labākus nekā gaidītos rezultātus 2006. gadam (no gaidāmā budžeta deficīta 2,1% apmērā no IKP 2007. gadā līdz konverģences programmā aplēstajiem rezultātiem 1,9% apmērā) un labākas pieauguma prognozes 2007. gadam. Strukturālā ziņā (t.i. ar cikliskām korekcijām, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) deficīts uzlabotos par ½% no IKP 2007. gadā, salīdzinot ar ¼% 2006. gadā.Ņemot vērā visjaunākās ekonomikas un budžeta attīstības tendences, 2006. gada rezultāts var būt apmēram 1,9% no IKP, t.i., tuvāks programmā minētajam skaitlim, nevis 2,2% no IKP Komisijas dienestu 2006. gada prognozē, un būtu labs pamats 2007. gadam. Tomēr šķiet, ka tāds deficīta mērķis 2007. gadam, kura pamatā galvenokārt ir i) pieņēmumi par vietējo iestāžu nepilnīgi izpildītiem izdevumu plāniem un ii) daži ieņēmumu pasākumi, ir pakļauts riskiem, kas izriet no i) iespējamas līdzfinansēšanas paātrināšanās arvien intensīvākās ES fondu apgūšanas dēļ un ii) lielas atkarības no pozitīvām makroekonomikas attīstības tendencēm. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2006. gada prognozēm 2007. gada budžeta ietekme būtu strukturāls uzlabojums tikai ¼% apmērā no IKP. Attiecībā uz nominālu, ņemot vērā jaunāko informāciju, deficīta prognozes 2007. gadam būtu apmērām 1,7% no IKP.Pašā pēdējā konverģences programmas atjauninājumā paredzēts novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, paļaujoties uz iespēju daļu no pensiju reformas izdevumiem aplūkot atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 7. punktu un rīcības kodeksa īstenošanas noteikumiem[10]. Konkrēti, minētās regulas 2. panta 7. punktā noteikts „ ja dalībvalsts deficīts pārsniedz salīdzināmo vērtību, bet tomēr paliek tai tuvu un ja šis deficīts atspoguļo pensiju reformas īstenošanu, ieviešot vairāku pīlāru sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis, Komisija un Padome, novērtējot PBDNP deficīta skaitļus, ņem vērā arī reformas izmaksas valsts vadītajam līmenim . Šim nolūkam ņem vērā reformas lineāri regresīvas neto izmaksas piecu gadu pārejas periodam . Šīs neto izmaksas ņem vērā arī, pieņemot Padomes lēmumu saskaņā ar Līguma 104. panta 12. punktu par dažu vai visu to lēmumu atcelšanu, ko tā pieņēmusi saskaņā ar 104. panta 6. līdz 9. punktu un 11. punktu, ja deficīts ir būtiski un pakāpeniski samazinājies un sasniedzis līmeni, kas tuvs salīdzināmajai vērtībai ”[3% apmērā no IKP]. Ņemot vērā rīcības kodeksa īstenošanas noteikumus, piemērojamā pensiju reformas izdevumu daļa ir 60%. Aplūkojamo izdevumu daļa atbilst apmēram 1,2% no IKP, jo pensiju izdevumi aplēsti 2% apmērā no IKP 2007. gadā.Lai Polija varētu izmantot šo noteikumu, jāpierāda, ka deficīts i) ir ievērojami un pastāvīgi samazinājies un ii) ir sasniedzis līmeni, kas it tuvs atsauces vērtībai. Dati turpmāk norādītajā tabulā liecina, ka deficīts (gan ar pensiju reformas izdevumiem, gan bez tiem) ir ievērojami un pastāvīgi samazinājies laikposmā no 2004. līdz 2006. gadam; tomēr deficīts (ar pensiju reformas izdevumiem) vēl nebija tuvs atsauces vērtībai 2006. gadā. Tādējādi 2007. gada deficīta rezultāti noteiks, vai šo Pakta noteikumu var piemērot Polijai; šo noteikumu nevar piemērot, ja nav korektīvu pasākumu, lai deficītu pavisam pietuvinātu atsauces vērtībai.Valsts budžeta bilances mērķi un rezultāti un pensiju reformas izdevumi (% no IKP)Pašā pēdējā konverģences programmas atjauninājumā plānots turpmāks deficīta samazinājums 2008. gadā un 2009. gadā attiecīgi līdz 3,1% no IKP un 2,9% (bez pensiju reformas izdevumiem). Strukturālā ziņā plānotais uzlabojums ir apmēram ½% no IKP katru gadu.Programmas novērtējumā, kas ir pamatā Padomes atzinuma par programmu ieteikumam, Komisija uzsver budžeta mērķu sasniegšanas riskus, kas izriet no zemākas nekā gaidītās izaugsmes iespējas un to pasākumu nenoteikšanas, kas ir korekciju pamatojums.Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2006. g. nov. | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |COM 2006. g. nov. | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | n.p. |Ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | KP 2006. g. nov.2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |COM 2006. g. nov.6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | n.p. |Valsts bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |COM 2006. g. nov. | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | n.p. |Primārā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |COM 2006. g. nov. | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | n.p. |Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov.2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |COM 2006. g. nov. | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | n.p. |Strukturālā bilance3 (% no IKP) | KP 2006. g. nov.4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |COM 2006. g. nov.5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | n.p. |Piezīmes 1Budžeta prognozēs nav ņemta vērā Eurostat 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasificēšanu ietekme; šis lēmums jāīsteno līdz 2007. gada pavasara ziņojumam. Ar šo ietekmi valsts bilance saskaņā ar atjaunināto programmu būtu −4,3% no IKP 2005. gadā, −3,9% 2006. gadā, −3,4% 2007. gadā, −3,1% 2008. gadā un −2,9% 2009. gadā. 2Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 3Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 4Programmā nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu. 5Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu. 6Pamatojoties uz attiecīgi 4,1%, 4,4%, 4,8% un 5,0% aplēsto potenciālo pieaugumu 2005.-2008. gada periodā. Avots Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |5. SecinājumiVar izdarīt šādus secinājumus.-  Visjaunākais deficīta mērķis 2007. gadam (1,4% no IKP bez pensiju reformas izdevumiem), kas noteikts konverģences programmas 2006. gada novembra atjauninājumā, ir nedaudz zemāks par mērķi, ko 2004. gada jūlijā atbalstīja Padome (1,5% no IKP) saistībā ar daudz labākiem nekā gaidītie budžeta rezultātiem 2004. līdz 2006. gadā. Deficīta mērķis atspoguļo izaugsmes pieņēmumu, kas kopumā ir tāds kā 2004. gada jūlijā gaidītais. Nav iemesla pagarināt termiņu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai ilgāk par 2007. gadu.-  2007. gada vasarā beigsies termiņš pārejas periodam Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumam par pensiju shēmu klasifikāciju, un fondētas noteiktu iemaksu pensiju shēmas būs jāklasificē ārpus valsts budžeta. Tas nozīmēs Polijas visu deficītu augšupvērstu pārskatīšanu no 1999. gada par pensiju reformas izdevumu summu. Attiecībā uz 2007. gadu deficīta mērķis 1,4% apmērā no IKP (bez pensiju reformas izdevumiem) kļūst par apmēram 3,4% no IKP (ar pensiju reformas izdevumiem).-  Saskaņā ar Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozēm bija noteikts, ka valsts deficīts sasniegs 4% no IKP (ar pensiju reformas izdevumiem). Tomēr, ņemot vērā jaunāku informāciju, kas kļuva pieejama kopš termiņš beidzās prognozēm, konkrēti, par ekonomikas stiprumu 2006. gadā un labākiem nekā iepriekš gaidītajiem deficīta rezultātiem par 2006. gadu (tagad novērtēti 1,9% apmērā no IKP), deficīta prognoze 2007. gadam būtu zemāka — līdz apmēram 3,7% no IKP (ar pensiju reformas izdevumiem). Visjaunākie deficīta mērķi atšķiras, jo IKP pieaugums ir lielāks nekā gaidītais un automātisko stabilizētāju darbības dēļ, kas ir augstāki nodokļu ieņēmumi (galvenokārt pievienotās vērtības nodoklis) un dividendes, ka arī zemāki sociālie izdevumi (pateicoties zemākam bezdarba līmenim). Saskaņā ar pašreiz pieejamo informāciju ar strukturālajām korekcijām 0,5% apmērā no IKP 2007. gadā vajadzētu panākt, ka tiek sasniegts visjaunākais oficiālais mērķis — 3,4% no IKP.-  Ar 2006. gada novembra konverģences programmas atjauninājumu tiek apstiprināts, ka Polijas iestādes ir paredzējušas novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2007. gadam. Nosakot deficīta mērķi 2007. gadam (ar pensiju reformas izdevumiem) 3,4% apmērā no IKP, t.i., virs atsauces vērtības, programmā tiek pieņemts, ka Polija varēs izmantot Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumu, kas ļauj regresīvi ņemt vērā pensiju reformas izdevumus (60% 2007. gadā vai 1,2% no IKP) iespējamā lēmumā atcelt lēmumu par to, ka ir konstatēts pārmērīgs budžeta deficīts. Tā kā deficīts ir pastāvīgi un ievērojami samazinājies laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam, budžeta deficīts 2007. gadam un tā atbilstība atsauces vērtībai — 3% no IKP — noteiks, vai Polija var izmantot šo noteikumu.2006. gada novembra konverģences programmas atjauninājumā paredzēts turpmāks deficīta samazinājums līdz 2,9% no IKP 2009. gadā (ar pensiju reformas izdevumiem). Budžeta rezultāti var būt sliktāki par programmā noteiktajiem mērķiem, jo ir atkarīgi no tā, vai stāvoklis izaugsmei 2008.—2009. gadā ir labvēlīgs, un to pasākumu nenoteikšanas dēļ, kas ir korekciju pamatojums. Šo risku ierobežošana būs vajadzīga, lai nodrošinātu ilglaicīgu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu.IeteikumsPADOMES IETEIKUMS POLIJAInolūkā izbeigt pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijuLīguma 104. panta 7. punkta piemērošanaEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,Ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 7. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,tā kā:1.  Saskaņā ar Līguma 104. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga budžeta deficīta.2.  Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un spēcīgai ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbvietu radīšanu.3.  2004. gada 5. jūlijā Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu nolēma, ka Polijā ir pārmērīgs budžeta deficīts[11].4.  Pēc lēmuma pieņemšanas par to, ka Polijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[12], 2004. gada 5. jūlijā ieteica Polijas iestādēm vidēji ilgā laikā rīkoties, lai līdz 2007. gadam pārliecinoši un ilgspējīgi samazinātu deficītu zem 3% no IKP, saskaņā ar deficīta samazināšanas plānu, kurš paredzēts Padomes tajā pašā dienā pieņemtajā atzinumā par 2004. gada maijā iesniegto konverģences programmu[13].5.  Saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu pieņemtajā Padomes atzinumā bija atsauce uz skaitliskām vērtībām, kas neietvēra deficītu samazinošo ietekmi, kāda ir Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumam par noteiktu iemaksu pensiju shēmu klasificēšanu ārpus valsts budžeta. Tomēr Līguma 104. panta 7. punktam atbilstīgajā ieteikumā un Padomes atzinumos par 2004. gada maija konverģences programmu un tās turpmākiem atjauninājumiem (2004. gada novembris un 2006. gada janvāris) tika tieši ņemti vērā tie riski pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kas izrietēja no minētā Eurostat lēmuma īstenošanas, kurš atbilstīgi Eurostat 2004. gada septembra lēmumam jāīsteno līdz 2007. gada 1. aprīlim (termiņš pirmajam paziņojumam par faktiskā parāda un deficīta datiem par 2006. gadu un iepriekšējiem gadiem). Līguma 104. panta 7. punktam atbilstīgā Padomes ieteikuma sniegšanas laikā Eurostat lēmuma īstenošanas deficītu palielinošā ietekme (t.i., 1999. gada Polijas pensiju reformas ikgadējie izdevumi) tika prognozēta apmērām 1½% apmērā no IKP.6.  Padome 2006. gada 28.novembrī saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu pieņēma lēmumu, ar ko paziņoja, ka Polijas rīcība, atbildot uz Padomes 2004. gada 5. jūlija Ieteikumu, kurš atbilst ar Līguma 104. panta 7. punktam, izrādījusies nepietiekama, lai līdz 2007. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. [14] Lēmuma pamatā bija i) deficīta mērķa 2007. gadam augšupvērsta pārskatīšana 2007. gada budžetā, salīdzinot ar ieteikumu (neskatoties uz daudz labākiem nekā gaidītajiem budžeta rezultātiem laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam), ii) riski, ka 2007. gada deficīts, kas noteikts Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozēs, būs lielāks par noteikto mērķi, un iii) iepriekš minētā Eurostat lēmuma īstenošana no 2007. gada pavasara, kuras rezultātā prognozēta deficīta palielināšanās par apmēram 2% no IKP.7.  Polija tagad ir dalībvalsts, kurai atbilstīgi Līguma 122. panta 1. punktam piemēro atkāpi, kas nozīmē, ka tai jāizvairās no pārmērīga budžeta deficīta, bet ka Līguma 104. panta 9. punktu un Līguma 104. panta 11. punktu tai nepiemēro; turpmākus ieteikumus Polijai var adresēt, tikai pamatojoties uz Līguma 104. panta 7. punktu.8.  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu ieteikumā, kas sniegts saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu, jānosaka, ka ilgākais sešu mēnešu laikā attiecīgajai dalībvalstij efektīvi jārīkojas un ka pārmērīgā budžeta deficīta novēršana jāpabeidz gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Regulas 3. panta 4. punktā noteikts arī, ka dalībvalstij adresētajā ieteikumā novērst pārmērīgo budžeta deficītu Padome pieprasa, lai dalībvalsts cikliski koriģētajā bilancē kā normu sasniedz minimālu gada uzlabojumu vismaz 0,5% apmērā no IKP.9.  Tika uzskatīts, ka īpaši apstākļi, (proti, deficīta apmērs un notiekošās strukturālās pārmaiņas ekonomikā) bija, kad Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu sniedza Polijai ieteikumu, atļaujot veikt korekciju vidēji ilgā laikā, t.i., līdz 2007. gadam. Ņemot vērā, ka deficīta rezultāti laikposmā no 2004. līdz 2006. gadam bija krietni zemāki par mērķiem, kas ir saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu sniegtā Padomes ieteikuma pamatā, un ka 2007. gadā gaidāmā ekonomiskā izaugsme kopumā ir apstiprināta, nav iemesla pagarināt pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas termiņu.10.  Arī konverģences programmas 2006. gada novembra atjauninājumā par laikposmu no 2006. gada līdz 2009. gadam, tāpat kā iepriekšējās programmās paredzēts novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2007. gadam. Ņemot vērā labākos nekā gaidītie rezultātus par 2006. gadu, kas prognozēti programmā (1,9% no IKP), deficīta mērķis 2007. gadam ir noteikts 1,4% apmērā no IKP. Pēc tam tiek plānots, ka deficīts samazināsies līdz 1,0% no IKP 2008. gadā un 0,6% 2009. gadā. Šie mērķi noteikti, neņemt vērā to, kā iepriekš minētais Eurostat lēmums ietekmēs budžeta deficītu. Ņemot vērā šo ietekmi deficīts kļūst šāds: 3,.9% 2006. gadā, 3,4% 2007. gadā, 3,1% 2008. gadā un 2,9% 2009. gadā. Plānots, ka strukturālā ziņā (t.i. ar cikliskām korekcijām, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) deficīts uzlabotos par apmēram ½% no IKP katru gadu laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam.11.  2007. gada deficīts 3,4% apmērā no IKP pārsniegtu atsauces vērtību — 3% no IKP. Programmā izdarīts pieņēmums, ka saskaņā ar Līguma 104. panta 12. punktu pieņemtā lēmuma par to, ka ir pārmērīgs budžeta deficīts, atcelšanas nolūkā Komisija un Padome varētu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 7. punktam ņemt vērā 1999. gada pensiju reformas budžeta izdevumus atbilstīgi lineāri regresīvai skalai līdz pat 60% 2007. gadā vai apmēram 1,2% no IKP. Lai Polija varētu izmantot šo noteikumu, deficītam ievērojami un pastāvīgi jāsamazinās un jāsasniedz līmeni, kas it tuvs atsauces vērtībai. Tā ka deficīts ir ievērojami un pastāvīgi samazinājies laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam, tikai pēc rezultātiem par 2007. gadu tiks galīgi noteikts, vai šo noteikumu var piemērot Polijai.12.  Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes liecināja, ka ir riski, kas saistīti ar deficīta mērķi 2007. gadam. Ņemot vērā jaunāku informāciju, kas kļuva pieejama kopš rudens prognožu pabeigšanas, konkrēti, par labākiem nekā gaidītajiem rezultātiem par 2006. gadu (tagad novērtēti 1,9% apmērā no IKP), 2007. gada deficīts varētu būtu apmēram 3,7% no IKP (ar pensiju reformas izdevumiem), t.i., mazliet labāks nekā rudens prognozē paredzētais (apmēram 4% no IKP), bet sliktāks par pašu pēdējo oficiālo mērķi (3,4% no IKP).13.  Padome [2007. gada 27. februāra] atzinumā par 2006. gada novembra konverģences programmas atjauninājumu pārskata Polijas iestāžu vidēja termiņa budžeta plānus. Kopumā var secināt, ka programmā paredzēts novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, bet līdz šim rīcība nav bijusi pietiekama un plānotie pasākumi bijuši nepietiekami, lai panāktu minēto rezultātu. Lai gan turpmākajos gados programmā paredzēts gūt atbilstīgas sekmes VTM sasniegšanā saistībā ar lielas izaugsmes iespējām, ievērojami riski apdraud budžeta mērķu sasniegšanu un korekciju ilglaicīgu efektivitāti. Riski budžeta mērķu sasniegšanai jo īpaši izriet no i) labvēlīgā makroekonomiskā scenārija laikposmam no 2008. gada līdz 2009. gadam, ii) ievērojamām neskaidrībām par plānoto reformu efektīvu īstenošanu, un iii) no informācijas trūkuma par pasākumiem, ar ko sekmē paredzēto izmaksu ierobežojumu, kura konceptuālais posms ir tikko kā uzsākts.14.  Kopumā ar budžeta konsolidācijas pasākumiem jānodrošina paliekošs valsts bilances uzlabojums, vienlaikus to mērķim jāsekmē valsts finanšu kvalitāte un jāstiprina ekonomikas izaugsmes potenciāls,AR ŠO IESAKA.15.  Polijas iestādēm jānovērš pašreizējā pārmērīgā budžeta deficīta situācija vēlākais līdz 2007. gadam.16.  Polijas iestādēm jāsamazina valsts deficīts pārliecinoši un ilgspējīgi un tādēļ no 2006. gada līdz 2007.gadam jāpanāk strukturālās bilances uzlabojums par 0,5 procentu punktiem no IKP.Padome nosaka termiņu [2007. gada 27. augusts], lai Polijas iestādes, efektīvi rīkojoties, to panāktu.Turklāt Padome aicina Poliju nodrošināt, lai pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas tiktu turpināta budžeta konsolidācija nolūkā sasniegt strukturālā deficīta vidējā termiņa mērķi — 1% no IKP.Šis ieteikums ir adresēts Polijas Republikai.Briselē, [2007. gada 27. februārī ].Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).[2] European Economy N°2/2004 . Komisijas dienestu 2004. gada pavasara ekonomiskās prognozes tika sagatavotas, ņemot vērā datus, ko Polija iesniedza 2004. gada martā un ko Eurostat publicēja ( Eurostat 2004. gada 16. marta Ziņu izlaidums Nr. 38/2004).[3] Tikmēr 2003. gada deficīta procents tika pārskatīts saskaņā ar parastajām procedūrām. Tagad tas ir 4,7% no IKP.[4] OV L 320, 24.12.2004., 15. lpp.[5] OV L 62, 9.3.2005., 18. lpp.[6] Sk. http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11220.en04.pdf.[7] Sk Eurostat 2004. gada 2. marta Ziņu izlaidumu Nr. 30/2004 un Eurostat’s Manual on government deficit and debt I.1.3. nodaļu Classification of funded pension schemes and impact on government finance , ko var lejupielādēt no http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.[8] Sk. Eurostat 2004. gada 23. septembra Ziņu izlaidumu Nr. 117/2004.[9] OV L 414, 30.12.2006., 81. lpp.[10] Ekonomikas un finanšu komitejas atzinums par „Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī. Sk. jo īpaši rīcības kodeksa IB daļas 5. punktu.[11] OV L 62, 9.3.2005., 18. lpp.[12] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 5. lpp.).[13] OV L 320, 24.12.2004., 15. lpp.[14] OV L 414, 30.12.2006., 81. lpp.