title: Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums (2021. gada 24. marts), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (ESRK/2021/2) 2021/C 222/02

text:
                  11.6.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 222/13

         EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS
         (2021. gada 24. marts),
         ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (ESRK/2021/2)
         (2021/C 222/02)
         EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 3. pantu un 16.–18. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmumu ESRK/2011/1 (2011. gada 20. janvāris), ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (2), un jo īpaši tā 18.–20. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Lai nodrošinātu saskaņotus un efektīvus makrouzraudzības politikas pasākumus, ir svarīgi papildināt Savienības tiesību aktos paredzēto obligāto savstarpējo atzīšanu ar brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu.

                     (2)

                     Regulējuma brīvprātīgai makrouzraudzības politikas pasākumu savstarpējai atzīšanai, kurš noteikts Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumā ESRK/2015/2 (3), mērķis ir nodrošināt, ka viena veida riska darījumiem vienā dalībvalstī piemēro vienu un to pašu makrouzraudzības prasību kopumu neatkarīgi no finanšu pakalpojuma sniedzēja juridiskā statusa un atrašanās vietas.

                     (3)

                     Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2017/4 (4) iesaka attiecīgajai aktivizētājai iestādei, iesniedzot Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai (ESRK) savstarpējas atzīšanas pieprasījumu, ierosināt maksimālo būtiskuma robežvērtību, par kuru zemāks individuāla finanšu pakalpojumu sniedzēja riska darījums saistībā ar apzināto makrouzraudzības risku jurisdikcijā, kurā aktivizētāja iestāde piemēro makrouzraudzības politikas pasākumu, var tikt uzskatīts par nebūtisku. ESRK vajadzības gadījumā var ierosināt noteikt atšķirīgu robežvērtību.

                     (4)

                     Kopš 2021. gada 1. janvāra kredītiestādēm, apdrošināšanas sabiedrībām un profesionāļiem, kas Luksemburgā veic kreditēšanas darbības (hipotēku kredītu aizdevēji), ir jāizpilda dažādām aizņēmēju kategorijām atšķirīgi kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) ierobežojumi jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā: i) LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām; ii) LTV ierobežojums 90 % apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām, piemērojot portfeļa kvotu (t. i., 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā); iii) LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam).

                     (5)

                     Pēc Comité du Risque Systémique (Sistēmisko risku komitejas) 2020. gada 18. decembra pieprasījuma ESRK un nolūkā i) novērst to, ka īstenojas negatīva pārrobežu ietekme, Luksemburgā piemērotā makrouzraudzības politikas pasākuma īstenošanai izraisot kapitāla pārnesi un regulējuma arbitrāžu, un ii) saglabāt vienlīdzīgus konkurences apstākļus attiecīgajām finanšu iestādēm un saglabāt šo finanšu iestāžu vispārējo noturību, ESRK Valde nolēmusi iekļaut šo pasākumu to makroprudenciālās politikas pasākumu sarakstā, kurus ieteikts savstarpēji atzīt saskaņā ar Ieteikumu ESRK/2015/2.

                     (6)

                        Commission de Surveillance du Secteur Financier (Finanšu sektora uzraudzības komisijas) aktivizētais makroprudenciālās politikas pasākums ir pasākums, kas nav saskaņots ar Savienības tiesību aktiem. Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 C ieteikuma 2. punktu savstarpējo atzīšanu īstenojošajām valsts iestādēm tiek ieteikts vai nu īstenot tādu pašu makroprudenciālās uzraudzības politikas pasākumu, kādu īstenojusi aktivizētāja iestāde, vai arī, ja valsts tiesību aktos nav paredzēts tāds pats makroprudenciālās politikas pasākums, pēc apspriešanās ar ESRK pieņemt tādu attiecīgajās jurisdikcijās paredzētu makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga aktivizētā makrouzraudzības politikas pasākuma ietekmei.

                     (7)

                     ESRK Valde tāpat nolēmusi ieteikt kredītiestādei specifisku robežvērtību un dalībvalstij specifisku būtiskuma robežvērtību, lai virzītu to, ka savstarpējo atzīšanu īstenojošās dalībvalstis piemēro de minimis principu.

                     (8)

                     Tādēļ attiecīgi jāgroza Ieteikums ESRK/2015/2,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

            GROZĪJUMI

         Ieteikumu ESRK/2015/2 groza šādi:

                     1.

                     ar šādu punktu aizstāj 1. iedaļas C ieteikuma 1. punktu:

                                 “1.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt tādu makrouzraudzības politikas pasākumu savstarpēju atzīšanu, kurus pieņēmušas citas attiecīgās iestādes un kurus ESRK ieteikusi savstarpēji atzīt. Tiek ieteikts savstarpēji atzīt šādus pielikumā papildus aprakstītos pasākumus:

                                             Beļģija:

                                                         —

                                                         riska svēruma palielinājums, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem un kuru veido:

                                                                     a)

                                                                     fiksēts 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums; un

                                                                     b)

                                                                     proporcionāls riska svēruma palielinājums, kas ir 33 % no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus;

                                             Francija:

                                                         —

                                                         Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzētā lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no atbilstošā kapitāla, kurš ir piemērojams riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kam ir lielas parādsaistības un kam juridiskā adrese ir Francijā, un kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī;

                                             Luksemburga:

                                                         —

                                                         juridiski saistoši un dažādām aizņēmēju kategorijām atšķirīgi piemērojami kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) ierobežojumi jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā:

                                                                     a)

                                                                        LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām;

                                                                     b)

                                                                        LTV ierobežojums 90% apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām. Šo ierobežojumu īsteno proporcionāli, izmantojot portfeļa kvotu. Konkrētāk, 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā;

                                                                     c)

                                                                        LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam);

                                             Zviedrija:

                                                         —

                                                         kredītiestādei specifiska 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Zviedrijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kas ir Zviedrijas rezidenti.”;

                     2.

                     pielikumu aizstāj ar šī ieteikuma pielikumu.

            Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 24. Martā.

                  ESRK Valdes vārdā –

                  ESRK sekretariāta vadītājs

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

            (2)  OV C 58, 24.2.2011., 4. lpp.

            (3)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2015/2 (2015. gada 15. decembris) par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (OV C 97, 12.3.2016., 9. lpp).

            (4)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2017/4 (2017. gada 20. oktobris), ar ko groza Ieteikumu ESRK/2015/2 par makrouzraudzības politikas pasākumu pārrobežu ietekmes novērtēšanu un brīvprātīgu savstarpēju atzīšanu (OV C 431, 15.12.2017., 1. lpp).

            PIELIKUMS

                     “PIELIKUMS

                        Beļģija

                           Riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem, kuru nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, un kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu. Šim palielinājumam ir divas sastāvdaļas:

                                 a)

                                       fiksēts 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums; un

                                 b)

                                       proporcionāls riska svēruma palielinājums, kas ir 33 % no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus.

                           I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Beļģijas pasākums, kuru piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu un nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Beļģijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, ir riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem, un tam ir divas sastāvdaļas:

                                             a)

                                             pirmā sastāvdaļa ir 5 procentu punktu riska svēruma palielinājums ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātiem mazajiem riska darījumiem, kas noteikts pēc riska svēruma palielinājuma otrās daļas aprēķina saskaņā ar b) punktu;

                                             b)

                                             otrā sastāvdaļa ir riska svēruma palielinājums 33 % apjomā no riska darījumu svērtās vidējās riska pakāpes, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus. Svērtā vidējā riska pakāpe ir atsevišķu kredītu vidējais riska svērums, kas aprēķināts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 154. pantu un svērts pēc attiecīgās riska vērtības.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 2.

                                 Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu attiecīgajām dalībvalstu iestādēm tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērojot to iekšzemē licencētu kredītiestāžu, kuras izmanto IRB metodi, filiālēm, kuras atrodas Beļģijā.

                                 3.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, piemērojot to iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi. Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērot pasākumu, kas ir tāds pats kā aktivizētājas iestādes Beļģijā īstenotais pasākums.

                                 4.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam, t. sk. pieņemot lēmumu par uzraudzības pasākumiem un pilnvarām, kas noteikti Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 2. nodaļas IV iedaļā. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 5.

                                 Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska 2 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu.

                                 6.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir nebūtiski ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti mazie riska darījumi, kas ir mazāki par 2 mljrd. EUR robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un, ja tiek pārkāpta 2 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība, tām tiek ieteikts piemērot Beļģijas pasākumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām iepriekš noteikts izņēmums.

                                 7.

                                 Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav licencētu kredītiestāžu, kurām ir filiāles Beļģijā vai ar Beļģijā atrodošos mājokļa nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi, kuras izmanto IRB metodi un kuru riska pozīcija Beļģijas mājokļa nekustamo īpašumu tirgū ir 2 mljrd. EUR vai augstāka, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Beļģijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt Beļģijas pasākumu, ja kredītiestāde, kura izmanto IRB metodi, pārsniedz 2 mljrd. EUR robežvērtību.

                                 8.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 2 mljrd. EUR būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                        Francija

                           Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzētā lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no atbilstošā kapitāla, kurš ir piemērojams riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kam ir lielas parādsaistības un kam juridiskā adrese ir Francijā, un kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu piemēro globālām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (G-SNI) un citām sistēmiski nozīmīgām iestādēm (C-SNI) to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī.

                     I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Francijas pasākums, ko piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta ii) punktu un nosaka G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī (bet ne subkonsolidācijas līmenī), ir lielu riska darījumu limita samazinājums līdz 5 % no to atbilstošā kapitāla attiecībā uz riska darījumiem ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kurām ir lielas parādsaistības un kuru juridiskā adrese ir Francijā.

                                 2.

                                 Nefinanšu sabiedrību definē kā fizisko vai juridisko personu, uz kuru attiecas privāttiesības un kuras juridiskā adrese ir Francijā, un kura ir piederīga sektoram “nefinanšu sabiedrības”, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 549/2013 (*1) A pielikuma 2.45. punktā.

                                 3.

                                 Pasākumu piemēro riska darījumiem ar nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un riska darījumiem ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupām, un to piemēro šādi:

                                             a)

                                             attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām, kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir Francijā, šo pasākumu piemēro summai, ko veido neto riska darījumi ar grupu un visām tās saistītajām sabiedrībām Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē;

                                             b)

                                             attiecībā uz nefinanšu sabiedrībām, kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir ārpus Francijas, šo pasākumu piemēro summai, ko veido:

                                                         a.

                                                         riska darījumi ar tām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā;

                                                         b.

                                                         riska darījumi ar tādām sabiedrībām Francijā vai ārvalstīs, pār kurām i) punktā minētajām nefinanšu sabiedrībām ir tieša vai netieša kontrole Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē; un

                                                         c.

                                                         riska darījumi ar tādām sabiedrībām Francijā vai ārvalstīs, kuras Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 39) apakšpunkta izpratnē ir ekonomiski atkarīgas no i) punktā minētajām nefinanšu sabiedrībām.

                                       Tāpēc pasākums neattiecas uz nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese nav Francijā un kuras nav nefinanšu sabiedrību, kam juridiskā adrese ir Francijā, meitasuzņēmumi vai ekonomiski atkarīgas sabiedrības, un pār kurām nefinanšu sabiedrībām, kam juridiskā adrese ir Francijā, nav tiešas vai netiešas kontroles.
                                 Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktu pasākums ir piemērojams pēc tam, kad ņemta vērā kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekme atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantam.

                                 4.

                                 G-SNI un C-SNI iestādei nefinanšu sabiedrība ar juridisko adresi Francijā ir jāuzskata par lielu, ja iestādes sākotnējā riska darījuma ar nefinanšu sabiedrību vai ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupām, kā noteikts 3. punktā, vērtība ir 300 milj. EUR vai pārsniedz to. Sākotnējā riska darījuma vērtību aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 389. un 390. pantu, neņemot vērā Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantā noteikto kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekmi, par ko sniedz informāciju saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 (*2) 9. pantu.

                                 5.

                                 Nefinanšu sabiedrību uzskata par tādu, kurai ir lielas parādsaistības, ja tās sviras rādītājs pārsniedz 100 % un finanšu maksājumu seguma rādītājs nepārsniedz 3, šos aprēķinus veicot grupas augstākajā konsolidācijas līmenī šādi:

                                             a)

                                             sviras rādītājs ir kopējās parādsaistības, no kurām atskaitīta nauda un kapitāls; un

                                             b)

                                             finanšu maksājumu seguma rādītājs ir attiecība starp pievienotās vērtības un pamatdarbības subsīdiju summu, no kuras atskaitītas i) darbaspēka izmaksas, ii) pamatdarbības nodokļi un nodevas, iii) citi tīrie parastās pamatdarbības izdevumi, izņemot tīros procentu maksājumus un līdzīgus maksājumus, un iv) nolietojums un amortizācija, no vienas puses, un procentu maksājumiem un līdzīgām izmaksām, no otras puses.

                                       Rādītājus aprēķina, balstoties uz pārskatu datiem, kuri noteikti saskaņā ar piemērojamiem standartiem un iekļauti nefinanšu sabiedrības finanšu pārskatā, kuru attiecīgā gadījumā apstiprinājis zvērināts grāmatvedis.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 6.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Francijas pasākumu, piemērojot šo pasākumu iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm augstākajā konsolidācijas līmenī to attiecīgajā banku prudenciālā perimetra jurisdikcijā.

                                 7.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā sešos mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 8.

                                 Šo pasākumu papildina apvienota būtiskuma robežvērtība, kuras mērķis ir virzīt to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu, un kuru veido:

                                             a)

                                             2 mljrd. EUR robežvērtība kopējai sākotnējai tādu riska darījumu vērtībai, kuri iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru;

                                             b)

                                             300 milj. EUR robežvērtība, kura piemērojama iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm, kas atbilst a) apakšpunktā minētajai robežvērtībai vai pārsniedz to, un kura attiecas uz:

                                                         i)

                                                         vienu sākotnējo riska darījumu ar nefinanšu sabiedrību, kuras juridiskā adrese ir Francijā;

                                                         ii)

                                                         summu, kuru veido sākotnējie riska darījumi ar saistītu nefinanšu sabiedrību grupu, kam juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir Francijā, un kuru aprēķina saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu;

                                                         iii)

                                                         summu, kuru veido sākotnējie riska darījumi ar nefinanšu sabiedrībām, kam juridiskā adrese ir Francijā un kas ietilpst saistītu nefinanšu sabiedrību grupā, kuras juridiskā adrese augstākajā konsolidācijas līmenī ir ārpus Francijas, par ko sniedz informāciju Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 VIII pielikuma C 28.00 un C 29.00 veidnē;

                                             c)

                                             robežvērtība 5 % apmērā no G-SNI un C-SNI iestāžu atbilstošā kapitāla augstākajā konsolidācijas līmenī, kura piemērojama b) apakšpunktā identificētajiem riska darījumiem pēc tam, kad ņemta vērā kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekme atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantam.

                                       Robežvērtības, kas minētas b) un c) apakšpunktā, jāpiemēro neatkarīgi no tā, vai attiecīgajai sabiedrībai vai nefinanšu sabiedrībai ir lielas parādsaistības.
                                 Sākotnējā riska darījuma vērtību, kas minēta a) un b) apakšpunktā, aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 389. un 390. pantu, neņemot vērā Regulas (ES) Nr. 575/2013 399.–403. pantā noteikto kredītriska mazināšanas paņēmienu un atbrīvojumu ietekmi, par ko sniedz informāciju saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 680/2014 9. pantu.

                                 9.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu tādām iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kuras nepārkāpj 8. punktā minēto apvienoto būtiskuma robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē to riska darījumu būtiskums, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru, kā arī to riska darījumu koncentrācija, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un, ja tiek pārkāpta 8. punktā minētā apvienotā būtiskuma robežvērtība, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts piemērot Francijas pasākumu tādām iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI iestādēm to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kurām iepriekš noteikts izņēmums. Attiecīgās iestādes arī tiek aicinātas ziņot citiem tirgus dalībniekiem savā jurisdikcijā par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos.

                                 10.

                                 Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav tādu iekšzemē licencētu G-SNI vai C-SNI iestāžu to banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī, kurām ir riska darījumi ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru apjomā, kas pārsniedz 8. punktā minēto būtiskuma robežvērtību, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Francijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādā gadījumā attiecīgajām iestādēm jākontrolē to riska darījumu būtiskums, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar Francijas nefinanšu sabiedrību sektoru, kā arī to riska darījumu koncentrācija, kas iekšzemē licencētām G-SNI un C-SNI ir ar lielām nefinanšu sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir Francijā, un, ja iekšzemē licencēta G-SNI vai C-SNI tās banku prudenciālā perimetra augstākajā konsolidācijas līmenī pārsniedz 8. punktā minēto apvienoto būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts veikt Francijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Attiecīgās iestādes arī tiek aicinātas ziņot citiem tirgus dalībniekiem savā jurisdikcijā par sistēmiskiem riskiem, kas saistīti ar lielu nefinanšu sabiedrību, kuru juridiskā adrese ir Francijā, sviras palielināšanos.

                                 11.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 8. punktā minētā apvienotā būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

                        Luksemburga:

                           Juridiski saistoši un dažādām aizņēmēju kategorijām atšķirīgi piemērojami kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) ierobežojumi jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā:

                                 a)

                                          LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām;

                                 b)

                                          LTV ierobežojums 90% apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām. Šo ierobežojumu īsteno proporcionāli, izmantojot portfeļa kvotu. Konkrētāk, 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā;

                                 c)

                                          LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam).

                           I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Luksemburgas iestādes ir aktivizējušas juridiski saistošus LTV ierobežojumus jauniem hipotēku kredītiem mājokļu nekustamajam īpašumam, kas atrodas Luksemburgā. Ievērojot Comité du Risque Systémique (Sistēmisko risku komitejas) ieteikumu (1), Commission de Surveillance du Secteur Financier (Finanšu sektora uzraudzības komisija) (2) sadarbībā ar Banque centrale du Luxembourg ir aktivizējusi LTV ierobežojumus, kas atšķiras trīs aizņēmēju kategorijās. Katrai no trim kategorijām ir šādi LTV ierobežojumi:

                                             a)

                                                LTV ierobežojums 100 % apjomā kredītiem pirmā mājokļa pircējiem, kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām;

                                             b)

                                                LTV ierobežojums 90% apjomā kredītiem citiem pircējiem (t. i., pircējiem, kas nav pirmā mājokļa pircēji), kuri mājokli iegādājas galvenās dzīvesvietas vajadzībām. Šo ierobežojumu īsteno proporcionāli, izmantojot portfeļa kvotu. Konkrētāk, 15 % no šādiem aizņēmējiem izsniegtu jaunu hipotēku kredītu portfeļa aizdevēji var izsniegt, pārsniedzot LTV 90 % apjomā, bet nepārsniedzot maksimālo LTV 100 % apjomā;

                                             c)

                                                LTV ierobežojums 80 % apjomā citiem hipotēku kredītiem (tostarp izīrēšanai iegādāto mājokļu segmentam).

                                 2.

                                    LTV ir rādītājs visu to kredītu vai kredīta daļu summas, kuras aizņēmējs nodrošinājis ar mājokļu nekustamo īpašumu kredīta izsniegšanas brīdī, attiecībai pret īpašuma vērtību kredīta izsniegšanas brīdī.

                                 3.

                                    LTV ierobežojumus piemēro neatkarīgi no īpašumtiesību veida (piem., pilnīgas īpašumtiesības, lietojuma tiesības, īpašumtiesības bez lietojuma tiesībām).

                                 4.

                                 Pasākumu piemēro visiem aizņēmējiem privātajā sektorā, kuri saņem hipotēku kredītu, lai nekomerciālos nolūkos iegādātos mājokļu nekustamo īpašumu Luksemburgā. Pasākumu piemēro arī tad, ja aizņēmējs darījuma pabeigšanai izmanto tādu juridisku struktūru kā nekustamā īpašuma ieguldījumu sabiedrība, kā arī vairāku aizņēmēju kopēja kredīta gadījumā. “Mājokļu nekustamais īpašums” ietver apbūves zemi neatkarīgi no tā, vai būvdarbi tiek veikti tūlīt pēc iegādes vai pēc vairākiem gadiem. Pasākumu piemēro arī tad, ja aizņēmējam tiek piešķirts kredīts īpašuma iegādei ar ilgtermiņa nomas līgumu. Nekustamo īpašumu var izmantot īpašnieka vajadzībām vai iegādāties izīrēšanai.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 5.

                                 Dalībvalstīm, kuru kredītiestādēm, apdrošināšanas sabiedrībām un profesionāļiem, kas veic kreditēšanas darbības (hipotēku kredītu aizdevēji), ir būtiski kredītriska darījumi Luksemburgā, izmantojot tiešu pārrobežu kredītu, tiek ieteikts veikt Luksemburgas pasākuma savstarpējo atzīšanu savā jurisdikcijā. Ja dalībvalstu jurisdikcijā nav paredzēts tāds pats pasākums visiem attiecīgajiem pārrobežu riska darījumiem, attiecīgajām iestādēm būtu jāpiemēro pieejamie pasākumi, kuru ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga aktivizētā makrouzraudzības politikas pasākuma ietekmei.

                                 6.

                                 Dalībvalstīm būtu jāpaziņo ESRK par Luksemburgas pasākuma savstarpējo atzīšanu vai par de minimis atbrīvojumu izmantošanu saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 D ieteikumu. Paziņojums jāiesniedz ne vēlāk kā viena mēneša laikā pēc savstarpējās atzīšanas pasākuma pieņemšanas, izmantojot ESRK interneta vietnē publicēto veidni. ESRK publicēs paziņojumus ESRK interneta vietnē, tādējādi publiskojot valstu savstarpējās atzīšanas lēmumus. Publikācijā ietvers informāciju par visiem izņēmumiem, ko noteikušas savstarpējo atzīšanu īstenojošās dalībvalstis, kā arī par dalībvalstu apņemšanos uzraudzīt nepilnību izmantošanu un vajadzības gadījumā rīkoties.

                                 7.

                                 Dalībvalstīm tiek ieteikts veikt pasākuma savstarpējo atzīšanu trīs mēnešu laikā pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 8.

                                 Šo pasākumu papildina divas būtiskuma robežvērtības – dalībvalstij specifiska un kredītiestādei specifiska būtiskuma robežvērtība –, lai virzītu to, ka savstarpējo atzīšanu veicošās dalībvalstis, iespējams, piemēro de minimis principu. Dalībvalstij specifiskā būtiskuma robežvērtība attiecībā uz Luksemburgai izsniegto pārrobežu hipotēku kredītu kopējo apjomu ir 350 milj. EUR, kas atbilst aptuveni 1 % no kopējā iekšzemes mājokļu nekustamā īpašuma hipotēku tirgus 2020. gada decembrī. Kredītiestādei specifiskā būtiskuma robežvērtība attiecībā uz Luksemburgai izsniegto pārrobežu hipotēku kredītu kopējo apjomu ir 35 milj. EUR, kas atbilst aptuveni 0,1 % no kopējā iekšzemes mājokļu nekustamā īpašuma hipotēku tirgus Luksemburgā 2020. gada decembrī. Savstarpējā atzīšana jāveic tikai tad, ja ir pārsniegta gan dalībvalstij specifiskā robežvērtība, gan arī kredītiestādei specifiskā robežvērtība.

                        Zviedrija

                           Kredītiestādei specifiska 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, kuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu piemēro kredītiestāžu, kas licencētas Zviedrijā un regulatīvo kapitāla prasību aprēķināšanai izmanto IRB metodi, portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti.

                     I.   Pasākuma apraksts

                                 1.

                                 Zviedrijas pasākums, ko piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 2. punkta d) apakšpunkta vi) punktu un nosaka kredītiestādēm, kas licencētas Zviedrijā un izmanto IRB metodi, ir kredītiestādei specifiska 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti.

                                 2.

                                 Svērtā vidējā riska pakāpe ir atsevišķu riska darījumu vidējais riska svērums, kas aprēķināts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 154. pantu un svērts pēc attiecīgās riska vērtības.

                           II.   Savstarpēja atzīšana

                                 3.

                                 Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. panta 5. punktu attiecīgajām dalībvalstu iestādēm tiek ieteikts atzīt Zviedrijas pasākumu, C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērojot to iekšzemē licencētu kredītiestāžu, kuras izmanto IRB metodi, filiālēm, kuras atrodas Zviedrijā.

                                 4.

                                 Attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts atzīt Zviedrijas pasākumu, piemērojot to iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti. Saskaņā ar C ieteikuma 2. punktu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts C ieteikuma 3. punktā noteiktajā termiņā piemērot pasākumu, kas ir tāds pats kā aktivizētājas iestādes Zviedrijā īstenotais pasākums.

                                 5.

                                 Ja tāds pats makrouzraudzības politikas pasākums attiecīgajās jurisdikcijās nav pieejams, attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pēc apspriešanās ar ESRK piemērot to jurisdikcijā pieejamo makrouzraudzības politikas pasākumu, kura ietekme ir vislielākā mērā līdzvērtīga minētajam atzīšanai ieteiktajam pasākumam. Lēmumu par līdzvērtīgu pasākumu attiecīgajām iestādēm tiek ieteikts pieņemt ne vēlāk kā četros mēnešos pēc šī ieteikuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           III.   Būtiskuma robežvērtība

                                 6.

                                 Šo pasākumu papildina kredītiestādei specifiska 5 mljrd. SEK būtiskuma robežvērtība, lai virzītu to, ka pasākuma savstarpējo atzīšanu veicošās attiecīgās iestādes, iespējams, piemēro de minimis principu.

                                 7.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu dalībvalstu attiecīgās iestādes var noteikt izņēmumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kuras izmanto IRB metodi un kurām ir ar nekustamo īpašumu nodrošināti nebūtiski mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti, kas ir mazāki par 5 mljrd. SEK robežvērtību. Piemērojot būtiskuma robežvērtību, attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un, ja tiek pārsniegta 5 mljrd. SEK būtiskuma robežvērtība, tām tiek ieteikts piemērot Zviedrijas pasākumu individuālām iekšzemē licencētām kredītiestādēm, kurām iepriekš noteikts izņēmums.

                                 8.

                                 Ja attiecīgajās dalībvalstīs nav licencētu kredītiestāžu, kurām ir filiāles Zviedrija vai ar nekustamo īpašumu nodrošināti tieši mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti, kuras izmanto IRB metodi un kuru ar nekustamo īpašumu nodrošināti mazie riska darījumi ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti, ir 5 mljrd. SEK vai augstāki, dalībvalstu attiecīgās iestādes saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu var nolemt neveikt Zviedrijas pasākuma savstarpējo atzīšanu. Šādos gadījumos attiecīgajām iestādēm jākontrolē riska pozīciju būtiskums, un tām tiek ieteikts atzīt Zviedrijas pasākumu, ja kredītiestāde, kura izmanto IRB metodi, pārsniedz 5 mljrd. SEK robežvērtību.

                                 9.

                                 Saskaņā ar Ieteikuma ESRK/2015/2 2.2.1. iedaļu 5 mljrd. SEK būtiskuma robežvērtība ir ieteiktais maksimālais robežvērtības līmenis. Tāpēc savstarpējo atzīšanu īstenojošās iestādes var nevis piemērot ieteikto robežvērtību, bet gan piemērotos gadījumos savās jurisdikcijās noteikt zemāku robežvērtību vai veikt pasākuma savstarpēju atzīšanu, nenosakot būtiskuma robežvērtību.

               .

               (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 549/2013 (2013. gada 21. maijs) par Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Eiropas Savienībā (OV L 174, 26.6.2013., 1. lpp.).

               (*2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 680/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 191, 28.6.2014., 1. lpp.).”

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (2)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.


title: Padomes Ieteikums (ES) 2021/2150 (2021. gada 2. decembris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu

text:
                  6.12.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 434/8

         PADOMES IETEIKUMS (ES) 2021/2150
         (2021. gada 2. decembris),
         ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un e) apakšpunktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2020. gada 30. jūnijā pieņēma Ieteikumu par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (1) (“Padomes ieteikums”).

                     (2)

                     Kopš tā laika Padome ir pieņēmusi Ieteikumus (ES) 2020/1052 (2), (ES) 2020/1144 (3), (ES) 2020/1186 (4), (ES) 2020/1551 (5), (ES) 2020/2169 (6), (ES) 2021/89 (7), (ES) 2021/132 (8), (ES) 2021/767 (9), (ES) 2021/892 (10), (ES) 2021/992 (11), (ES) 2021/1085 (12), (ES) 2021/1170 (13), (ES) 2021/1346 (14), (ES) 2021/1459 (15), (ES) 2021/1712 (16), (ES) 2021/1782 (17), (ES) 2021/1896 (18), (ES) 2021/1945 (19) un (ES) 2021/2022 (20), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu.

                     (3)

                     Padome 2021. gada 20. maijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2021/816, ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (21), lai atjauninātu kritērijus, kas tiek izmantoti nolūkā novērtēt to, vai nebūtiski ceļojumi no trešām valstīm ir droši un būtu jāatļauj.

                     (4)

                     Padomes ieteikums paredz, ka dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 1. jūlija, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz Padomes ieteikuma I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem. Reizi divās nedēļās Padomei I pielikumā minētais trešo valstu saraksts būtu jāpārskata un vajadzības gadījumā jāatjaunina, vispirms veicot vispārēju izvērtējumu, balstoties uz Padomes ieteikumā minēto metodiku, kritērijiem un informāciju, un pēc rūpīgas konsultēšanās ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem.

                     (5)

                     Kopš tā laika Padomē ir notikušas diskusijas, rūpīgi konsultējoties ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem, par Padomes ieteikuma I pielikumā iekļautā trešo valstu saraksta pārskatīšanu un piemērojot kritērijus un metodiku, kas noteikti Padomes Ieteikumā, kurā grozījumi izdarīti ar Ieteikumu (ES) 2021/816. Šo diskusiju rezultātā būtu jāgroza I pielikumā iekļautais trešo valstu saraksts. Konkrēti, no saraksta būtu jāsvītro Jordānija un Namībija.

                     (6)

                     Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 2. decembri, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu, īpašās pārvaldes apgabalu un citu administratīvi teritoriālo vienību iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes ieteikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.

                     (7)

                     Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD, Dānija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis ieteikums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo ieteikumu, izlemj, vai tā šo ieteikumu ieviesīs.

                     (8)

                     Šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (22); tādēļ Īrija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Īrijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                     (9)

                     Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK (23) 1. panta A punktā.

                     (10)

                     Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (24) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (25) 3. pantu.

                     (11)

                     Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (26) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Lēmuma 2011/350/ES (27) 3. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
         Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu, kas grozīts ar Ieteikumiem (ES) 2020/1052, (ES) 2020/1144, (ES) 2020/1186, (ES) 2020/1551, (ES) 2020/2169, (ES) 2021/89, (ES) 2021/132, (ES) 2021/767, (ES) 2021/816, (ES) 2021/892, (ES) 2021/992, (ES) 2021/1085, (ES) 2021/1170, (ES) 2021/1346, (ES) 2021/1459, (ES) 2021/1712, (ES) 2021/1782, (ES) 2021/1896, (ES) 2021/1945 un (ES) 2021/2022, groza šādi:

                     1)

                     Padomes ieteikuma 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

                                 “1.

                                 Dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 2. decembri, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem.”;

                     2)

                     ieteikuma I pielikumu aizstāj ar šādu:

                           “I PIELIKUMS
                           Trešās valstis, īpašās pārvaldes apgabali un citas administratīvi teritoriālās vienības, kuru iedzīvotāji nebūtu jāskar pagaidu ierobežojumam pie ārējām robežām nebūtiskiem ceļojumiem uz ES:
                           I.   VALSTIS

                                       1.

                                       ARGENTĪNA

                                       2.

                                       AUSTRĀLIJA

                                       3.

                                       BAHREINA

                                       4.

                                       KANĀDA

                                       5.

                                       ČĪLE

                                       6.

                                       KOLUMBIJA

                                       7.

                                       INDONĒZIJA

                                       8.

                                       KUVEITA

                                       9.

                                       JAUNZĒLANDE

                                       10.

                                       PERU

                                       11.

                                       KATARA

                                       12.

                                       RUANDA

                                       13.

                                       SAŪDA ARĀBIJA

                                       14.

                                       DIENVIDKOREJA

                                       15.

                                       APVIENOTIE ARĀBU EMIRĀTI

                                       16.

                                       URUGVAJA

                                       17.

                                       ĶĪNA (*)

                                 II.   ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS ĪPAŠĀS PĀRVALDES APGABALI

                           Honkongas Īpašās Pārvaldes Apgabals
                           Makao Īpašās Pārvaldes Apgabals
                           III.   ADMINISTRATĪVI TERITORIĀLĀS VIENĪBAS, KO VISMAZ VIENA DALĪBVALSTS NEATZĪST PAR VALSTĪM

                           Taivāna

                        (*)  Ja tiek apstiprināta savstarpība."

            Briselē, 2021. gada 2. decembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               J. VRTOVEC

            (1)  OV L 208I, 1.7.2020., 1. lpp.

            (2)  OV L 230, 17.7.2020., 26. lpp.

            (3)  OV L 248, 31.7.2020., 26. lpp.

            (4)  OV L 261, 11.8.2020., 83. lpp.

            (5)  OV L 354, 26.10.2020., 19. lpp.

            (6)  OV L 431, 21.12.2020., 75. lpp.

            (7)  OV L 33, 29.1.2021., 1. lpp.

            (8)  OV L 41, 4.2.2021., 1. lpp.

            (9)  OV L 165I, 11.5.2021., 66. lpp.

            (10)  OV L 198, 4.6.2021., 1. lpp.

            (11)  OV L 221, 21.6.2021., 12. lpp.

            (12)  OV L 235, 2.7.2021., 27. lpp.

            (13)  OV L 255, 16.7.2021., 3. lpp.

            (14)  OV L 306, 31.8.2021., 4. lpp.

            (15)  OV L 320, 10.9.2021., 1. lpp.

            (16)  OV L 341, 24.9.2021., 1. lpp.

            (17)  OV L 360, 11.10.2021., 128. lpp.

            (18)  OV L 388, 3.11.2021., 1. lpp.

            (19)  OV L 397, 10.11.2021., 28. lpp.

            (20)  OV L 413, 19.11.2021., 37. lpp.

            (21)  OV L 182, 21.5.2021., 1. lpp.

            (22)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

            (23)  OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.

            (24)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

            (25)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.).

            (26)  OV L 160, 18.6.2011., 21. lpp.

            (27)  Padomes Lēmums 2011/350/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā saistībā ar kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām un personu pārvietošanos (OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2022/210 (2022. gada 8. februāris) par kopīgu Savienības rīkkopu pusvadītāju deficīta novēršanai un par ES mehānismu pusvadītāju ekosistēmas uzraudzībai

text:
               17.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 35/17

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2022/210
      (2022. gada 8. februāris)
      par kopīgu Savienības rīkkopu pusvadītāju deficīta novēršanai un par ES mehānismu pusvadītāju ekosistēmas uzraudzībai
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Pusvadītāji ir būtiski mūsdienu ekonomikas un sabiedrības funkcionēšanai. Pēdējā gada laikā Savienība ir saskārusies ar līdz šim nepieredzētiem piegādes traucējumiem, kas ir radījuši nopietnus kavējumus un negatīvi ietekmējuši svarīgas ekonomikas nozares, kā arī aizkavējuši remonta un apkopes veikšanu tādiem kritiski svarīgās nozarēs būtiskiem ražojumiem kā medicīnas un diagnostikas iekārtas.

                  (2)

                  Tāpēc pašreizējais pusvadītāju deficīts un tā smagā ietekme apdraud tādas kritiski svarīgas nozares kā veselība, transports, enerģētika, aizsardzība, drošība un kosmoss. Pastāv risks, ka Savienības zaļā un digitālā pārkārtošanās varētu aizkavēties.

                  (3)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisijas priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido pasākumu kopumu Eiropas pusvadītāju ekosistēmas stiprināšanai (mikroshēmu akts) (1), izstrādāts ar mērķi uzlabot Savienības noturību pret traucējumiem pusvadītāju piegādes ķēdē, veicināt spēju attīstību progresīvajā ražošanā, projektēšanā un sistēmu integrācijā, kā arī vismodernākajā rūpnieciskajā ražošanā Savienībā, novērst akūto prasmju trūkumu, palielināt kvalificētu darbinieku skaitu un veicināt noturīgas un dinamiskas pusvadītāju ekosistēmas izveidi Savienībā. Saskaņā ar Digitālās desmitgades politikas programmu (2) Savienība ir nospraudusi stratēģisko mērķi līdz 2030. gadam panākt, ka supermodernu, inovatīvu un ilgtspējīgu pusvadītāju ražošanas apjoms Eiropā vērtības izteiksmē būs vismaz 20 % no pasaules produkcijas.

                  (4)

                  Šis ieteikums pavada ierosināto regulu kā tieši piemērojams rīks, kas Savienībai ļauj ātri un koordinēti reaģēt uz pašreizējo deficītu. Šajā nolūkā tajā ierosināts izveidot koordinācijas mehānismu, lai apspriestu savlaicīgus un samērīgus pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās un lemtu par tiem.

                  (5)

                  Ņemot vērā pusvadītāju piegādes ķēdes strukturālos trūkumus, ieteikumā papildus ierosināti pasākumi ar nolūku nodrošināt pusvadītāju vērtības ķēdes koordinētu uzraudzību, īpašu uzmanību pievēršot faktoriem, kuri var traucēt, apdraudēt vai negatīvi ietekmēt pusvadītāju piegādi. Šie pasākumi ļaus sagatavot un ieviest regulā ierosināto pastāvīgo mehānismu pusvadītāju piegādes ķēdes uzraudzībai.

                  (6)

                  Lai īstenotu šo ieteikumu, Komisija ir izveidojusi Eiropas pusvadītāju ekspertu grupu. Eiropas pusvadītāju ekspertu grupa darbosies kā platforma koordinācijai starp dalībvalstīm un sniegs padomus un palīdzību Komisijai gaidāmās regulas īstenošanā. Eiropas pusvadītāju ekspertu grupas uzdevumus pārņems Eiropas pusvadītāju padome, kas tiks izveidota ar regulu.

                  (7)

                  Eiropas pusvadītāju ekspertu grupas uzdevums būs veicināt ātru un efektīvu informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju par tirgus norisēm, kas reāli apdraud Savienības piegādes, un veicināt vienotu un koordinētu reaģēšanu krīzes situācijās.

                  (8)

                  Kā pirmais pasākums dalībvalstīm tiek ieteikts pieprasīt informāciju no uzņēmumu pārstāvju organizācijām vai, attiecīgā gadījumā, no atsevišķiem pusvadītāju un iekārtu ražotājiem. Tas Eiropas pusvadītāju ekspertu grupai ļaus labāk noteikt un pielāgot iespējamos pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās. Tiek ieteikts vākt datus par ražošanas iespējām, ražošanas jaudu un pašreizējiem primārajiem traucējumiem un vājajām vietām. Informācijas vākšanai un apmaiņai jānotiek saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem par datu kopīgošanu un informācijas un datu konfidencialitāti.

                  (9)

                  Šajā ieteikumā ir ierosināti pasākumi reaģēšanai krīzes situācijās; dalībvalstis ir aicinātas tos apspriest un apsvērt iespēju tos īstenot, ja tas ir atbilstīgi un samērīgi.

                  (10)

                  Ja pašreizējās krīzes novērtējums to prasa, dalībvalstis varētu apsvērt iespēju iesaistīties dialogā ar pusvadītāju ražotājiem, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, un aicināt tos par prioritāti izvirzīt līgumus ar uzņēmumiem, kuri piegādā ražojumus kritiski svarīgām nozarēm, lai nodrošinātu, ka šīs nozares turpina darboties.

                  (11)

                  Turklāt, ja tas ir atbilstīgi un lietderīgi saskaņā ar pašreizējās krīzes novērtējumu, dalībvalstis var apsvērt iespēju piešķirt Komisijai pilnvaras to vārdā iepirkt konkrētus ražojumus, lai ar tās pirktspējas palīdzību radītu sviras efektu un sabiedrības interesēs nodrošinātu piegādes kritiski svarīgām nozarēm.

                  (12)

                  Visbeidzot, dalībvalstis tiek mudinātas izvērtēt, vai Savienībai būtu jāveic konkrēta eksporta uzraudzība, lai nodrošinātu piegādi iekšējam tirgum. Ja tās uzskata, ka šādi aizsardzības pasākumi ir piemēroti, nepieciešami un samērīgi, tās varētu apspriesties un lūgt Komisiju novērtēt, vai ir izpildīti nosacījumi aizsardzības pasākumu ieviešanai attiecībā uz eksportu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/479 (3).

                  (13)

                  Ieteicamajā uzraudzības darbībā būtu jāievēro prognozēšanas, koordinācijas un sagatavotības principi, lai izveidotu agrīnās brīdināšanas sistēmu nolūkā novērst pusvadītāju deficītu un stiprināt Savienības pusvadītāju ekosistēmu. Šajā nolūkā dalībvalstis tiek aicinātas Eiropas pusvadītāju ekspertu grupā apspriest atbilstīgus agrīnās brīdināšanas rādītājus, lai prognozētu un novērstu turpmāko deficītu pusvadītāju piegādes ķēdē.

                  (14)

                  Ir nepieciešams padziļināts novērtējums par faktoriem, kuri var traucēt, apdraudēt vai negatīvi ietekmēt vērtību ķēdi un kuru vidū ir arī piegāžu izcelsme un avoti ārpus Savienības. Tāpēc dalībvalstīm tiek ieteikts apkopot attiecīgo informāciju un sadarboties, lai Komisija varētu sagatavot kopīgu riska novērtējumu attiecībā uz pusvadītāju vērtības ķēdi Savienībā. Jānorāda faktori, kas jāņem vērā, sagatavojot riska novērtējumus.

                  (15)

                  Komisija ierosinātajā regulā nosaka pastāvīgu un saistošu mehānismu koordinētai uzraudzībai un reaģēšanai krīzes situācijās, kura pamatā ir šajā ieteikumā ierosinātie pasākumi. Tiklīdz regula stāsies spēkā, šo ieteikumu var atcelt,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1.   IETEIKUMA NOLŪKS

                  1.

                  Šā ieteikuma mērķis ir nodrošināt ātru, efektīvu un koordinētu Savienības reakciju uz pašreizējo pusvadītāju deficītu un turpmākās līdzīgās situācijās.

                  2.

                  Šis ieteikums ļaus izveidot uzraudzības mehānismu, ņemot vērā pusvadītāju piegādes strukturālos trūkumus un potenciālos deficīta vai citu ievērojamu tirgus satricinājumu riskus nākotnē.

                  3.

                  Šajā nolūkā dalībvalstīm tiek ieteikts sadarboties ar Komisiju Eiropas pusvadītāju ekspertu grupas ietvaros; šī grupa koordinēs tūlītējus pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās un darbosies kā platforma pusvadītāju vērtības ķēdes uzraudzībai, galveno uzmanību pievēršot faktoriem, kas var traucēt, apdraudēt vai negatīvi ietekmēt pusvadītāju piegādi.

            2.   DEFINĪCIJAS

                  4.

                  Šajā ieteikumā tiek izmantotas ierosinātajā regulā ietvertās definīcijas.

            3.   EIROPAS PUSVADĪTĀJU EKSPERTU GRUPa

                  5.

                  Dalībvalstīm tiek ieteikts šo ieteikumu īstenot, sadarbojoties Eiropas pusvadītāju ekspertu grupā. Šajā darbā piemēro minētās ekspertu grupas vispārējo reglamentu.

            4.   TŪLĪTĒJA REAĢĒŠANA KRĪZES SITUĀCIJĀS

                  6.

                  Dalībvalstīm būtu steidzami jāsasauc Eiropas pusvadītāju ekspertu grupas sanāksme, lai apmainītos ar informāciju par pusvadītāju krīzes pašreizējo situāciju valstu tirgos. Jo īpaši tām būtu jānovērtē konkrētie ražojumi un tirgi, kurus ietekmē pusvadītāju deficīts, kā arī jāapspriež visi ārkārtas pasākumi, kas īstenoti valsts līmenī.

                  7.

                  Lai apzinātu un pielāgotu iespējamos pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās, dalībvalstīm no uzņēmumus pārstāvošām organizācijām vai – attiecīgā gadījumā – no atsevišķiem pusvadītāju un iekārtu ražotājiem būtu jāpieprasa informācija par piegādes spējām, kas var ietvert informāciju par ražošanas iespējām, ražošanas jaudām un šābrīža primārajiem traucēkļiem. Informācijas vākšanai un apmaiņai jānotiek saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem par datu kopīgošanu un informācijas un datu konfidencialitāti.

                  8.

                  Pamatojoties uz šo informāciju, dalībvalstis tiek aicinātas izvērtēt piemērotus, efektīvus un samērīgus pasākumus reaģēšanai uz krīzi valsts un Savienības līmenī (krīzes instrumentu kopums). Šie pasākumi var ietvert vienu vai vairākus šādus elementus:

                              a)

                              veikt sarunas ar ražotājiem un lūgt, lai tie par prioritāti izvirza krīzes sakarā būtisku ražojumu ražošanu nolūkā garantēt kritisko nozaru turpmāku darbību;

                              b)

                              vajadzības gadījumā apsvērt iespēju piešķirt Komisijai sarunu pilnvaras darboties kā centralizēto iepirkumu struktūrai divu vai vairāku dalībvalstu vārdā attiecībā uz krīzes sakarā būtisku ražojumu publisko iepirkumu konkrētām kritiskām nozarēm;

                              c)

                              novērtēt, vai Savienībai būtu jāuzrauga krīzes sakarā būtisku ražojumu eksports, un iesniegt Komisijai pieprasījumu novērtēt, vai ir izpildīti nosacījumi aizsardzības pasākumu ieviešanai attiecībā uz eksportu saskaņā ar Regulu (ES) 2015/479;

                              d)

                              sākt koordinētas apspriedes vai sadarboties ar attiecīgajām trešām valstīm, lai meklētu sadarbības risinājumus piegādes ķēdes traucējumu novēršanai, ievērojot starptautiskās saistības. Vajadzības gadījumā tas var ietvert koordināciju attiecīgajos starptautiskajos forumos.

                  9.

                  Lai nodrošinātu saskaņotu pieeju, dalībvalstīm laikus jāinformē Komisija par visiem valsts pasākumiem, kas veikti attiecībā uz pusvadītāju piegādes ķēdi.

            5.   UZRAUDZĪBA

                  10.

                  Dalībvalstīm būtu regulāri jāuzrauga pusvadītāju vērtību ķēde, īpašu uzmanību pievēršot faktoriem, kas var traucēt, apdraudēt vai negatīvi ietekmēt pusvadītāju piegādi.

                  11.

                  Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu jānosaka piemēroti agrīnās brīdināšanas rādītāji, kas ļautu aizsteigties priekšā turpmākiem traucējumiem pusvadītāju piegādes ķēdē.

                  12.

                  Dalībvalstīm būtu jāsniedz Komisijai informācija, kas ļautu apzināt faktorus, tendences un notikumus, kuri varētu izraisīt būtiskus traucējumus globālajā pusvadītāju vērtības ķēdē ar ietekmi Savienībā (Savienības riska novērtējums). Attiecīgie vērā ņemamie faktori varētu būt šādi:

                              a)

                              tādu pusvadītāju nozares uzņēmumu pakalpojumu vai preču pieejamība un integritāte Savienībā, kuru darbība ir būtiska pusvadītāju piegādes ķēdei;

                              b)

                              pieprasījuma svārstības attiecībā uz dažādiem pusvadītāju veidiem, kas saistītas arī ar pieejamo ražošanas jaudu;

                              c)

                              trūkumi un šķēršļi ražošanā, iepakošanā un loģistikā, tai skaitā izejvielu deficīts un pieejama kvalificēta darbaspēka trūkums;

                              d)

                              nelaimes gadījumi, uzbrukumi, dabas katastrofas vai citi smagi incidenti, kas var ietekmēt pusvadītāju piegādes ķēdi;

                              e)

                              tehniskas, regulatīvas vai vidiskas izmaiņas, kas samazina ražošanas produktivitāti;

                              f)

                              piegāžu koncentrēšanās noteiktos ģeogrāfiskajos apgabalos un uzņēmumos, ņemot vērā tīkla un tehnoloģiskās iesīkstes ietekmi;

                              g)

                              tirdzniecības politikas, tarifu, tirdzniecības šķēršļu un citu ar tirdzniecību saistītu pasākumu ietekme;

                              h)

                              pusvadītāju autentiskums un integritāte, viltotu pusvadītāju potenciālā ietekme;

                              i)

                              intelektuālā īpašuma tiesību un komercnoslēpumu pārkāpumi vai zādzības.

                  13.

                  Dalībvalstīm būtu jānosaka pusvadītāju lietotāju galvenās kategorijas, jo īpaši kritiski svarīgās nozarēs. Tām būtu jāvēršas pie attiecīgajām ieinteresēto personu organizācijām, tostarp nozaru apvienībām un galveno lietotāju kategoriju pārstāvjiem, un jālūdz sniegt informāciju par neierastu pieprasījuma pieaugumu un konkrētiem piegādes ķēdes traucējumiem, tostarp par kritiski svarīgu pusvadītāju vai izejvielu nepieejamību, par pasūtījumu izpildes laiku, kas pārsniedz vidējo, par piegāžu kavējumiem un neraksturīgiem cenu kāpumiem.

                  14.

                  Dalībvalstīm būtu nekavējoties jābrīdina Komisija, ja tās uzzina par iespējamiem pusvadītāju piegādes traucējumiem, netipisku pieprasījuma pieaugumu vai ja tām ir konkrēta un ticama informācija par jebkuru citu riska faktoru vai notikumu, kas īstenojas.

            6.   PĀRSKATĪŠANA

                  15.

                  Pēc ierosinātās regulas stāšanās spēkā ieteikumu var atcelt.

         Briselē, 2022. gada 8. februārī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas loceklis

            Thierry BRETON

         (1)  COM(2022) 46, 8.2.2022.

         (2)  Komisijas Paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Digitālais kompass līdz 2030. gadam – Eiropas ceļam digitālajā gadu desmitā”, COM(2021) 118 final, 9.3.2021.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/479 (2015. gada 11. marts) par kopīgiem eksporta noteikumiem (OV L 83, 27.3.2015., 34. lpp.).


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2021. gada 16. jūlijs) Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējiem revidentiem (ECB/2021/28) 2021/C 299/01

text:
               27.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2021. gada 16. jūlijs)
      Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējiem revidentiem
      (ECB/2021/28)
      (2021/C 299/01)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                  Banka Slovenije pašreizējo ārējo revidentu Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. pilnvaras beidzās pēc 2020. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ jāieceļ ārējie revidenti laika posmam, kas sākas 2021. finanšu gadā.

                  (3)

                  Banka Slovenije par saviem ārējiem revidentiem 2021.–2023. finanšu gadam izvēlējusies PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o.,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Banka Slovenije ārējiem revidentiem 2021.–2023. finanšu gadam iecelt PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o.

         Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 16. jūlijāz.

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums (2021. gada 16. jūlijs) Eiropas Savienības Padomei par Banco de España ārējiem revidentiem (ECB/2021/29) 2021/C 299/02

text:
               27.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/2

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2021. gada 16. jūlijs)
      Eiropas Savienības Padomei par Banco de España ārējiem revidentiem
      (ECB/2021/29)
      (2021/C 299/02)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                  (2)

                  Banco de España 2018. gadā par saviem ārējiem revidentiem 2018.–2020. finanšu gadam izvēlējās Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A., paredzot iespēju pagarināt to pilnvaras līdz 2021. un 2022. finanšu gadam, un ECB Padome ieteica šo ārējo revidentu iecelšanu, kā arī iespēju pagarināt to pilnvaras līdz 2021. un 2022. finanšu gadam (1).

                  (3)

                  Banco de España pašreizējo ārējo revidentu Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. pilnvaras beidzās pēc 2020. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tāpēc jāieceļ ārējie revidenti 2021. un 2022. finanšu gadam.

                  (4)

                  Banco de España plāno pagarināt Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. pilnvaras līdz 2021. un 2022. finanšu gadam, kā minēts Ieteikumā ECB/2018/22 un Padomes Lēmuma (ES) 2018/1518 (2) apsvērumos. Šāda pagarināšana iespējama saskaņā ar Banco de España un Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. līgumu.

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Tiek ieteikts par Banco de España ārējiem revidentiem 2021. un 2022. finanšu gadam iecelt uzņēmumu pagaidu apvienību Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A.

         Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 16. jūlijā

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE

         (1)  Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ECB/2018/22 (2018. gada 6. septembris) Eiropas Savienības Padomei par Banco de España ārējiem revidentiem (OV C 325, 14.9.2018., 1. lpp.).

         (2)  Padomes Lēmums (ES) 2018/1518 (2018. gada 9. oktobris), ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banco de España ārējiem revidentiem (OV L 256, 12.10.2018., 63. lpp.)


title: Padomes ieteikums (2021.gada 18. jūnijs), ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2021.gada 18. jūnijs)
      ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu
      (2021/C 304/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
      tā kā:

                  (1)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (2) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Minētajā paziņojumā Komisija pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai. 2020. gada 23. martā dalībvalstu finanšu ministri piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējā izņēmuma klauzula ir dalībvalstīm nodrošinājusi Covid-19 krīzes pārvarēšanai vajadzīgo budžeta elastību. Tā ir atvieglojusi budžeta politikas koordinēšanu nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām katras dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. 2020. gada 17. septembrī Komisija savā paziņojumā par 2021. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju paziņoja, ka vispārējā izņēmuma klauzula būs piemērojama arī 2021. gadā.

                  (2)

                  2020. gada 20. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu (3) (“Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums”). Tā ieteica Beļģijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Beļģijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas.

                  (3)

                  Padomes 2021. gada ieteikumā par eurozonas ekonomikas politiku norādīts, ka visās eurozonas dalībvalstīs 2021. gadā būtu jāturpina stimulējoša fiskālā politika un ka politikas pasākumi būtu jāpielāgo katras valsts konkrētajiem apstākļiem, un tiem vajadzētu būt savlaicīgiem, pagaidu un mērķtiecīgiem. Tad, kad epidemioloģiskie un ekonomiskie apstākļi to ļaus, ārkārtas pasākumi būtu pakāpeniski jāizbeidz, vienlaikus cenšoties novērst krīzes ietekmi uz sociālo jomu un darba tirgu. Dalībvalstīm būtu jāīsteno fiskālā politika, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Dalībvalstīm būtu jāveic reformas, ar kurām stiprina visiem pieejamu veselības aprūpes un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

                  (4)

                  2020. gada 18. novembrī Komisija pieņēma atzinumus par eurozonas dalībvalstu 2021. gada budžeta plāna projektiem, pamatojoties uz fiskālo pasākumu kvalitatīvu novērtējumu. Komisija atzina, ka Beļģijas budžeta plāna projekts visumā atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumā izklāstītajiem ieteikumiem par fiskālo politiku un ka budžeta plāna projektā ietverto pasākumu vairākums veicina ekonomisko aktivitāti būtiskas nenoteiktības apstākļos.

                  (5)

                     Next Generation EU, kas ietver Atveseļošanas un noturības mehānismu, nodrošinās ilgtspējīgu, iekļaujošu un taisnīgu ekonomikas atveseļošanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (4), ar ko izveidoja Atveseļošanas un noturības mehānismu, stājās spēkā 2021. gada 19. februārī. Atveseļošanas un noturības mehānisms nodrošinās finansiālu atbalstu reformu un investīciju īstenošanai, tādējādi radot Savienības finansētu fiskālo stimulu. Tas sekmēs ekonomikas atveseļošanu un ilgtspējīgu un izaugsmi veicinošu reformu un investīciju īstenošanu, jo īpaši zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšanai, kā arī stiprinās dalībvalstu tautsaimniecību noturību un potenciālo izaugsmi. Tas arī palīdzēs publiskajām finansēm atgūt labvēlīgāku stāvokli īstermiņā un sekmēs to ilgtspējas nostiprināšanu un izaugsmi un darbvietu izveidi vidējā termiņā un ilgtermiņā.

                  (6)

                  2021. gada 3. martā Komisija pieņēma paziņojumu, kurā sniegti orientējoši norādījumi attiecībā uz politiku ar mērķi atvieglot fiskālās politikas koordināciju un dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu. Vispārējai fiskālajai nostājai, ņemot vērā valstu budžetus un Atveseļošanas un noturības mehānismu, arī 2021. un 2022. gadā vajadzētu būt stimulējošai. Tajā pašā laikā, ņemot vērā prognozi, ka ekonomiskā aktivitāte pakāpeniski normalizēsies 2021. gada otrajā pusē, dalībvalstu fiskālajai politikai 2022. gadā būtu jākļūst diferencētākai. Dalībvalstīm savā fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās stadija, fiskālā ilgtspēja un nepieciešamība samazināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tā kā nepieciešams atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanos Savienībā, dalībvalstīm ar zemu ilgtnespējas risku savs budžets būtu jāplāno tā, ka arī 2022. gadā tiek īstenota stimulējoša fiskālā politika, ņemot vērā Atveseļošanas un noturības mehānisma ietekmi. Dalībvalstīm, kuru parāda līmenis ir augsts, būtu jāīsteno piesardzīga fiskālā politika, vienlaikus saglabājot valsts finansētas investīcijas un izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu jaunus augstas kvalitātes investīciju projektus un strukturālās reformas. Arī pēc 2022. gada fiskālajā politikā būtu jāņem vērā atveseļošanās intensitāte, ekonomiskās nenoteiktības pakāpe un fiskālās ilgtspējas apsvērumi. Fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kas paredz arī atbalsta pasākumu pakāpenisku atcelšanu piemērotā brīdī, palīdzēs nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā.

                  (7)

                  Komisija savā 2021. gada 3. marta paziņojumā arī pauda viedokli, ka lēmums par vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanu vai turpmāku piemērošanu būtu jāpieņem vispārēja ekonomikas stāvokļa novērtējuma ietvaros, kurā būtisks kvantitatīvais kritērijs ir ekonomiskās aktivitātes līmenis Savienībā vai eurozonā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni (2019. gada beigās). 2021. gada 2. jūnijā Komisija, pamatojoties uz savu 2021. gada pavasara prognozi, atzina, ka ir izpildīti nosacījumi, lai 2022. gadā turpinātu piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā to deaktivētu. Arī pēc vispārējās izņēmuma klauzulas deaktivēšanas tiks ņemta vērā valstu konkrētā situācija.

                  (8)

                  Beļģija 2021. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2021. gada stabilitātes programmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantu.

                  (9)

                  Pēc Eurostat validētajiem datiem, 2020. gadā Beļģijas vispārējās valdības budžeta deficīts bija 9,4 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un vispārējās valdības parāds palielinājās līdz 114,1 % no IKP. Gada izmaiņas budžeta primārajā bilancē bija -7,5 % no IKP, ieskaitot ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 4,5 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Beļģija uzņēmumiem un mājsaimniecībām turklāt sniedza likviditātes atbalstu (piemēram, garantiju un atliktas nodokļu samaksas veidā, kam nav tiešas un tūlītējas ietekmes uz budžetu), kas atbilstoši aplēsēm bija 11,8 % no IKP; pēc Komisijas aplēsēm publisko garantiju faktiskā izmantošana 2020. gadā nepārsniedza 0,5 % no IKP.

                  (10)

                  2021. gada 2. jūnijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu. Minētajā ziņojumā ir aplūkots Beļģijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP, turklāt vispārējās valdības parāds pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP, un nebija sarucis pietiekami strauji. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts un parāda kritērijs nav ievērots.

                  (11)

                  Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2021. un 2022. gadu ir reālistisks. 2021. gada stabilitātes programmā prognozēts, ka reālais IKP 2021. un 2022. gadā pieaugs attiecīgi par 4,1 % un 3,5 %. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts, ka 2021. un 2022. gadā reālā izaugsme būs nedaudz lielāka – attiecīgi 4,5 % un 3,7 %, ko veicinās lielākas investīcijas.

                  (12)

                  Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 9,4 % no IKP 2020. gadā līdz 7,7 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība, paredzams, no 114,1 % 2020. gadā palielināsies līdz 116,3 % no IKP 2021. gadā. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas -6,1 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 2,7 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un tās izraisīto ekonomikas lejupslīdi, Beļģija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai stiprinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu Covid-19 pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Šī enerģiskā politiskā reakcija mīkstināja IKP sarukumu, tādējādi iegrožojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda pieaugumu. Ar fiskālajiem pasākumiem būtu maksimāli jāveicina ekonomikas atveseļošanās, neapdraudot turpmākās fiskālās trajektorijas. Tāpēc būtu jāizvairās no tā, ka pasākumi rada pastāvīgu slogu publiskajām finansēm. Ja dalībvalstis ievieš pastāvīgus pasākumus, tām šie pasākumi būtu pienācīgi jāfinansē, lai nodrošinātu budžeta neitralitāti vidējā termiņā. Beļģijas 2020. un 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir galvenokārt pagaidu rakstura vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem.

                  (14)

                  2021. gada stabilitātes programmā vēl nav iekļauti ieņēmumi no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām. Savukārt Komisijas 2021. gada pavasara prognozē ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,2 % no IKP 2021. gadā un 0,3 % no IKP 2022. gadā saskaņā ar to pašu hipotēzi, ko Beļģijas Federālais plānošanas birojs izmantoja savā Atveseļošanas un noturības mehānisma makroekonomiskajā novērtējumā.

                  (15)

                  Regulā (EK) Nr. 1466/97 noteiktie fiskālās korekcijas rādītāji ir jāskata pašreizējo apstākļu kontekstā. Pirmkārt, pastāv ievērojama nenoteiktība attiecībā uz izlaides starpības aplēsēm. Otrkārt, fiskālajai politikai jābūt gatavai strauji pielāgoties Covid-19 pandēmijas attīstībai, pēc veselības risku mazināšanās pārorientējoties no ārkārtas palīdzības uz mērķtiecīgāk ievirzītiem pasākumiem. Treškārt, pašreizējam kontekstam ir raksturīgi būtiski politikas pasākumi ekonomiskās aktivitātes atbalstam. Ņemot vērā apjomīgos pārvedumus no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma), noteiktie rādītāji visā pilnībā neatspoguļo fiskālās politikas stimulējošo iedarbību uz ekonomiku. Šo iemeslu dēļ strukturālā bilance pašreizējos apstākļos nešķiet piemērots kritērijs. Ir arī jāpielāgo izdevumu kritērijs (5), un tajā jāiestrādā papildu informācija, lai varētu pilnībā novērtēt fiskālās politikas ievirzi.

                  (16)

                  Kā 2021. gada budžeta plāna projektu novērtēšanas pieejā, pagaidu ārkārtas pasākumi nav iekļauti izdevumu agregātā. Šie ar krīzi saistītie pagaidu ārkārtas pasākumi atbalsta veselības aprūpes sistēmas un kompensē darba ņēmējiem un uzņēmumiem ieņēmumu zudumu, kas radies epidemioloģisko ierobežojumu un piegādes ķēdes traucējumu dēļ; publiskās iestādes tos atcels, kad sabiedrības veselības un ekonomiskā situācija būs atgriezusies parastajās sliedēs. Lai novērtētu vispārējo fiskālo nostāju pašreizējos apstākļos, attiecīgajā izdevumu agregātā būtu jāiekļauj apjomīgie pārvedumi no Savienības budžeta (piemēram, no Atveseļošanas un noturības mehānisma). Tādēļ vispārējā fiskālā nostāja tiek mērīta, vadoties pēc izmaiņām primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus), ieskaitot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu Savienības fondu dotācijām finansētos izdevumus. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju analīzes mērķis ir arī novērtēt, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanos, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos. Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība tiek pievērsta valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem un investīcijām.

                  (17)

                  Beļģija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 4,5 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti vairums 2020. un 2021. gadā veikto pagaidu atbalsta pasākumu un makroekonomiskās situācijas uzlabošanās rezultātā pieaugs valsts ieņēmumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā stabilizēsies 116 % apmērā no IKP. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -0,4 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,1 procentpunktu no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP.

                  (18)

                  Īpaši svarīgi ir tas, kāda ir dalībvalstu budžeta pasākumu kvalitāte. Fiskālās strukturālās reformas, kuru mērķis ir uzlabot valstu budžeta struktūru, var atbalstīt potenciālo izaugsmi, radīt tik nepieciešamo fiskālo telpu un palīdzēt nodrošināt fiskālo ilgtspēju ilgākā termiņā, tostarp ņemot vērā klimata pārmaiņas un problēmas veselības jomā. Attiecībā uz ieņēmumiem Covid-19 krīze ir apstiprinājusi reformu lielo lomu efektīvākas un taisnīgākas publisko ieņēmumu sistēmas veidošanā. Attiecībā uz izdevumiem tā vēl vairāk ir izcēlusi to, ka vajadzīgas lielākas un kvalitatīvākas ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas tādā veidā, kas palīdz sasniegt tādus mērķus kā izaugsmes potenciāla vairošana, ekonomiskā un sociālā noturība un zaļā un digitālā pārkārtošanās. Valstu atveseļošanas un noturības plāni ļaus uzlabot valstu budžeta struktūru.

                  (19)

                  Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 4 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 3,7 % no IKP 2024. gadā. Netiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gada stabilitātes programmas darbības laikā atgriezīsies līmenī zem 3 % no IKP. 2021. gada stabilitātes programmā nav iekļauta informācija, kas vajadzīga, lai aplēstu vispārējo fiskālo nostāju 2023. un 2024. gadā. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 2,75 % (8). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Beļģijas potenciālo izaugsmi.

                  (20)

                  Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 116,7 % no IKP 2023. gadā līdz 117,4 % no IKP 2024. gadā, kas ir pilnībā saistīts ar atlikumu un plūsmu korekciju. Ņemot vērā augsto valsts parāda attiecību pret IKP, kurai laika gaitā prognozējama tikai pakāpeniska samazināšanās, tiek uzskatīts, ka Beļģija vidējā termiņā saskaras ar augstiem fiskālās ilgtnespējas riskiem, kā liecina pēdējā parāda atmaksājamības analīze.

                  (21)

                  Ņemot vērā pašlaik vēl ārkārtīgi augsto nenoteiktības līmeni, fiskālās politikas norādēm ir galvenokārt kvalitatīvs raksturs. 2022. gadā, ja nenoteiktība būs pietiekami samazinājusies, tiks sniegtas precīzākas kvantitatīvās norādes par turpmākajiem gadiem.

                  (22)

                  Padome ir novērtējusi Beļģijas 2021. gada stabilitātes programmu un to, kā īstenots Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikums,

            AR ŠO IESAKA BEĻĢIJAI:

         1.

            2022. gadā izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam, vienlaikus īstenojot piesardzīgu fiskālo politiku. Saglabāt valsts finansētās investīcijas.

         2.

            Kad ekonomiskie apstākļi to ļaus, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā. Vienlaikus palielināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

         3.

            Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu atveseļošanu, īpašu uzmanību pievērst publisko finanšu struktūrai gan budžeta ieņēmumos, gan izdevumos, un budžeta pasākumu kvalitātei. Prioritāri veikt ilgtspējīgas un izaugsmi veicinošas investīcijas, jo īpaši investīcijas, ar ko atbalsta zaļo un digitālo pārkārtošanos. Prioritāri īstenot fiskālās strukturālās reformas, kas palīdzēs nodrošināt finansējumu valsts politikas prioritātēm un sekmēs publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, tostarp attiecīgā gadījumā stiprinot visiem pieejamu veselības un sociālās aizsardzības sistēmu tvērumu, adekvātumu un ilgtspēju.

         Luksemburgā, 2021.gada 18. jūnijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            J. LEÃO

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (3)  Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Beļģijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2020. gada stabilitātes programmu (OV C 282, 26.8.2020., 1. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17. lpp.).

         (5)  Konkrētāk, investīciju izlīdzināšana četru gadu periodā, kas izmantota izdevumu kritērijā, neļauj pienācīgi novērtēt fiskālo atbalstu, ko valsts finansētās investīcijas nodrošina ekonomikas atveseļošanai.

         (6)  Negatīvs rādītājs nozīmē, ka primāro izdevumu pieaugums pārsniedz ekonomikas izaugsmi vidējā termiņā, un liecina par ekspansīvu fiskālo politiku.

         (7)  Tiek prognozēts, ka citiem valsts finansētajiem kapitālizdevumiem būs neitrāla ietekme.

         (8)  Komisijas aplēse saskaņā ar vispārpieņemto metodiku.


title: Eiropas Centrālās bankas Ieteikums (2021. gada 23. jūlijs), ar ko atceļ Ieteikumu ECB/2020/62 (ECB/2021/31) 2021/C 303/01

text:
               29.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/1

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
      (2021. gada 23. jūlijs),
      ar ko atceļ Ieteikumu ECB/2020/62
      (ECB/2021/31)
      (2021/C 303/01)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (1), un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Centrālā banka (ECB) 2020. gada 27. martā pieņēma Eiropas Centrālās bankas Ieteikumu ECB/2020/19 (2), ar kuru tika ieteikts kredītiestādēm vismaz līdz 2020. gada 1. oktobrim neizmaksāt dividendes un neuzņemties neatsaucamas saistības izmaksāt dividendes, un atturēties no akciju atpirkšanas, kuras mērķis ir atlīdzība akcionāriem. ECB 2020. gada 27. jūlijā pagarināja šo ieteikumu līdz 2021. gada 1. janvārim, pieņemot Eiropas Centrālās bankas Ieteikumu ECB/2020/35 (3).

                  (2)

                  Pat ņemot vērā makroekonomisko apstākļu uzlabošanos un ar COVID-19 pandēmiju saistītās ekonomiskās nenoteiktības mazināšanos, nenoteiktības līmenis 2020. gada beigās vēl arvien bija augsts un turpina ietekmēt banku spēju prognozēt kapitāla vajadzības vidējā termiņā. Ņemot vērā šo pastāvošo nenoteiktību, ECB pieņēma Eiropas Centrālās bankas Ieteikumu ECB/2020/62 (4), ar ko atcēla Ieteikumu ECB/2020/35, bet ieteica ievērot īpašu piesardzību, pieņemot lēmumus par dividendēm vai izmaksājot tās, vai veicot akciju atpirkšanu, kuras mērķis ir atlīdzība akcionāriem.

                  (3)

                  Jaunākās makroekonomiskās iespēju aplēses norāda uz ekonomikas atveseļošanās sākumu un ekonomiskās nenoteiktības līmeņa turpmāku samazināšanos. Attiecīgi ECB uzskata, ka Ieteikuma ECB/2020/62 pieņemšanas pamatā esošie iemesli vairs nepastāv. Mazinātā ekonomiskā nenoteiktība ļauj padziļināti veikt individuālu uzraudzības novērtējumu par piesardzības līmeni banku dividenžu sadales un akciju atpirkšanas plānos, veicot rūpīgu un uz nākotni vērstu kapitāla plānu novērtējumu parastā uzraudzības cikla kontekstā,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Ar šo ieteikumu no 2021. gada 30. septembra atceļ Ieteikumu ECB/2020/62.

         Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 23. jūlijā

               ECB prezidente

            Christine LAGARDE

         (1)  OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.

         (2)  Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ECB/2020/19 (2020. gada 27. marts) par dividenžu sadali COVID-19 pandēmijas laikā un Ieteikuma ECB/2020/1 atcelšanu (OV C 102I, 30.3.2020., 1. lpp.).

         (3)  Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ECB/2020/35 (2020. gada 27. jūlijs) par dividenžu sadali COVID-19 pandēmijas laikā un Ieteikuma ECB/2020/19 atcelšanu (OV C 251, 31.7.2020., 1. lpp.).

         (4)  Eiropas Centrālās bankas Ieteikums ECB/2020/62 (2020. gada 15. decembris) par dividenžu sadali COVID-19 pandēmijas laikā un Ieteikuma ECB/2020/35 atcelšanu (OV C 437, 18.12.2020., 1. lpp.).