Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0992

Ieteikums Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta esamību Portugālē,kas sagatavots saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu  /* SEC/2005/0992 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 20.7.2005SEC(2005) 992 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES LĒMUMSpar pārmērīga budžeta deficīta esamību Portugālē,kas sagatavots saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS2005. gada 9. jūnijā Portugāle iesniedza jaunāko atjauninājumu savai stabilitātes programmai, kas aptver laika posmu no 2005. līdz 2009. gadam. Kā liecina šis atjauninājums, tiek plānots, ka valsts budžeta deficīts laika posmā no 2005. līdz 2007. gadam pārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3% no IKP. Konkrēti, pēc tam, kad faktiskais deficīts 2004. gadā tika uzrādīts 2,9%[1], Portugāle 2005. gadā plāno valsts budžeta deficītu 6,2% no IKP, ko 2006. gadā paredzēts samazināt uz 4,8%, 2007. gadā – uz 3,9% un 2008. gadā – uz 2,8%. Šajos pašos gados paredzams, ka parāda attiecība pret IKP turpinās pieaugt no 2004. gadā uzrādītajiem 61,9% līdz maksimumam – 67,8% no IKP 2007. gadā.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru regulē Līguma 104. pants un Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu, kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta sastāvdaļa.[2] Veicot novērtējumu, Komisija ir pienācīgi ņēmusi vērā 2005. gada 20. marta Ecofin ziņojumu Eiropadomei „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ko pēdējā vizēja 2005. gada 22. martā[3].Komisijas ziņojumā saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu tika izvērtēts, vai ir izpildītas Līgumā noteiktās prasības attiecībā uz deficīta un parāda kritērijiem.Plānotais budžeta deficīts 2005. gadā, kas uzrādīts Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā, pārsniedz atsauces vērtību – 3% no IKP un nav tai tuvu. Turklāt atsauces vērtības pārsniegšana nav tikai izņēmuma un pagaidu parādība Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē. Kaut arī IKP pieauguma temps kopš 2000. gada ir strauji samazinājies, 2004. gadā ekonomikā atkal bija vērojams pozitīvs pieaugums un, saskaņā ar Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēm un 2005. gada jūnijā atjaunināto stabilitātes programmu sagaidāms, ka nākamo gadu laikā tajā saglabāsies kaut arī mērena, tomēr pakāpeniska pieauguma tendence. Turklāt, kaut gan negatīvā starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu ir ievērojama un nav sagaidāms, ka turpmākajos gados tā būtiski mazināsies, valsts budžeta bilances pasliktināšanās nav samērīga ar pēdējā laikā palielinājušos starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu. Tādēļ nevar uzskatīt, ka atsauces vērtības pārsniegšanu izraisījusi nopietna ekonomikas lejupslīde. Tāpat atsauces vērtības pārsniegšanu nevar uzskatīt par pagaidu parādību, jo saskaņā ar Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēm sagaidāms, ka budžeta deficīta attiecība krietni pārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību arī 2006. gadā, kad sagaidāms, ka sāks pakāpeniski izpausties ekonomikas atgūšanās. Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā paredzēts, ka turpmāko gadu laikā valsts budžeta deficīts samazināsies, tomēr līdz 2007. gadam pārsniegs atsauces vērtību. Tas vedina konstatēt, ka Līgumā noteiktā prasība attiecībā uz deficīta kritēriju nav izpildīta.Parāda attiecība pret IKP 2003. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību – 60% no IKP, sasniedzot 61,9% 2004. gadā, kas nozīmē pieaugumu par saviem 8,5 procentu punktiem no IKP kopš 2000. gada. Parāda attiecības pieaugumu var izskaidrot ar ļoti zemu primāro pārpalikumu, dažos gados pat primāro deficītu, ievērojamām krājumu un plūsmu korekcijām, kad parādu palielinošās zembilances operācijas vairumā gadu bija lielākas nekā ieņēmumi no privatizācijas, kā arī ar zemo nominālo IKP pieaugumu. Stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā ietvertie parāda mērķi laika posmam no 2005. līdz 2007. gadam, kas visumā saskan ar Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēs noteiktajām parāda perspektīvām, liecina, ka sagaidāms turpmāks straujš parāda attiecības pieaugums, kas maksimumu – nedaudz zem 68% – sasniegs 2007. gadā. Tas ir pretrunā Līguma prasībai, ka tad, ja ir pārsniegta atsauces vērtība – 60% no IKP, valsts parāda attiecībai pietiekami strauji jāsamazinās un jātuvinās atsauces vērtībai. Tas vedina konstatēt, ka Līgumā noteiktā prasība attiecībā uz parāda kritēriju nav izpildīta.Komisija savā ziņojumā saskaņā ar 104. panta 3. punktu analizēja arī būtiskos faktorus, kuri attiecas uz ekonomikas un budžeta stāvokli vidējā termiņā, kā arī citus faktorus, kuri šķita lietderīgi Portugāles valsts finanšu novērtējumam.Padome savā 2005. gada 20. marta ziņojumā uzsvēra, ka citu būtisku faktoru ņemšanai vērā lēmuma sagatavošanas posmā par pārmērīga budžeta deficīta situāciju, tādējādi iekļaujot Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu saskaņā ar 104. panta 4. punktu, Komisijas atzinumu saskaņā ar 104. panta 5. punktu un Padomes lēmumu saskaņā ar 104. panta 6. punktu, „jābūt pilnībā atkarīgai no galvenā principa, ka – pirms tiek ņemti vērā citi būtiski faktori – atsauces vērtības pārsniegšana ir pagaidu rakstura un deficīts saglabājas tuvu atsauces vērtībai”. Portugāles gadījumā šis nosacījums nav izpildīts – 2005. gadā plānotais deficīts nav tuvu atsauces vērtībai un nevar uzskatīt, ka atsauces vērtība ir pārsniegta tikai uz laiku, jo paredzams, ka valsts budžeta deficīts saglabāsies virs 3% no IKP trīs gadus. Tādēļ, sniedzot Komisijas atzinumu saskaņā ar 104. panta 5. punktu un Padomes lēmumu saskaņā ar 104. panta 6. punktu, Portugāles gadījumā citi būtiski faktori netiek ņemti vērā.Līguma 104. panta 4. punktā teikts, ka „114. pantā paredzētā komiteja (t.i., Ekonomikas un finanšu komiteja) izstrādā atzinumu par Komisijas ziņojumu.” Komiteja 2005. gada 4. jūlijā izplatīja savu atzinumu, kas saskan ar Komisijas ziņojumā sniegto novērtējumu. Konkrēti, Komiteja secināja, ka „plānotās budžeta tendences Portugālē 2005. gadā ir tādas, ka netiek ievēroti abi 104. panta 2. punktā minētie kritēriji”. Komiteja uzskatīja, ka 2005. gadam plānotais deficīts nav tuvu atsauces vērtībai – 3% no IKP un nevar uzskatīt, ka atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz laiku. Valsts parāds pārsniedz atsauces vērtību – 60% no IKP un paredzams, ka nākamo divu gadu laikā procentuālā attiecība pret IKP pieaugs. Komiteja arī norādīja, ka ekonomiskās prognozes nākamajiem diviem trim gadiem joprojām ir pieticīgas, un pauda bažas par strukturālā deficīta augsto līmeni un tendencēm. Ekonomikas un finanšu komiteja izskatīja visus pārējos būtiskos faktorus, taču nolēma, ka savā novērtējumā šos faktorus neņems vērā.Komisija, ņēmusi vērā savu ziņojumu un balstoties uz Komitejas atzinumu, ir secinājusi, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts. Šis atzinums, ko Komisija pieņēmusi 2005. gada 20. jūlijā, ir adresēts Padomei saskaņā ar Līguma 104. panta 5. punktu. Komisija iesaka Padomei atbilstīgi pieņemt lēmumu saskaņā ar 104. panta 6. punktu un šajā nolūkā līdz ar šo adresē tai lēmuma ieteikumu. Turklāt saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu Komisija Padomei iesniedz ieteikumu par Padomes ieteikumu, kas adresējams Portugālei nolūkā novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju.IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar pārmērīga budžeta deficīta esamību Portugālē,kas sagatavots saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktuEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 6. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,ņemot vērā Portugāles apsvērumus,tā kā1.  Saskaņā ar Līguma 104. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.2.  Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.3.  Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra saskaņā ar 104. pantu paredz pieņemt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta situāciju. Līgumam pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru ir izklāstīti citi noteikumi par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu. Padomes Regulā (EK) Nr. 3605/93[4], kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 475/2000[5] un Komisijas Regulu (EK) Nr. 351/2002[6] izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi un definīcijas minētā protokola noteikumu piemērošanai.4.  Līguma 104. panta 5. punktā noteikts, ka Komisijai jāadresē atzinums Padomei, ja Komisija uzskata, ka dalībvalstī pastāv vai var rasties pārmērīgs budžeta deficīts. Komisija šādu atzinumu par Portugāli adresēja Padomei 2005. gada 20. jūlijā. Komisija, ņēmusi vērā savu ziņojumu saskaņā ar 104. panta 3. punktu un balstoties uz Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu saskaņā ar 104. panta 4. punktu, ir secinājusi, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts. Sniedzot novērtējumu, Komisija ir ņēmusi vērā 2005. gada 20. marta Ecofin ziņojumu Eiropadomei „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ko pēdējā vizēja 2005. gada 22. martā[7].5.  Līguma 104. panta 6. punktā noteikts, ka Padomei ir jāizskata jebkādi apsvērumi, ko var būt iesniegusi attiecīgā dalībvalsts, un, pamatojoties uz vispārēju novērtējumu, jāpieņem lēmums par to, vai pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Portugāles gadījumā šā vispārējā novērtējuma rezultātā ir radušies tālāk minētie secinājumi.6.  Saskaņā ar 2005. gada jūnijā atjaunināto Portugāles stabilitātes programmu, valsts budžeta deficīts 2005.gadā plānots 6,2% no IKP. Šis skaitlis pārsniedz atsauces vērtību – 3% no IKP un nav tuvu tai. Tam, ka deficīts pārsniedz atsauces vērtību, par iemeslu nav nedz no Portugāles varas iestādēm neatkarīgi ārkārtas apstākļi, nedz arī nopietna ekonomikas lejupslīde. Kaut arī IKP pieauguma temps kopš 2000. gada ir strauji samazinājies, ekonomikā 2004. gadā atkal bija vērojams pozitīvs pieaugums un, saskaņā ar Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēm un 2005. gada jūnijā atjaunināto stabilitātes programmu sagaidāms, ka nākamo gadu laikā tajā saglabāsies kaut arī mērena, tomēr pakāpeniska pieauguma tendence. Turklāt, kaut gan negatīvā starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu ir ievērojama un nav sagaidāms, ka turpmākajos gados tā būtiski mazināsies, valsts budžeta bilances pasliktināšanās nav samērīga ar pēdējā laikā palielinājušos starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu. Tādēļ nevar uzskatīt, ka atsauces vērtības pārsniegšanu izraisījusi nopietna ekonomikas lejupslīde. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēm, sagaidāms, ka budžeta deficīts krietni pārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību arī 2006. gadā, kad sagaidāms, ka sāks pakāpeniski izpausties ekonomikas atgūšanās. Portugāles stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā paredzēts, ka turpmāko gadu laikā valsts budžeta deficīts samazināsies, tomēr līdz 2007. gadam pārsniegs atsauces vērtību. Tādējādi atsauces vērtības pārsniegšana nav tikai izņēmuma un pagaidu parādība Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē. Tas liecina, ka Līgumā noteiktā prasība attiecībā uz deficīta kritēriju nav izpildīta.7.  Parāda attiecība pret IKP 2003. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību – 60% no IKP, sasniedzot 61,9% 2004. gadā, kas nozīmē pieaugumu par saviem 8,5 procentu punktiem no IKP kopš 2000. gada. Parāda attiecības pieaugumu var izskaidrot ar ļoti zemu primāro pārpalikumu, ievērojamām parādu palielinošām krājumu un plūsmu korekcijām, kā arī ar zemo nominālo IKP pieaugumu. Turklāt Stabilitātes programmas 2005. gada jūnija atjauninājumā ietvertie parāda skaitļi laika posmam no 2005. līdz 2007. gadam, kas visumā saskan ar Komisijas dienestu 2005. gada pavasara prognozēs noteiktajām parāda perspektīvām, vedina domāt, ka sagaidāms turpmāks straujš parāda attiecības pieaugums, kas maksimumu – nedaudz zem 68% – sasniegs 2007. gadā. Tas ir pretrunā Līguma prasībai, ka tad, ja ir pārsniegta atsauces vērtība – 60% no IKP, valsts parāda attiecībai pietiekami strauji jāsamazinās un jātuvinās atsauces vērtībai. Tas liecina, ka Līgumā noteiktā prasība attiecībā uz parāda kritēriju nav izpildīta.8.  Saskaņā ar Ecofin Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu Eiropadomei „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ko pēdējā vizēja 2005. gada 22. martā, citu būtisku faktoru ņemšanai vērā Padomes lēmumā par pārmērīga budžeta deficīta situāciju saskaņā ar 104. panta 6. punktu „jābūt pilnībā atkarīgai no galvenā principa, ka – pirms tiek ņemti vērā citi būtiski faktori – atsauces vērtības pārsniegšana ir pagaidu rakstura un deficīts saglabājas tuvu atsauces vērtībai”. Portugāles gadījumā šis nosacījums nav izpildīts. Tādēļ Padomes lēmumā saskaņā ar 104. panta 6. punktu Portugāles gadījumā citi būtiski faktori nav ņemti vērā.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU1. pantsNo vispārējā novērtējuma izriet, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta deficīts.2. pantsŠis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.Briselē,Padomes vārdā [1] Par šiem skaitļiem norisinās diskusijas starp Eurostat un Portugāles statistikas iestādēm.[2] OV L 209, 2.8.1997.[3] Sk. 2005. gada 22. un 23. marta Briseles Eiropadomes prezidentūras secinājumus (7619/05) un (Ecofin) Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu Eiropadomei (7423/05).[4] OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp.[5] OV L 58, 3.3.2000., 1. lpp.[6] OV L 55, 26.2.2002., 23. lpp.[7] Sk. 2005. gada 22. un 23. marta Briseles Eiropadomes prezidentūras secinājumus (7619/05) un (Ecofin) Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu Eiropadomei (7423/05).


Ieteikums Padomes lēmums, ar ko atceļ Lēmumu 2003/487/EK par pārmērīga deficīta esību Francijā (iesniedz Komisija)


title: Ieteikums Padomes lēmums, ar ko atceļ Lēmumu 2005/182/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Slovākijā

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---                    EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                  Briselē, 7.5.2008
                                                  SEC(2008) 572 galīgā redakcija
                                        Ieteikums
                                PADOMES LĒMUMS,
   ar ko atceļ Lēmumu 2005/182/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Slovākijā
                                  (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                         PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.        KONTEKSTS
   Līguma 104. pants nosaka, ka dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga budžeta deficīta, un paredz
   budžeta deficīta noteikšanas un novēršanas procedūru. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
   procedūra ir sīkāk izklāstīta Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
   pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu1, kas ir Stabilitātes un
   izaugsmes pakta sastāvdaļa. Saskaņā ar Līguma 104. panta 2. punktu Komisijai jāuzrauga
   budžeta disciplīnas ievērošana, pamatojoties uz šādiem diviem kritērijiem: a) vai plānotais vai
   reālais valsts budžeta deficīts nepārsniedz atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP (izņemot
   gadījumus, kad vai nu deficīta attiecība ir būtiski un pastāvīgi pazeminājusies un sasniegusi
   atsauces vērtībai tuvu līmeni, vai arī atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz
   laiku, un šī attiecība joprojām ir tuva atsauces vērtībai), un b) vai valsts parāds nepārsniedz
   atsauces vērtību, kas ir 60 % no IKP (ja vien parāda attiecība pietiekami strauji nesamazinās
   un netuvinās atsauces vērtībai).
   Saskaņā ar Līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
   procedūru Komisija sniedz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanai
   vajadzīgos datus. Piemērojot minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar Padomes Regulas
   (EK) Nr. 3605/93 4. pantu divreiz gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo
   valsts budžeta deficīta un parāda dati un citi saistītie rādītāji2,3,4.
   Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru attiecībā uz Slovākiju Komisija sāka
   2004. gada 12. maijā, pieņemot ziņojumu saskaņā ar EKL 104. panta 3. punktu, pamatojoties
   uz to, ka valsts kopbudžeta deficīts 2003. gadā bija 3,6 % no IKP5. Pamatojoties uz Komisijas
   ieteikumu, Padome 2004. gada 5. jūlijā saskaņā ar EKL 104. panta 6. punktu noteica, ka
   Slovākijā ir pārmērīgs budžeta deficīts6. Līdztekus, arī pamatojoties uz Komisijas ieteikumu,
   Padome saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu Slovākijai ieteica novērst pārmērīgo valsts
   budžeta deficītu vēlākais līdz 2007. gadam7.
   1
           OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174,
           7.7.2005., 5. lpp.).
   2
           OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005
           (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
   3
           Jaunākais Slovākijas paziņojums atrodams šajā adresē:
           http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.
   4
           Slovākijā bija noteikts pārejas periods, lai īstenotu Eurostat 2004. gada 2. marta lēmumu par fondēto
           pensiju shēmu klasifikāciju, un līdz ar to līdz 2006. gadam budžeta deficīta un parāda rādītājus tā
           paziņoja, neietverot 2005. gada pensiju reformas tīrās izmaksas (2004. gada 23. septembra Eurostat
           News Release Nr. 117/2004 par pārejas periodu 2004. gada 2. marta Eurostat News Release Nr. 30/2004
           publicētā lēmuma īstenošanai). Tā kā visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
           dokumentos, ieskaitot jo īpaši Padomes ieteikumu saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu, ir pilnībā
           ņemtas vērā no Eurostat 2004. gada marta lēmumiem izrietošās sekas, visi šajā dokumentā iekļautie
           budžeta deficīta un parāda rādītāji ietver pensiju reformas izmaksas un tādējādi ir pilnībā salīdzināmi.
   5
           SEC(2004)577.
   6
           OV L 62, 9.3.2005., 16. lpp.
   7
           Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti attiecībā uz Slovākiju
           atrodami šajā tīmekļa vietnē:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm.
LV                                                          2                                                       LV
 ---pagebreak---    Padome savā ieteikumā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu Slovākijas iestādēm ieteica
   „vidējā termiņā veikt pasākumus, lai sasniegtu to mērķi, proti, lai deficīts ticami un noturīgi
   kļūtu mazāks par 3 % no IKP vēlākais 2007. gadā saskaņā ar deficīta samazināšanas veidu,
   kurš paredzēts 2004. gada 5. jūlijā iesniegtajā Padomes Atzinumā par konverģences
   programmu, kas iesniegta 2004. gada maijā”, „apņēmīgi veikt pasākumus, kas paredzēti
   2004. gada maija konverģences programmā, jo īpaši, kas attiecas uz ierosinātajām
   turpmākajām veselības aprūpes reformām un turpmāko valsts sektora racionalizāciju”,
   „paātrināt fiskālo noregulējumu, ja īstenotās strukturālās reformas izraisītu lielāku pieaugumu,
   nekā tas paredzēts 2004. gada maija konverģences programmā, jo īpaši piešķirot jebkurus
   līdzekļus, kas ir lielāki par budžetā paredzētajiem, galvenokārt deficīta samazināšanai”, un
   „līdz 2004. gada 5. novembrim veikt efektīvus pasākumus, kas paredzēti, lai sasniegtu
   2005. gada budžeta deficīta mērķus”.
   Turklāt Padome aicināja Slovākijas iestādes „nostiprināt trīs gadu budžeta struktūras saistošo
   raksturu, nosakot detalizētus vidēja termiņa izdevumu griestus, kas jāpieņem parlamentam”.
   1. tabula. Korekcijas, ko Padome apstiprināja 2004. gada 5. jūlijā
   % no IKP, ja vien nav norādīts citādi         2003            2004    2005      2006         2007
   Valsts kopbudžeta bilance                     –3,6            –4,0    –3,9       –3,9        –3,0
   p.m.: Reālā IKP pieaugums (%)                  4,2             4,1     4,3        5,0         4,7
   Avots: Padomes 2004. gada 5. jūlija ieteikums saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu un tajā pašā dienā
   pieņemtais Padomes atzinums par 2004. gada maija konverģences programmu.
   2004. gada 22. februārī, t. i., pēc Padomes ieteikumā noteiktā veicamo pasākumu termiņa
   beigām, Komisija pieņēma paziņojumu Padomei, kurā secināja, ka Slovākijas līdz tam brīdim
   veiktie pasākumi atbilst Padomes ieteikumam un ka pagaidām papildu pasākumi pārmērīga
   budžeta deficīta novēršanai nav nepieciešami8. Padome savā 2005. gada 18. janvāra sanāksmē
   piekrita šim vērtējumam.
   Saskaņā ar EKL 104. panta 12. punktu, ja Padome atzīst, ka pārmērīgais budžeta deficīts
   attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, jāatceļ savs
   lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu.
   2.        JAUNĀKĀS DEFICĪTA ATTĪSTĪBAS TENDENCES
   Dati, kas bija pieejami 2004. gada maijā, kad Komisija sāka pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanas procedūru attiecībā uz Slovākiju, liecināja, ka budžeta deficīts 2003. gadā bijis
   3,6 % no IKP un ka tas arī turpmākajos gados joprojām pārsniegs atsauces vērtību. Saskaņā ar
   datiem, ko Komisija (Eurostat) sniegusi, pamatojoties uz Slovākijas līdz 2008. gada 1. aprīlim
   paziņoto informāciju9, valsts kopbudžeta deficīts, ņemot vērā vēlāk pārskatītos datus
   (2007. gada aprīļa paziņojums), 2003.–2005. gadā bija zemāks par 3 % no IKP, galvenokārt
   nodokļu ieņēmumu uzskaites izmaiņu dēļ. Kopējais deficīts 2006. gadā palielinājās līdz 3,6 %
   no IKP (galvenie iemesli bija ievērojams valdības patēriņa pieaugums, proti, par 1 % no IKP,
   2005. gadā notikusī cigarešu krājumu veidošana, ņemot vērā gaidāmo akcīzes nodokļa
   8
           SEC(2004) 1630.
   9
           Eurostat News Release Nr. 54, 2008. gada 18. aprīlis.
LV                                                      3                                               LV
 ---pagebreak---    pieaugumu, un pensiju reformas izmaksu pieaugums), bet 2007. gadā samazinājās līdz 2,2 %
   no IKP10.
   2005. gadā tika sākta pensiju reforma, kas ietekmēja sociālās iemaksas — 9 % no bruto algām
   tiek ieskaitīti fondētajā (otrajā) pensiju līmenī. Ņemot vērā sabiedrības plašo interesi par šo
   pensiju līmeni un pakāpenisko pāreju, tiek lēsts, ka šie ieņēmumu pārvedumi palielinājās no
   0,8 % no IKP 2005. gadā līdz 1,2 % un 1,3 % no IKP attiecīgi 2006. un 2007. gadā.
   Slovākija bija apņēmusies pakāpeniski palielināt cigaretēm piemērojamos nodokļus līdz ES
   obligātajam minimālajam līmenim. Tādējādi nodokļi tika palielināti 2004. gada maijā,
   2006. gada janvārī un 2008. gada janvārī, un tos plānots vēlreiz palielināt 2008. gada
   decembrī. Līdz šim pirms katra palielinājuma dažādos izplatīšanas ķēdes posmos tika veidoti
   ievērojami cigarešu krājumi. Tā rezultātā notika nodokļu ieņēmumu svārstības, 2003.,
   2005. un 2007. gadā radot papildu nodokļu ieņēmumus attiecīgi aptuveni 0,1 %, 0,3 % un
   0,5 % apmērā no IKP, kam sekoja līdzvērtīgs ieņēmumu iztrūkums nākamajos godos.
   Papildus tam Slovākijai ir prasījumi vairākās ārvalstīs. Dažu šo prasījumu norakstīšana 2003.,
   2005. un 2007. gadā palielināja budžeta deficītu par attiecīgi 0,4 %, 0,9 % un 0,1 % no IKP.
   Tā kā 2003. gada deficīta rādītājs bija labāks nekā sākotnēji plānots, kopējā deficīta attīstība
   atbilda pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas termiņam, kas bija noteikts Padomes ieteikumā
   saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu, lai gan konsolidācijas gaita bija ievērojami atšķirīga.
   Konkrēti, 2007. gadā kopējais deficīts kritās par gandrīz 1½ % no IKP, sasniedzot 2,2 % no
   IKP. Fiskālo konsolidāciju veicināja sparīgais IKP, nodarbinātības un ieņēmumu pieaugums,
   kura rezultātā izdevumu attiecība pret IKP kritās straujāk nekā ieņēmumu attiecība pret IKP.
   Izdevumu un IKP attiecības samazināšanos no 40,2 % no IKP 2003. gadā līdz 36,9 % no IKP
   2007. gadā sekmēja arī izdevumu iegrožošana un izdevumu reformas. To vidū bija
   ierobežojumu noteikšana attiecībā uz sociālajiem un bezdarbnieka pabalstiem, stingrāku
   nosacījumu ieviešana attiecībā uz priekšlaicīgu pensionēšanos un pensionēšanās vecuma
   pakāpeniska palielināšana. Valsts Autoceļu uzņēmuma izveide 2005. gadā deva valdībai
   iespēju autoceļu būvniecību daļēji finansēt, aizņemoties no privātā sektora. Analizējot
   ieņēmumus, jāatzīmē pamatīgā nodokļu reforma, kas tika ieviesta 2004. gadā, uzsvaru
   pārnesot no ieņēmumu aplikšanas ar nodokli uz patēriņa aplikšanu. Kopā ar 2005. gadā
   īstenoto pensiju reformu tas izraisīja ieņēmumu attiecības pret IKP krišanos no 37,4 % no IKP
   2003. gadā līdz 34,7 % no IKP 2007. gadā.
   10
           Deficīta attiecība, kas publicēta pavasara paziņojumā iekļautajos sākotnējos rezultātos, parasti tiek
           pārskatīta (to palielinot vai samazinot). Vērtējot ES dalībvalstis kopumā, korekcijas parasti ir
           salīdzinoši nelielas, un to vidējais ir tuvs nullei. Attiecībā uz Slovākiju, ņemot vērā starpību starp
           pašlaik norādīto 2007. gada deficītu un deficīta atsauces vērtību, varbūtība, ka iespējamas vēlākas valsts
           budžeta datu pārskatīšanas rezultātā 2007. gada deficīta attiecība pārsniegs 3 % no IKP, ir zema.
           Pagaidām neatrisinātajiem jautājumiem attiecībā uz Slovākijas valsts pārvaldes dalījumu nozarēs (jo
           īpaši jautājumam par to, vai tādas veselības aizsardzības iestādes kā slimnīcas un veselības
           apdrošināšanas sabiedrības pareizāk klasificēt kā valsts vai privātajam sektoram piederīgas) nav
           būtiskas ietekmes uz risku, ka deficīta rādītājs pārskatīšanas rezultātā vēlāk varētu tikt palielināts vai
           samazināts. Lai arī sīkāki dati nav pieejami, ir pazīmes, kas liecina, ka šo iestāžu klasificēšanai attiecīgi
           valsts vai privātajā sektorā, lai nodrošinātu atbilstību ESA95 noteikumiem, finansiālā ietekme ir ļoti
           neliela. (Sk. Eurostat secinājumus par 2008. gada 10. un 11. martā notikušo Slovākijas apmeklējumu:
           http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,47631456&_dad=portal&_schema=PORTA
           L, būs pieejams tuvākajā laikā).
LV                                                          4                                                            LV
 ---pagebreak---    Faktiskais deficīts 2007. gadā bija zemāks par konverģences programmas 2006. gada
   decembra atjauninājumā noteikto oficiālo mērķi — 2,9 % no IKP. Mērķa pārsniegšanu
   galvenokārt noteica IKP un nodarbinātības pieaugums, kas bija lielāks nekā prognozēts, ES
   fondu līdzfinansējums, kas bija mazāks par budžetā plānoto, un 2007. gada beigās izveidotie
   cigarešu krājumi, kas bija lielāki nekā paredzēts un ko izraisīja tabakas izstrādājumu akcīzes
   nodokļa palielināšana 2008. gada janvārī, kura ienesa papildu ieņēmumus ½ % apmērā no
   IKP salīdzinājumā ar programmā paredzētajiem ¼ % no IKP.
   Neraugoties uz to, cikliskais uzplaukums un strukturālo reformu radītais papildu pieaugums
   netika pilnībā izmantots, lai panāktu fiskālo konsolidāciju. Līdz ar to strukturālais deficīts
   (t. i., cikliski koriģētais deficīts, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus)
   palielinājās no aptuveni 1½ % no IKP 2003. gadā līdz aptuveni 3 % no IKP 2006. gadā, bet
   pēc tam samazinājās līdz aptuveni 2½ % no IKP 2007. gadā. Tomēr jānorāda, ka strukturālā
   stāvokļa pasliktināšanos ir veicinājusi otrā, fondētā pensiju līmeņa izveide 2005. gadā11.
   3.         DEFICĪTA PROGNOZES 2008. GADAM UN TURPMĀK
   Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēm sagaidāms, ka kopējais
   deficīts turpinās samazināties, sasniedzot 2,0 % no IKP 2008. gadā, bet tad palielināsies līdz
   2,3 % no IKP 2009. gadā (pamatojoties uz parasto pieņēmumu, ka politika nemainīsies),
   ņemot vērā tendenci, ka nodarbinātības pieaugums dilst un IKP pieaugums izteikti palēninās,
   lai arī joprojām ir pietiekami spēcīgs. Tiek prognozēts, ka tādi 2008. gadā budžetā iekļauti
   ieņēmumu palielināšanas pasākumi kā uzņēmumu un iedzīvotāju ienākuma nodokļa bāzu
   paplašināšana un sociālo iemaksu maksimālā robežlieluma paaugstināšana 2008. gadā radīs
   papildu ieņēmumus aptuveni ¼ % apmērā no IKP. Ieņēmumu iztrūkumu, ko radīja cigarešu
   krājumu veidošana 2007. gadā, visdrīzāk lielā mērā kompensēs nākamā cigarešu krājumu
   veidošanas kampaņa, ko izraisīs nedaudz zemāks akcīzes nodokļa palielinājums, kas plānots
   2008. gada beigās. Papildus tam sagaidāms, ka vienreizējus ieņēmumus aptuveni 0,1 %
   apmērā no IKP radīs otrā pensiju līmeņa pagaidu atvēršana 2008. gada pirmajā pusē, kad visi
   pašreizējie shēmas dalībnieki varēs izstāties, bet jauni iestāties, kā rezultātā dalībnieku
   izstāšanās gadījumā otrajā līmenī iepriekšējos gados uzkrātie līdzekļi tiks pārskaitīti uz
   nefondēto līmeni. Attiecībā uz izdevumiem paredzams, ka ievērojami turpinās palielināties
   lauksaimniecības subsīdijas. Galvenais pavasara prognozēs paredzētās situācijas
   pasliktināšanās iemesls ir iespējamais ieņēmumu iztrūkums aptuveni ½ % apmērā no IKP,
   ņemot vērā iepriekš minēto kārtējo cigarešu krājumu veidošanu 2008. gadā.
   Ja 2008. gada prognoze atbilst jaunākajam oficiālajam mērķim, kas ir 2 % no IKP (kā
   noteikusi Finanšu ministrija 2008. gada februārī, ņemot vērā Padomes 2008. gada februāra
   atzinumu par 2007. gada novembrī atjaunināto konverģences programmu), tad 2009. gada
   prognoze ievērojami pārsniedz jaunāko valsts izvirzīto mērķi, kas ir 1,7 % no IKP (tas
   noteikts 2008. gada aprīlī jaunā budžeta priekšlikuma uzmetumā), un attiecībā uz to vēl nav
   formulēti konkrētie pasākumi.
   11
            Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 7. punktu, lemjot par to, vai atcelt lēmumu par pārmērīga
            budžeta deficīta pastāvēšanu, ja deficīts ir būtiski un pakāpeniski samazinājies un sasniedzis līmeni, kas
            tuvs atsauces vērtībai, jāņem vērā tīrās izmaksas, kādas ir pensiju reformai, ar ko ievieš vairāku līmeņu
            sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis. Tā kā valsts kopbudžeta deficīts
            2007. gadā bija zem noteiktās 3 % atsauces vērtības, minētā panta piemērošana nav jāapsver.
LV                                                           5                                                         LV
 ---pagebreak---    Paredzams, ka strukturālais deficīts no aptuveni 2½ % no IKP 2007. gadā palielināsies līdz
   aptuveni 2¾ % no IKP 2008. gadā, taču tas ir pretrunā Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā
   noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm strukturālās bilances gada uzlabojuma
   kritērijs ir 0,5 % no IKP un ka korekcijai jābūt lielākai ekonomikas uzplaukuma laikā. Kā
   parasti pieņemot, ka politika nemainīsies, paredzams, ka strukturālais deficīts 2009. gadā
   turpinās palielināties, sasniedzot aptuveni 3 % no IKP, galvenokārt cigarešu krājumu radītā
   ieņēmumu iztrūkuma dēļ.
   Saskaņā ar Padomes 2008. gada februāra atzinumu12 par 2007. gada novembrī atjaunināto
   konverģences programmu tajā paredzētais budžeta stāvoklis šķiet nepietiekams, lai līdz
   programmas darbības beigām (2010. gadam) sasniegtu programmā noteikto Slovākijas vidējā
   termiņa mērķi (VTM) — deficītu mazliet zem 1 % no IKP. Turklāt Padome secināja, ka
   2008. gada strukturālajā bilancē paredzētās izmaiņas neatbilst paktam un ka tām jābūt
   nopietnākām.
   4.        PARĀDA ATTĪSTĪBAS TENDENCES UN PROGNOZES
   Parāda attiecība pakāpeniski, galvenokārt pateicoties ieņēmumiem no privatizācijas,
   samazinājās no 42,4 % no IKP 2003. gadā līdz 29,4 % no IKP 2007. gadā, t. i., krietni zem
   atsauces vērtības — 60 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada pavasara
   prognozēm paredzams, ka valsts kopējais parāds prognožu periodā pārsvarā saglabāsies
   stabils (ja politika nemainīsies).
   5.        SECINĀJUMI
   Dati, kas bija pieejami 2004. gada maijā, liecināja, ka budžeta deficīts 2003. gadā bijis 3,6 %
   no IKP un ka tas arī turpmākajos gados joprojām pārsniegs atsauces vērtību. Saskaņā ar
   jaunākajiem datiem valsts kopbudžeta deficīts 2003.–2005. gadā bija zemāks par 3 % no IKP,
   bet 2006. gadā palielinājās līdz 3,6 % no IKP, galvenokārt ievērojama valdības patēriņa
   pieauguma dēļ. 2007. gadā kopējais deficīts samazinājās līdz 2,2 % no IKP. Strukturālā
   bilance, t. i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus,
   2006. gadā palielinājās līdz aptuveni 2 % no IKP, bet 2007. gadā atkal samazinājās līdz
   aptuveni ½ % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2008. gada prognozēm paredzams, ka
   kopējais deficīts 2008. gadā samazināsies līdz 2,0 % no IKP un, ja politika nemainīsies,
   pieaugs līdz 2,3 % 2009. gadā. Tas liecina, ka budžeta deficīta samazināšana zem
   robežlieluma — 3 % no IKP — ir notikusi ticami un noturīgi.
   Valsts kopējais parāds ir samazinājies no 42,4 % no IKP 2003. gadā līdz 29,4 % 2007. gadā,
   tādējādi tas ir krietni zem atsauces vērtības — 60 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu
   2008. gada pavasara prognozēm paredzams, ka parāda attiecība prognožu periodā pārsvarā
   saglabāsies stabila (ja politika nemainīsies).
   No vispārējā novērtējuma secināms, ka pārmērīgais budžeta deficīts Slovākijā ir novērsts.
   Līdz ar to Komisija Padomei iesaka atcelt tās lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta
   pastāvēšanu Slovākijā.
   12
            OV C 49, 22.2.2008., 44. lpp.
LV                                                  6                                              LV
 ---pagebreak---    2. tabula. Budžeta attīstība 2003.–2009. gadā
                                                    2003 2004 2005 2006 2007                  2008          2009
   % no IKP, ja vien nav norādīts citādi                                                 KOM KP(2) KOM(3) KP(2)
                                                                                –2,3           –1,8
   Valsts kopbudžeta bilance                        –2,7   –2,4    –2,8   –3,6    –2,2   –2,0           –2,3
                                                                                (–2,0)         (–1,7)
   - Kopējie ieņēmumi                               37,4 35,4 35,3 33,5 34,7             34,3     33,0  33,8     31,8
   - Kopējie izdevumi                               40,2 37,8 38,1 37,2 36,9             36,3     35,3  36,1     33,7
     No tiem:     - procentu izdevumi                2,5    2,2     1,7    1,5     1,4    1,4      1,4   1,4      1,5
                  -kopējie            ieguldījumi 2,6       2,4
                                                                                1,9      1,4
                  pamatlīdzekļos                                    2,1    2,2     1,9    1,9      1,8
   Pensiju reformas izmaksas                         0,0    0,0     0,8    1,2     1,3    1,3      1,3   1,3      1,3
   Cigarešu uzkrājumi (tīrā ietekme)                 0,1 –0,1 0,3 –0,3 0,5               –0,1      n.p. –0,4     n.p.
   Primārā bilance                                  –0,2 –0,2 –1,1 –2,2 –0,8 –0,6                 –0,9  –1,0     –0,3
   Vienreizēji un pagaidu pasākumi                  –0,4 0,0 –0,9 0,0 –0,1                0,1      0,1   0,0      0,0
   Strukturālā bilance(1)                           –1,4 –1,4 –1,0 –3,1 –2,6 –2,8                 –3,1  –3,1     –2,4
   Strukturālā primārā bilance(1)                    1,1    0,8     0,8 –1,7 –1,2 –1,5            –1,7  –1,7     –0,9
   Valsts kopējais parāds                           42,4 41,4 34,2 30,4 29,4 29,2                 30,8  29,7     30,5
   P.m.     Reālā IKP pieaugums (%)                  4,8    5,2     6,6    8,5 10,4       7,0      6,8   6,2      5,8
   P.m.     Ražošanas apjoma starpība               –3,2 –3,4 –3,2 –1,6 1,9               2,7      2,3   2,5      2,1
   (1)
              Cikliski koriģēta (primārā) bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus.
   (2)
              Cikliski koriģētās, strukturālās bilances un ražošanas apjoma starpības saskaņā ar Komisijas dienestu
              aprēķiniem, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju.
   (3)
              Pieņemot, ka politika nemainās.
   Avoti:     Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozes (KOM) un 2007. gada novembrī atjauninātā
              konverģences programma (KP) (iekavās norādīti jaunākie valsts mērķi, kas noteikti 2008. gada februārī
              un aprīlī).
LV                                                           7                                                         LV
 ---pagebreak---                                                   Ieteikums
                                          PADOMES LĒMUMS,
   ar ko atceļ Lēmumu 2005/182/EK par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Slovākijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 104. panta 12. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
   tā kā:
   (1)    Ar Padomes Lēmumu 2005/182/EK13, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu saskaņā ar
          Līguma 104. panta 6. punktu, tika noteikts, ka Slovākijā pastāv pārmērīgs budžeta
          deficīts. Padome norādīja, ka valsts kopbudžeta deficīts 2003. gadā bijis 3,6 % apmērā
          no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību, t. i., 3 % no IKP.
   (2)    Saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu un Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas
          (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta
          novēršanas procedūras īstenošanu14, 3. panta 4. punktu Padome 2004. gada 5. jūlijā,
          pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, pieņēma Slovākijai adresētu ieteikumu novērst
          pārmērīgo valsts budžeta deficītu vēlākais līdz 2007. gadam. Šis ieteikums tika
          publiskots.
   (3)    Saskaņā ar Līguma 104. panta 12. punktu, ja Padome atzīst, ka pārmērīgais budžeta
          deficīts attiecīgajā dalībvalstī ir novērsts, tai jāatceļ savs lēmums par pārmērīga
          budžeta deficīta pastāvēšanu.
   (4)    Saskaņā ar Līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
          procedūru Komisija sniedz procedūras īstenošanai vajadzīgos datus. Piemērojot
          minēto protokolu, dalībvalstīm saskaņā ar 4. pantu Padomes 1993. gada 22. novembra
          Regulā (EK) Nr. 3605/93 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam
          pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru15, divreiz
          gadā, proti, līdz 1. aprīlim un līdz 1. oktobrim, jāpaziņo valsts budžeta deficīta un
          parāda dati un citi saistītie rādītāji.
   13
          OV L 62, 9.3.2005., 16. lpp.
   14
          OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1056/2005 (OV L 174,
          7.7.2005., 5. lpp.).
   15
          OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2103/2005
          (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).
LV                                                     8                                                 LV
 ---pagebreak---    (5) Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 3605/93 8.g panta
       1. punktu sniegtajiem datiem pēc Slovākijas līdz 2008. gada 1. aprīlim paziņotās
       informācijas un uz Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēm, var izdarīt
       šādus secinājumus:
         –    ņemot vērā datu pārskatīšanu pēc tam, kad Padome 2004. gadā bija pieņēmusi
              lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu, valsts kopbudžeta deficīts
              2003.–2005. gadā bija zemāks par 3 % no IKP. Pēc tam, kad tas 2006. gadā
              palielinājās līdz 3,6 % no IKP, 2007. gadā tas tika samazināts līdz 2,2 %, t. i.,
              zem budžeta deficīta atsauces vērtības — 3 % no IKP. Tas ir tuvu
              konverģences programmas 2006. gada decembra atjauninājumā noteiktajam
              mērķim — 2,9 % no IKP,
         –    fiskālo konsolidāciju veicināja sparīgais IKP, nodarbinātības un ieņēmumu
              pieaugums, kura rezultātā izdevumu attiecība pret IKP kritās straujāk nekā
              ieņēmumu attiecība pret IKP. Izdevumu un IKP attiecības mazināšanos
              sekmēja arī izdevumu iegrožošana un izdevumu reformas, piemēram,
              ievērojama sociālo pabalstu ierobežošana. Neraugoties uz to, cikliskais
              uzplaukums un strukturālo reformu radītais papildu pieaugums netika pilnībā
              izmantots, lai panāktu fiskālo konsolidāciju. Līdz ar to tiek lēsts, ka
              strukturālais deficīts (t. i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un
              citus pagaidu pasākumus) palielinājās no aptuveni 1½ % no IKP 2003. gadā
              līdz aptuveni 3 % no IKP 2006. gadā, bet pēc tam samazinājās līdz aptuveni
              2½ % no IKP 2007. gadā. Tomēr strukturālā stāvokļa pasliktināšanos daļēji
              noteica otrā, fondētā pensiju līmeņa ieviešana 2005. gadā — tiek lēsts, ka
              pārvedumi uz šā līmeņa shēmām palielinājās no 0,8 % no IKP 2005. gadā līdz
              1,2 % un 1,3 % no IKP attiecīgi 2006. un 2007. gadā. Turklāt cigaretēm
              piemērojamo nodokļu palielināšana, pirms kuras dažādos izplatīšanas ķēdes
              posmos tika veidoti ievērojami cigarešu krājumi, izraisīja ievērojamas nodokļu
              ieņēmumu svārstības — 2003., 2005. un 2007. gadā tika iekasēti papildu
              nodokļu ieņēmumi, kam sekoja līdzvērtīgs ieņēmumu iztrūkums nākamajos
              godos,
         –    attiecībā uz 2008. gadu Komisijas dienestu 2008. gada pavasara prognozēs
              paredzēts, ka kopējais deficīts tiks vēl vairāk samazināts, sasniedzot 2,0 % no
              IKP, ko galvenokārt nodrošinās joprojām spēcīgās izaugsmes perspektīvas un
              atsevišķi ieņēmumu palielināšanas pasākumi, piemēram, uzņēmumu un
              iedzīvotāju ienākuma nodokļa bāzu paplašināšana un sociālo iemaksu
              maksimālā robežlieluma paaugstināšana. Tas atbilst oficiālajam 2008. gada
              februārī izvirzītajam budžeta deficīta mērķim — 2,0 % no IKP. Attiecībā uz
              2009. gadu pavasara prognozēs paredzēts, ka, ja politika nemainīsies, deficīts
              pieaugs līdz 2,3 % no IKP. Tas liecina par to, ka budžeta deficīta samazināšana
              zem robežlieluma — 3 % no IKP — ir notikusi ticami un noturīgi. Paredzams,
              ka     strukturālā    bilance       2008. gadā    pasliktināsies    par    aptuveni
              ¼ procentpunktiem no IKP un, ja politika nemainīsies, arī
              2009. gadā pasliktināsies par aptuveni ¼ procentpunktiem. Tas jāskata
              kopsakarā ar nepieciešamību virzīties uz budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķi
              (VTM), kas attiecībā uz Slovākiju ir strukturālais deficīts mazliet zem 1% no
              IKP,
LV                                               9                                                LV
 ---pagebreak---             –     valsts parāds joprojām ir ievērojami mazāks par atsauces vērtību — 60 % no
                  IKP. Tas ir samazinājies no 42,4 % no IKP 2003. gadā līdz 29,4 % 2007. gadā.
                  Saskaņā ar 2008. gada pavasara prognozēm paredzams, ka parāda attiecība
                  prognožu periodā pārsvarā saglabāsies stabila (ja politika nemainīsies).
   (6)     Padome uzskata, ka pārmērīgais budžeta deficīts Slovākijā ir novērsts un līdz ar to
           Lēmums 2005/182/EK ir jāatceļ,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                              1. pants
   No vispārējā novērtējuma secināms, ka pārmērīgais budžeta deficīts Slovākijā ir novērsts.
                                              2. pants
   Ar šo tiek atcelts Lēmums 2005/182/EK.
                                              3. pants
   Šis lēmums ir adresēts Slovākijas Republikai.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā —
                                               priekšsēdētājs
LV                                               10                                            LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2017
            COM(2017) 493 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru atļauj sākt sarunas par Konvenciju, ar ko izveido daudzpusēju tiesu ieguldījumu strīdu izšķiršanai
            {SWD(2017) 302 final}{SWD(2017) 303 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Pēdējos gados sabiedrība arvien vairāk kontrolē ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršanas (IVSI) iekļaušanu tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumos un uzdod jautājumus par to. Ir identificētas vairākas problēmas, ko rada IVSI, kura ir balstīta uz arbitrāžas principiem. Šīs problēmas ietver nepietiekamu vai ierobežotu leģitimitāti, konsekvenci un pārredzamību, kā arī to, ka nav pārskatīšanas iespējas.

                  Lai novērstu šos ierobežojumus, Savienības pieeja kopš 2015. gada ir bijusi institucionalizēt sistēmu ieguldījumu strīdu izšķiršanai ES tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumos, iekļaujot tajos ieguldījumu tiesu sistēmu (ITS). Tomēr, ņemot vērā ITS divpusējo raksturu, tā nevar pilnībā atrisināt visas iepriekš minētās problēmas. Turklāt ITS iekļaušanai Savienības nolīgumos ir trūkumi administratīvo procedūru sarežģītības un ietekmes uz budžetu ziņā.

                  Daudzpusējo ieguldījumu tiesu iniciatīvas mērķis ir izveidot starptautisku ieguldījumu strīdu izšķiršanas satvaru
                     1
                  , kas būtu pastāvīgs, neatkarīgs un leģitīms, būtu paredzams, nodrošinot konsekventu judikatūru, nodrošinātu iespēju pārsūdzēt lēmumus, būtu izmaksu ziņā lietderīgs un nodrošinātu pārredzamas un efektīvas procedūras un iespēju trešām personām (ieskaitot, piemēram, vides vai darba ņēmēju ieinteresētās organizācijas) iesniegt pieprasījumus. Tiesas neatkarība būtu jānodrošina, nosakot stingras prasības ētikas un objektivitātes ziņā, neatjaunojamu iecelšanu amatā, tiesnešu pilna laika nodarbinātību un neatkarīgus amatā iecelšanas mehānismus.

                  Šī iniciatīva tiks piemērota vienīgi procesuālajiem jautājumiem. Tādi jautājumi kā piemērojamie tiesību akti vai standarti, ieskaitot interpretācijas konsekvences nodrošināšanu ar citām starptautiskām saistībām (piemēram, Starptautiskās Darba organizācijas un ANO konvenciju ietvaros), tiks risināti pamatā esošajos ieguldījumu nolīgumos, ko piemēros daudzpusējā ieguldījumu tiesa.

                  Šīs iniciatīvas mērķis ir saskaņot Savienības politiku ieguldījumu strīdu izšķiršanas jomā ar pieeju, ko Eiropas Savienība izmanto citās jomās, kuras ir saistītas ar starptautisko pārvaldību un starptautisko strīdu izšķiršanu, kas atbalsta daudzpusējus risinājumus. Šī iniciatīva neietilpst Komisijas Normatīvās atbilstības un izpildes programmā (REFIT).

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

                  Komisijas 2015. gada maija koncepcijas dokumentā “Ieguldījumi TTIP un ne tikai — reformu virzība — Nostiprinot tiesības reglamentēt un pārejot no pašreizējās ad hoc arbitrāžas uz ieguldījumu tiesu”
                     2
                   ir paredzēta divu posmu pieeja tradicionālās IVSI sistēmas reformai. Pirmajā posmā ieguldījumu strīdu izšķiršanas institucionalizēta sistēma tika iekļauta turpmākos Savienības tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumos (t. i., ITS). Otrajā posmā Savienībai bija jāstrādā pie daudzpusējas ieguldījumu tiesas izveides. Šādas daudzpusējas tiesas mērķis būtu aizstāt visas divpusējās ITS, kuras ir ietvertas Savienības tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumos, un nodrošināt Savienībai, tās dalībvalstīm un partnervalstīm iespēju savu spēkā esošo ieguldījumu nolīgumu noteikumus par IVSI aizstāt ar piekļuvi daudzpusējai ieguldījumu tiesai.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Šis ieteikums ir saskaņā ar Komisijas 2015. gada oktobra paziņojumu “Tirdzniecība visiem”
                     3
                  , kurā noteikts, ka Komisija vienlaikus ar divpusējiem pasākumiem “sadarbosies ar partneriem, lai veicinātu vienprātību par pilntiesīgu, pastāvīgu starptautisko ieguldījumu tiesu”.

                  Komisija 2015. gada 12. novembrī publicētajā ES priekšlikuma tekstā par transatlantisko tirdzniecības un ieguldījumu partnerību (TTIP) attiecībā uz ieguldījumu aizsardzību un ieguldījumu strīdu izšķiršanu faktiski norādīja, ka “Komisija kopā ar citām valstīm sāks darbu, lai izveidotu pastāvīgu Starptautisko ieguldījumu tiesu. [...] Tādējādi “vecais IVSI” mehānisms tiktu pilnībā aizstāts ar modernu, efektīvu, pārredzamu un objektīvu starptautisko ieguldījumu strīdu izšķiršanas sistēmu”
                     4
                  .

                  Šis ieteikums ir arī saskaņā ar Komisijas 2017. gada maija Pārdomu dokumentu par globalizācijas iespēju izmantošanu
                     5
                  , kurā ir ietverta skaidra atsauce uz šo iniciatīvu, apgalvojot, ka “[starptautisko ieguldījumu] [s]trīdi vairs nebūtu jāizšķir šķīrējtiesnešiem saskaņā ar t. s. mehānismu strīdu izšķiršanai starp ieguldītāju un valsti. Tāpēc Komisija ir ierosinājusi izveidot daudzpusēju ieguldījumu tiesu, kas radītu godīgu un pārredzamu mehānismu”.

                  Turklāt saistībā ar Padomes pieņemto lēmumu, ar ko pilnvaro parakstīt CETA, Padome norādīja, ka “Padome [..] atbalsta Eiropas Komisiju tās centienos strādāt pie daudzpusējas ieguldījumu tiesas izveides, kura aizstās ar CETA izveidoto divpusējo sistēmu — tiklīdz tā būs izveidota, un saskaņā ar CETA paredzēto procedūru.”
                     6

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Komisija sniedz ieteikumus Padomei, kura pieņem lēmumu, atļaujot sākt sarunas un izvirzot Savienības sarunu vadītāju. Saskaņā ar LESD 218. panta 4. punktu Padome var nolīguma sarunu vadītājam dot norādes.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Līguma par Eiropas Savienību (LES) 5. panta 3. punktā ir paredzēts, ka subsidiaritātes principu nepiemēro jomās, kuras ir ekskluzīvā ES kompetencē.

                  Ieguldījumu aizsardzība daļēji ir Savienības ekskluzīvā kompetencē un daļēji — dalītā kompetencē.

                  LESD 3. pantā ir noteikts, ka Savienībai ir ekskluzīva kompetence kopējās tirdzniecības politikas jomā. Saskaņā ar LESD 207. pantu ārvalstu tiešie ieguldījumi (ĀTI), t. sk. iespēja risināt sarunas un slēgt starptautiskus nolīgumus, kas attiecas uz ĀTI, ir Savienības kopējās tirdzniecības politikas daļa.

                  Atzinumā 2/15 par ES un Singapūras brīvās tirdzniecības nolīgumu (EUSFTA) Tiesa ir apstiprinājusi, ka, pamatojoties uz LESD 207. pantu, Savienības ekskluzīvā kompetencē ir materiāli tiesiskie aizsardzības standarti, kas parasti ir iekļauti ieguldījumu nolīgumos tiktāl, ciktāl šādi standarti attiecas uz ĀTI
                     7
                  . Minētajā atzinumā Tiesa ir precizējusi, ka netiešo ieguldījumu gadījumā Savienībai un dalībvalstīm ir dalīta kompetence attiecībā uz minētajiem materiāli tiesiskajiem standartiem.

                  Atzinumā 2/15 Tiesa ir arī precizējusi, ka Savienībai un dalībvalstīm ir dalīta kompetence attiecībā uz IVSI (gan attiecībā uz ĀTI, gan uz netiešajiem ieguldījumiem) tiktāl, ciktāl dalībvalstīm ir pienākums būt par atbildētājām noteiktos strīdos.

                  Savienība kopā ar dalībvalstīm ir līgumslēdzēja puse nolīgumos, kuri paredz tradicionālo IVSI (Enerģētikas hartas nolīgums (ECT)) vai ITS (ES un Kanādas Visaptverošais ekonomikas un tirdzniecības nolīgums (CETA)), un tām var būt pienākums būt par atbildētājām strīdos saskaņā ar minētajiem nolīgumiem. Turklāt Komisija risina sarunas par vairākiem citiem brīvās tirdzniecības nolīgumiem un patstāvīgiem ieguldījumu nolīgumiem, kuri ietver ITS. Ir paredzēts, ka Savienība būs atbildētāja vismaz dažos no strīdiem, kuri ir ierosināti saskaņā ar minētajiem nolīgumiem.

                  Tāpēc ir nepieciešama Savienības līdzdalība paredzētajā konvencijā, lai tās piemērošanas jomā ietvertu tos strīdus saskaņā ar minētajiem nolīgumiem, kuros Savienība būs atbildētāja.

                  Spēkā esošie nolīgumi, t. sk. IVSI vai ITS, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse (ECT un CETA), paredz, ka dalībvalstis ir atbildētājas dažās lietās. Plānotie nolīgumi, kuri ietver ITS, varētu arī paredzēt, ka dalībvalstis ir atbildētājas noteiktos strīdos. Turklāt Savienība ar Regulu Nr. 1219/2012
                     8
                   ir pilnvarojusi dalībvalstis paturēt spēkā vai noslēgt tuvu pie 1400 divpusēju ieguldījumu līgumu, kuri ietver tradicionālo IVSI. Minēto iemeslu dēļ ieguldījumu strīdu izšķiršanas sistēmas daudzpusējā reforma, kas paredzēta šajā iniciatīvā, ir jāatbalsta ne vien Savienībai, bet arī dalībvalstīm.

               •Proporcionalitāte

                  Šis ieteikums Padomes lēmumam, ar kuru atļauj sākt sarunas par Konvenciju, ar ko izveido daudzpusēju tiesu ieguldījumu strīdu izšķiršanai, paredz vienīgi tos pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai sasniegtu attiecīgos politikas mērķus.

                  Saskaņā ar proporcionalitātes principu tika apsvērti visi racionālie politikas risinājumi, lai novērtētu šādas politiskas darbības iespējamo efektivitāti. Tie ir plašāk aprakstīti ietekmes novērtējuma ziņojumā.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Komisijas ieteikums Padomes lēmumam, ar ko atļauj sākt sarunas, ir saskaņā ar LESD 218. panta 3. punktu, kurā ir paredzēts, ka Komisija sniedz ieteikumus Padomei, kura pieņem lēmumu, atļaujot sākt sarunas.

               3.EX-POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex-post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  IVSI pārskatīšanu veic periodiski saistībā ar ECT, un tajā aktīvi piedalās līgumslēdzējas puses — Savienība un dalībvalstis. Lai gan ieguldījumu aizsardzības, t. sk. strīdu izšķiršanas, modernizācija joprojām ir viena no Savienības prioritātēm ECT pārskatīšanas kontekstā, piemērotākais ieguldījumu strīdu izšķiršanas reformas veids ir daudzpusējā reforma, kas paredzēta šajā iniciatīvā.

                  Ņemot vērā, ka ITS ir ieviesta pavisam nesen, vēl nav veikta tās izvērtēšana.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Komisija aktīvi sadarbojās ar ieinteresētajām personām un rīkoja visaptverošu apspriešanos visā ietekmes novērtējuma procesā.

                  No 2016. gada 21. decembra līdz 2017. gada 15. martam Komisija veica tiešsaistes sabiedrisko apspriešanos, kas bija pieejama Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē un tika publicēta portālā “EU Survey” (t. i., Komisijas tiešsaistes rīkā sabiedrisko apspriešanos rīkošanai). Ieinteresētās personas tika aicinātas atbildēt uz jautājumiem, t. sk. par problēmām un iespējamiem politikas risinājumiem, šādu risinājumu tehniskajiem aspektiem un iespējamo ietekmi. Kopumā apspriešanās liecināja par plašu atbalstu ieguldījumu strīdu izšķiršanas daudzpusējai reformai, kā aprakstīts šajā iniciatīvā, tomēr joprojām nav atbildes uz dažiem jautājumiem, it īpaši par tās tehniskajiem aspektiem.

                  Sabiedriskajā apspriešanā saņemtās atbildes tika publicētas apspriešanās tīmekļa vietnē. Kopsavilkuma ziņojums par tiešsaistes sabiedrisko apspriešanos, kā arī par visiem pārējiem pasākumiem, kurus veica Komisija saistībā ar sabiedrisko apspriešanos ar ieinteresētajām personām, ir pievienots ietekmes novērtējuma ziņojumam.

               •Ietekmes novērtējums

                  Tika veikts ietekmes novērtējums par ieguldījumu strīdu izšķiršanas daudzpusējo reformu, kas ietver daudzpusējas ieguldījumu tiesas izveidi. Ietekmes novērtējuma ziņojums un tā kopsavilkums, kā arī Regulējuma kontroles padomes labvēlīgais atzinums ir pievienots šim ieteikumam.

                  Daudzpusējas ieguldījumu tiesas izveides iniciatīva attiecas vienīgi uz procesuālajiem noteikumiem (t. i., strīdu izšķiršanu), nevis uz materiāli tiesiskajiem noteikumiem (kuri ir iekļauti pamatā esošajos ieguldījumu nolīgumos), tādēļ nav paredzams, ka tā radīs būtisku ietekmi uz vidi vai sociālo ietekmi.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Daudzpusējā ieguldījumu tiesa mazinās administratīvo slogu, kas saistīts ar ieguldījumu strīdu izšķiršanu, visiem strīdiem centralizēti piemērojot vienotu procesuālo noteikumu kopumu. Tādējādi ieguldītājiem neatkarīgi no to lieluma un/vai apgrozījuma būs pieejama leģitīma, neatkarīga un efektīva starptautisku ieguldījumu strīdu izšķiršanas sistēma. MVU var saņemt papildu palīdzību, lai ņemtu vērā, ka tiem ir mazāks apgrozījums. Ir paredzams, ka tiesvedība būs īsāka un līdz ar to ieguldītājiem izmaksās lētāk nekā tradicionālajā nereformētajā sistēmā. Turklāt, pateicoties lielākai ieguldījumu jomas materiāli tiesisko noteikumu prognozējamībai un konsekventākai interpretācijai, tiks samazināts strīdu gadījumu skaits.

               •Pamattiesības

                  Saskaņā ar LES 21. panta 1. punktu Savienības virzītājspēks būs demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību un pamatbrīvību princips, ko piemēro šai iniciatīvai, t. sk. it īpaši Pamattiesību hartas 47. pants.

                  Savienības rīcība daudzpusējā līmenī nedrīkst apdraudēt pamattiesību aizsardzības līmeni Savienībā. Daudzpusējas ieguldījumu tiesas nolūks ir izveidot papildu tiesiskās aizsardzības līdzekli saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, lai pildītu starptautiskos nolīgumos paredzētos pienākumus. Tāpēc šī iniciatīva neskar ārvalstu ieguldītāju spēkā esošās tiesības saskaņā ar Savienības iekšējiem tiesību aktiem un dalībvalstu tiesību aktiem vai tiesiskās aizsardzības līdzekļus šādos iekšējos tiesību aktos paredzētu tiesību piemērošanai.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Šajā posmā nav iespējams noteikt šīs iniciatīvas precīzu finansiālo ietekmi, jo daudzpusējās ieguldījumu tiesas galvenie elementi joprojām ir jāpārrunā daudzpusējās sarunās. Tiek uzskatīts, ka tā izmaksās mazāk nekā alternatīva paturēt spēkā ITS nolīgumos, par kuriem jau ir bijušas vai ir plānotas sarunas, un spēkā esošo sistēmu. Ir veikti vairāki aprēķini, pamatojoties uz vairākiem pieņēmumiem, un tie ir iekļauti ietekmes novērtējuma ziņojumā.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pēc tam, kad daudzpusējā tiesa sāks darboties, Komisija veiks regulāru uzraudzību. Komisija arī regulāri veiks revīziju par Savienības finanšu iemaksām tiesas izmaksu segšanā. Daudzpusējās ieguldījumu tiesas darbības izvērtēšanu veiks pēc tam, kad tā būs bijusi spēkā pietiekami ilgi, lai kļūtu pieejami jēgpilni dati. Pielikumā pievienotajā ietekmes novērtējuma ziņojumā ir iekļauta plašāka informācija par paredzētajiem uzraudzības un izvērtēšanas pasākumiem.

               •Procesuālie aspekti

                  Komisija atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Savienības Padomes locekļi jau agrīnā posmā arvien vairāk iesaistās sadarbībā ar savas valsts parlamentu par ieguldījumu sarunām saskaņā ar savas valsts institucionālo praksi. Komisija aicina Eiropas Savienības Padomes locekļus rīkoties tāpat arī attiecībā uz šo ieteikumu Padomes lēmumam, pienācīgi ņemot vērā Padomes Lēmumu 2013/488/ES par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai
                     9
                  .

               Komisija šo ieteikumu un tā pielikumu publicē uzreiz pēc tā pieņemšanas.

               Komisija iesaka sarunu norādes publicēt uzreiz pēc to pieņemšanas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru atļauj sākt sarunas par Konvenciju, ar ko izveido daudzpusēju tiesu ieguldījumu strīdu izšķiršanai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               TĀ KĀ būtu jāsāk sarunas, lai starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm un citām ieinteresētām valstīm noslēgtu Konvenciju, ar ko izveido daudzpusēju tiesu ieguldījumu strīdu izšķiršanai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Komisijai atļauj Savienības vārdā sākt sarunas par Konvenciju, ar ko izveido daudzpusēju tiesu ieguldījumu strīdu izšķiršanai.

               2. pants

               Sarunas risina saskaņā ar šā lēmuma pielikumā izklāstītajām sarunu norādēm.

               3. pants

               Šo lēmumu un tā pielikumu publicēs uzreiz pēc to pieņemšanas.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Šīs iniciatīvas darbības jomā neietilpst strīdi, kas izriet no divpusējiem ieguldījumu līgumiem, kuri noslēgti starp dalībvalstīm (t. i., ES iekšējiem divpusējiem ieguldījumu līgumiem), un strīdi starp kādas dalībvalsts ieguldītāju un dalībvalsti Enerģētikas hartas nolīguma ietvaros. Komisija uzskata, ka šādi nolīgumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem.

                     (2)
                  Pieejams
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/may/tradoc_153408.PDF
                  .

                     (3)
                  Pieejams
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf
                  .

                     (4)
                  Skatīt
                  http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-6059_en.htm
                  .

                     (5)
                  Pieejams
                  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_lv.pdf
                  .

                     (6)
                  Paziņojums Nr. 36 no paziņojumiem saistībā ar Padomes pieņemto lēmumu, ar ko pilnvaro parakstīt CETA (Briselē, 2016. gada 27. oktobrī).

                     (7)
                  Eiropas Savienības Tiesas 2017. gada 16. maija atzinums, C-2/15, EU:C:2017:376, saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu par ES kompetenci noslēgt Brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Singapūru.

                     (8)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1219/2012 (2012. gada 12. decembris), ar ko nosaka pārejas pasākumus divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm (OV L 351, 20.12.2012., 40. lpp.).

                     (9)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.9.2017
            COM(2017) 493 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums Padomes lēmumam,
            ar kuru atļauj sākt sarunas par Konvenciju, ar ko izveido daudzpusēju tiesu ieguldījumu strīdu izšķiršanai
            {SWD(2017) 302 final}{SWD(2017) 303 final}

               PIELIKUMS

               Par sarunu norisi

               1.Savienība cenšas nodrošināt, lai sarunās par konvenciju un vienprātības veidošanā varētu efektīvi piedalīties visas ieinteresētās valstis un starptautiskas organizācijas.

               2.Savienību visā sarunu gaitā pārstāv Komisija. Saskaņā ar Līgumos noteikto lojālas sadarbības principu un vienotas ārējās pārstāvības principu Savienība un Savienības dalībvalstis, kuras piedalās sarunās, visā sarunu gaitā pilnībā koordinē savu rīcību un attiecīgi rīkojas.

               3.Sarunas tiek risinātas Apvienoto Nāciju Organizācijas Starptautisko tirdzniecības tiesību komisijas (UNCITRAL) aizgādībā. Balsojuma gadījumā dalībvalstis, kuras ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Starptautisko tirdzniecības tiesību komisijas dalībnieces, īsteno savas balsošanas tiesības saskaņā ar šīm norādēm un iepriekš saskaņotām ES nostājām.

               4.Savienība cenšas nodrošināt, ka sarunas tiek risinātas pārredzami, tostarp, ja iespējams, izmantojot audio un/vai video straumēšanu, un ka pilsoniskās sabiedrības organizācijām ir iespēja piedalīties apspriedēs akreditētu novērotāju statusā.

               Par sarunu būtību

               5.Konvencijai būtu jāļauj Savienībai daudzpusējās tiesas jurisdikcijā nodot strīdus, kas rodas saistībā ar nolīgumiem, kuros Savienība ir vai būs Puse. Līdz ar to Savienībai vajadzētu spēt kļūt par konvencijas Pusi, un konvencijas noteikumi būtu jāizstrādā tā, lai Eiropas Savienība varētu tos efektīvi izmantot.

               6.Konvencijai būtu jāļauj arī Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm daudzpusējās tiesas jurisdikcijā nodot strīdus, kas rodas saistībā ar nolīgumiem, kuros tās ir vai būs Puses
                  1
               .

               7.Galvenajam konvencijas mehānismam būtu jābūt tādam, ka daudzpusējās tiesas jurisdikcija tiek attiecināta arī uz kādu divpusēju nolīgumu tad, ja abas nolīguma Puses ir vienojušās nodot strīdus, kas rodas saistībā ar minēto nolīgumu, daudzpusējās tiesas jurisdikcijā. Attiecībā uz daudzpusējiem nolīgumiem konvencijai būtu jāļauj divām vai vairākām šāda nolīguma Pusēm vienoties par strīdu, kas rodas saistībā ar minēto nolīgumu, nodošanu daudzpusējās tiesas jurisdikcijā.

               8.Daudzpusējai tiesai būtu jāsastāv no pirmās instances tiesas un apelācijas tiesas. Apelācijas tiesas kompetencē būtu jābūt to lēmumu pārskatīšanai, kurus izdevusi pirmās instances tiesa, pamatojoties uz kļūdām tiesību piemērošanā vai acīmredzamām kļūdām, novērtējot faktus. Apelācijas tiesai būtu jābūt pilnvarotai nosūtīt lietas atpakaļ uz pirmās instances tiesu tiesvedības pabeigšanai, ņemot vērā apelācijas tiesas konstatējumus (“atpakaļnosūtīšana”).

               9.Būtu jāgarantē tiesas neatkarība. Uz tiesas (gan pirmās instances tiesas, gan apelācijas tiesas) locekļiem būtu jāattiecina stingras prasības attiecībā uz viņu kvalifikāciju un objektivitāti. Konvencijā būtu jāparedz noteikumi par ētiku un apstrīdēšanas mehānismiem. Tiesas locekļiem būtu jāsaņem pastāvīgs atalgojums. Viņi būtu jāieceļ uz noteiktu, ilgu un nepagarināmu termiņu, viņu atrašanās amatā jābūt drošai un būtu jānodrošina viss nepieciešamais viņu neatkarības garantēšanai. Tiesas locekļi būtu jāieceļ ar objektīvu un pārredzamu procedūru.

               10.Konvencijā būtu jāparedz vajadzīgais elastīgums, lai piemērotos dalībnieku skaita pieaugumam, kā arī iespējamām izmaiņām to nolīgumu veidos, kurus varētu nodot tiesas jurisdikcijā. Konvencijai nevajadzētu izslēgt iespēju tiesai izmantot kādas starptautiskas organizācijas sekretariāta atbalstu, ne arī iespēju vēlāk tikt iekļautai šādas organizācijas struktūrā.

               11.Tiesvedībai daudzpusējā tiesā būtu jānorisinās pārredzami, paredzot iespēju tai iesniegt trešo personu liecības, līdzīgi noteikumiem un standartiem, kas izstrādāti UNCITRAL Noteikumos par pārredzamību ieguldījumu līgumā paredzētā šķīrējtiesas procesā starp ieguldītāju un valsti, vai izmantojot tos.

               12.Daudzpusējās tiesas lēmumiem vajadzētu piemērot efektīvu starptautisku izpildes režīmu.

               13.Vienam sarunu mērķim būtu jābūt tādam, ka daudzpusējā tiesa darbojas ekonomiski efektīvi, nodrošinot tās pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem, kā arī fiziskām personām. Tiesas fiksētās izmaksas, tostarp tās locekļu atalgojuma izmaksas un administratīvās un sekretariāta atbalsta izmaksas, principā būtu jāsedz konvencijas Pusēm, kuras izveido daudzpusējo tiesu. Par šādu izmaksu sadalījumu starp Pusēm būtu jālemj taisnīgi, iespējams, ņemot vērā tādus faktorus kā Pušu ekonomikas attīstības līmenis, nolīgumu skaits, kas uz konkrēto Pusi attiecas, Pušu attiecīgo starptautisko ieguldījumu plūsma vai akciju apjoms.

               14.Savienībai būtu jācenšas panākt to, ka var būt pieejams atbalsts, lai nodrošinātu, ka jaunattīstības valstis un vismazāk attīstītās valstis var efektīvi darboties ieguldījumu strīdu izšķiršanas režīmā. Šāda iniciatīva var būt daļa no procesa, ar ko izveido daudzpusēju ieguldījumu tiesu, vai var norisināties atsevišķi.

               15.Konvencijai, ar ko izveido daudzpusējo tiesu, būtu jābūt atvērtai, lai to varētu parakstīt un tai pievienoties jebkura ieinteresēta valsts un reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija, kura ir Puse kādā ieguldījumu nolīgumā. Tajā būtu jāparedz agrīna stāšanās spēkā, tiklīdz ir deponēts minimālais skaits ratifikācijas instrumentu.

                     (1)
                  Šā lēmuma tvērumā neietilpst strīdi, kas rodas saistībā ar divpusējiem ieguldījumu līgumiem, kuri noslēgti starp dalībvalstīm (t. i., Eiropas Savienības iekšējiem divpusējiem ieguldījumu līgumiem), kā arī strīdi starp kādas dalībvalsts ieguldītāju un dalībvalsti saistībā ar Enerģētikas hartas nolīgumu.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0277

Ieteikums Padomes lēmums Par Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1995. gada 26. jūlija Eiropas Kopienu Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3 pantu, par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību; 1996. gada 27. septembra Protokolam attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu; 29. novembra protokolam, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību interpretāciju Eiropas Kopienu Tiesā ar prejudiciālu nolēmumu palīdzību; un 1997. gada 19. jūnija Otrajam protokolam Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu  /* COM/2007/0277 galīgā redakcija - CNS 2007/0100 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 6.6.2007COM(2007) 277 galīgā redakcija2007/0100 (CNS)IeteikumsPADOMES LĒMUMSPar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1995. gada 26. jūlija Eiropas Kopienu Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3 pantu, par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību; 1996. gada 27. septembra Protokolam attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu; 29. novembra protokolam, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību interpretāciju Eiropas Kopienu Tiesā ar prejudiciālu nolēmumu palīdzību; un 1997. gada 19. jūnija Otrajam protokolam Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSLai Bulgārija un Rumānija pievienotos konvencijām (un protokoliem), ko dalībvalstis ir noslēgušas, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu (iepriekš Līguma par Eiropas Savienību K.3. pants) vai EK 293. pantu, ar 2005. gada Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu[1] ieviesa vienkāršotu sistēmu. Šobrīd vairs nav vajadzības apspriest un noslēgt īpašus pievienošanās protokolus šīm konvencijām (kas būtu jāratificē 27 valstīm), kā tas notika agrāk – minētā akta 3. panta 3. punkts paredz, ka, stājoties spēkā Pievienošanās aktam, Bulgārija un Rumānija pievienojas šīm konvencijām un protokoliem.Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā un 3. panta 4. punktā ir paredzēts, ka Padome, lai noteiktu datumu, kurā šīs konvencijas attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju stāsies spēkā, un lai veiktu šo konvenciju pielāgojumus, kas vajadzīgi sakarā ar minēto divu jauno dalībvalstu pievienošanos (jebkurā gadījumā iekļaujot šo konvenciju pieņemšanu bulgāru un rumāņu valodās, lai šīs versijas būtu „vienlīdz autentiskas”), šajā sakarā pieņem lēmumu. Apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, Padome rīkosies pēc Komisijas ieteikuma.Pievienošanās akta I pielikumā ir sniegts saraksts, kurā iekļautas septiņas konvencijas un protokoli, kas saistīti ar tieslietu un iekšlietu jomu. Šajā sarakstā ir iekļauta 1995. gada 26. jūlija Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību[2] un tās 1996. gada 27. septembra protokols[3], 1996. gada 29. novembra protokols[4], kā arī 1997. gada 19. jūnija Otrais protokols[5]; tie ir pieņemti ES Līguma VI nodaļas ietvaros, un to nolūks ir izveidot kopīgu pamatu EK finanšu interešu krimināltiesiskai aizsardzībai Minēta konvencija un tās 1996. gada 27. septembra protokols un 1996. gada 29. novembra protokols stājās spēkā 2002. gada 17. oktobrī, pēc tam, kad to bija ratificējušas tolaik esošās 15 dalībvalstis. Pašlaik tiek gaidīts, kad Itālija ratificēs Otro protokolu.Ar šo Komisijas ieteikumu nav nepieciešams veikt vajadzīgos pielāgojumus saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos iepriekš minētajai konvencijai un protokolam atbilstīgi Pievienošanās akta 3. panta 4. punktam.Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija iesaka Padomei pieņemt lēmumu par Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos Konvencijai par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību un tās protokoliem.2007/0100 (CNS)IeteikumsPADOMES LēMUMSPar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos 1995. gada 26. jūlija Eiropas Kopienu Konvencijai, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3 pantu, par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību; 1996. gada 27. septembra Protokolam attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu; 29. novembra protokolam, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību interpretāciju Eiropas Kopienu Tiesā ar prejudiciālu nolēmumu palīdzību; un 1997. gada 19. jūnija Otrajam protokolam Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 3. panta 4. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu[6],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[7],tā kā:(1) Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību[8], kas parakstīta 1995. gada 26. jūlijā un izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3 pantu (turpmāk „Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību”. Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību stājās spēkā 2002. gada 17. oktobrī.(2) Konvenciju par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību papildināja ar 1996. gada 27. septembra protokolu, kas izstrādāts, pamatojoties uz K3. pantu Līgumā par Eiropas Savienību un pievienots Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību[9] (turpmāk „1996. gada 27. septembra protokols”) un ar 1996. gada 29. novembra protokolu, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību interpretāciju Eiropas Kopienu Tiesā ar prejudiciālu nolēmumu palīdzību[10] (turpmāk „1996. gada 29. novembra protokols”), kas stājas spēkā 2002. gada 17. oktobrī.(3) Konvenciju par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību vēlāk papildināja ar 1997. gada 19. jūnija Otro protokolu, Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu[11] (turpmāk „Otrais 1997. gada 19. jūnija protokols”), kas vēl nav stājies spēkā.(4) Pievienošanās akta 3. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Bulgārija un Rumānija pievienojas dalībvalstu noslēgtajām konvencijām un protokoliem, kas norādīti Pievienošanās akta I pielikumā, kurā cita starpā ir iekļauta Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību, 1996. gada 27. septembra protokols, 1996. gada 29. novembra protokols un Otrais 1997. gada 19. jūnija protokols. Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju to spēkā stāšanās datumu nosaka Padome,IR NOLĒMUSI ŠĀDI.1. pantsKonvencijas par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību, 1996. gada 27. septembra protokola, 1996. gada 29. novembra protokola un Otrā 1997. gada 19. jūnija protokola teksti, kas sastādīti bulgāru un rumāņu valodās un pievienoti šim lēmumam, ir autentiski.2. pants1. Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību, 1996. gada 27. septembra protokols un 1996. gada 29. novembra protokols stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc šā lēmuma pieņemšanas datuma, ja vien tie Bulgārijā un Rumānijā jau nav stājušies spēkā pirms šā datuma.2. Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju Otrais 1997. gada 19. jūnija protokols stājas spēkā tajā pašā datumā, kad šis protokols stājas spēkā attiecībā uz valsti, kas bija Eiropas Savienības dalībvalsts brīdī, kad Padome pieņēma aktu par šā protokola izstrādi[12].3. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē, [...]`Padomes vārdā —priekšsēdētājs1. PIELIKUMS1995. gada 26. jūlija Konvencijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3 pantu, par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību, teksts bulgāru un rumāņu valodā2. PIELIKUMS1996. gada 27. septembra protokola, kas izstrādāts, pamatojoties uz K3. pantu Līgumā par Eiropas Savienību, un pievienots Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, teksts bulgāru un rumāņu valodā3. PIELIKUMS1996. gada 29. novembra protokola, kas sastādīts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību interpretāciju Eiropas Kopienu Tiesā ar prejudiciālu nolēmumu palīdzību, teksts bulgāru un rumāņu valodā4. PIELIKUMS1997. gada 19. jūnija Otrā protokola Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, teksts bulgāru un rumāņu valodā[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] OV L 157, 21.6.2005., 203. lpp.[2] Konvencija par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību, OV C 316, 27.11.1995., 49. lpp.[3] Protokols Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, OV C 313, 23.10.1996., 2. lpp.[4] Protokols attiecībā uz Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību interpretāciju Eiropas Kopienu Tiesā ar prejudiciālu nolēmumu palīdzību OV C 151, 20.5.1997., 2.lpp.[5] Otrais protokols Konvencijai par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, OV C 221, 19.7.1997. 12. lpp.[6] OV C […] […], […] lpp.[7] OV C […] […], […] lpp.[8] OV C 316, 27.11.1995., 49. lpp.[9] OV C 313, 23.10.1996., 2. lpp.[10] OV C 151, 20.5.1997., 2. lpp.[11] OV C 221, 19.7.1997., 12. lpp.[12] Padomes 1997. gada 19. jūnija akts, ar ko izstrādā Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību Otro protokolu OV C 221, 19.7.1997., 11. lpp.