title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Slovākijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2020. gada stabilitātes programmu 2020/C 282/25

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/164

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Slovākijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2020. gada stabilitātes programmu
      (2020/C 282/25)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 (2) pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Slovākija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku.

                  (2)

                  2020. gada ziņojums par Slovākiju tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Slovākija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (3) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Slovākijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

                  (3)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (4)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (5)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (4) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (6)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu adekvātus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (7)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ tie ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (8)

                  Savienības likumdevējs ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 (5) un (ES) 2020/558 (6) jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai dalībvalstīm ļautu mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis 2020.–2021. grāmatvedības gadā var arī izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Slovākija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

                  (9)

                  Paredzams, ka Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas atšķirīgu specializācijas modeļu un infrastruktūras trūkumu dēļ dažādos reģionos izpaudīsies nevienmērīgi. Tas ir saistīts ar reģionālo atšķirību palielināšanās būtisku risku Slovākijā, jo īpaši starp galvaspilsētu un Slovākijas rietumu daļu, no vienas puses, un Slovākijas austrumu un dienvidaustrumu daļu, no otras puses. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Slovākija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 18. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Slovākiju šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa.

                  (12)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Slovākijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums (7) nepārsniedz 4,1 % 2019. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP). Komisijas kopējais novērtējums apstiprina būtisku novirzi no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa strukturālo mērķi 2019. gadā un 2018. un 2019. gadā, aplūkojot abus kopā. Tomēr, ņemot vērā vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu, Slovākijai nav jāveic papildu pasākumi saskaņā ar būtiskas novirzes procedūru.

                  (13)

                  Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies, proti, deficīts palielināsies no 1,3 % no IKP 2019. gadā līdz 8,4 % no IKP 2020. gadā. Tiek prognozēts, ka deficīts samazināsies līdz 4,9 % no IKP 2021. gadā, līdz 3,7 % no IKP 2022. gadā un sasniegs 2,9 % no IKP 2023. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 48 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu 2020. gadā tā palielināsies līdz 61,2 %. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.

                  (14)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Slovākija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 2,6 % no IKP. Pasākumi ietver algu kompensāciju darbiniekiem, subsīdijas pašnodarbinātām personām, slimības un aprūpes shēmas un medicīnas preču iegādi saistībā ar Covid-19 pandēmiju. Turklāt Slovākija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, neradot tiešu ietekmi uz budžetu, palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem, un saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmas prognozi tie sasniegs apmēram 3 % no IKP. Minētie pasākumi ietver nodokļu atlikšanu ienākuma nodokļiem un sociālajām iemaksām, kad ieņēmumi samazinājušies par vairāk nekā 40 % (1,4 % no IKP), un aizdevumu garantijas (1,6 % no IKP). Kopumā Slovākijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (15)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Slovākijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta –8,5 % apmērā no IKP 2020. gadā un –4,2 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. un 2021. gadā joprojām saglabāsies zem 60 %.

                  (16)

                  Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Slovākija 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā Komisijas analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

                  (17)

                  Pēc Covid-19 uzliesmojuma Slovākija ir veikusi ātrus un vēl nepieredzētus pasākumus, lai apturētu un novērstu vīrusa tālāku izplatīšanos. Pēc pirmā gadījuma reģistrēšanas 2020. gada 6. martā tā 2020. gada 12. martā izsludināja ārkārtas stāvokli un ieviesa stingrus sociālās distancēšanās, karantīnas un sanitāros noteikumus, kā arī ceļošanas ierobežojumus. Veikali un ražošana svarīgās ekonomikas nozarēs tika slēgta uz vairākām nedēļām, līdz valdība no 2020. gada aprīļa beigām sāka pakāpeniski samazināt ierobežojumus. Rezultātā sagaidāms, ka Slovākijas ekonomika 2020. gadā piedzīvos dziļu recesiju, jo cieš privātais patēriņš, investīcijas un tirdzniecība. Tiek prognozēts, ka 2020. gadā tā strauji saruks par 6,7 %, un paredzams, ka bezdarba līmenis 2020. gadā sasniegs 8,8 %, salīdzinot ar 5,8 % 2019. gadā. Slovākija ir reaģējusi ar vairākiem pasākumu kopumiem, lai mazinātu krīzes negatīvās sekas, tajā skaitā pārdalot 1,2 miljardus EUR no neizmantotajiem kohēzijas politikas līdzekļiem. Pasākumi ietver saīsināta darbalaika shēmas ar algu kompensāciju, atbalstu darbinieku ienākumiem, izmantojot slimības un aprūpes pabalstus, un subsīdiju piešķiršanu pašnodarbinātām personām, lai kompensētu viņu zaudētos ienākumus. Turpmāki pasākumi, lai atbalstītu uzņēmumu un pašnodarbināto personu likviditāti, ietver banku aizdevumus, nodokļu atlikšanu un sociālās apdrošināšanas iemaksu atlikšanu, kā arī banku garantiju un labvēlīgu procentu shēmu nodrošināšanu. Aizdevumu shēma maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), kuras sākotnējais piešķīrums ir 38 miljoni EUR, tiks palielināta par 330 miljoniem EUR no neizmantotajiem Savienības līdzekļiem un valsts shēmas 500 miljonu EUR apmērā. Citi pasākumi ietver nodokļu revīziju un pienākumu pārtraukšanu attiecībā uz nodokļu avansa maksājumiem un īres maksas atlikšanu uzņēmumiem un privātpersonām.

                  (18)

                  Covid-19 pandēmija ir vēl vairāk akcentējusi to, ka Slovākijai ir svarīgi turpināt risināt strukturālas problēmas savā veselības aprūpes sistēmā. Lai palielinātu tās noturību, mazinātu veselības aprūpes darbaspēka trūkumu un nodrošinātu atbilstīgu apgādi ar kritiski svarīgiem medicīniskiem izstrādājumiem un infrastruktūru, ir vajadzīgas papildu investīcijas. Līdztekus centieniem nākotnē nodrošināt veselības aprūpes darbinieku pienācīgu piedāvājumu – ar efektīvas politikas palīdzību varētu samazināt ģeogrāfiskās atšķirības ārstu pieejamībā un visiem iedzīvotājiem nodrošināt piekļuvi aprūpei. Slimnīcu tīkla modernizācija un valsts slimnīcu strukturālā nepietiekamā finansējuma novēršana ir būtiska, lai uzlabotu veselības aprūpes pakalpojumu kvalitāti un izmaksu efektivitāti. Ir jāpastiprina primārās aprūpes nodrošināšana, lai samazinātu spiedienu uz slimnīcām un uzlabotu hronisko slimību pārvaldību, kā arī jāpalielina koordinācija starp dažādiem aprūpes līmeņiem un veidiem. Īpašas bažas rada nepietiekama piekļuve kvalitatīvai un izmaksu ziņā pieejamai ilgtermiņa aprūpei, ko izraisa vispārējs nepietiekams finansējums kopienas un mājās sniegtiem aprūpes pakalpojumiem, sadrumstalota pārvaldība un sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu sistēmiskas koordinācijas trūkums.

                  (19)

                  Covid-19 krīze ir akcentējusi jau pastāvošās sociālās problēmas Slovākijā. Tā ir radījusi steidzamu vajadzību ciešā sadarbībā ar sociālajiem partneriem nodrošināt pienācīgu ienākumu aizstāšanu darba ņēmējiem. Lai mazinātu krīzes ietekmi uz nodarbinātību, ar Savienības līdzekļu ieguldījumu ir aktivizētas saīsināta darbalaika shēmas. Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 8,8 %, bet 2021. gadā samazināsies līdz 7,1 %. Lai gan bezdarbnieka pabalstu sistēma 2018. gadā nedaudz pavājinājās, Slovākijā to raksturo stingras atbilstības prasības, salīdzinoši īss pabalstu termiņš (parasti seši mēneši ar nelieliem pagarinājumiem krīzes laikā) un zemi ienākumu aizvietojuma rādītāji saņēmējiem. Dažas grupas ir īpaši neaizsargātas pret krīzi, un tām var būt ierobežota piekļuve sociālās aizsardzības un aprūpes pakalpojumiem, tajā skaitā marginalizētās romu kopienas, kurām bieži vien nav piekļuves pamatpakalpojumiem, vecāka gadagājuma cilvēki un mazkvalificēti darbinieki.

                  (20)

                  Covid-19 krīze ir palielinājusi nepieciešamību attīstīt iedzīvotāju, tajā skaitā skolotāju, digitālās prasmes, kā arī nepieciešamību paplašināt platjoslas savienojamību, jo daudziem skolēniem joprojām nav pieslēguma internetam vai nav citu priekšnosacījumu, lai mācītos mājās, jo īpaši marginalizētās romu kopienās. Joprojām pastāv problēmas saistībā ar vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai, jo pamatprasmju līmeni un skolēnu vispārējo sniegumu būtiski ietekmē viņu sociālekonomiskais stāvoklis. Ir izteiktas rezultātu atšķirības starp skolām un reģioniem, par ko liecina arī fakts, ka dažos no tiem ir liels tādu personu īpatsvars, kuras priekšlaicīgi pamet izglītību un apmācību, jo īpaši Slovākijas austrumu daļā. Skolotāja profesijas pievilcība un skolotāju sākotnējās izglītības kvalitāte joprojām ir zema. Turklāt agrīnā pirmsskolas izglītībā un aprūpē uzņemto bērnu, jo īpaši bērnu, kas jaunāki par trim gadiem, īpatsvars valstī ir zemākais Savienībā, un tas vēl vairāk negatīvi ietekmē izglītības rezultātus, jo īpaši attiecībā uz nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem.

                  (21)

                  Covid-19 krīze ir padarījusi ātru likviditātes atbalsta piešķiršanu uzņēmumiem par Slovākijas steidzamu prioritāti, izmantojot mērķorientētus aizdevumus un garantijas (īpašu uzmanību pievēršot MVU), izmantojot jauno elastību, ko sniedz valsts atbalsta pagaidu shēma, lai atbalstītu ekonomiku un pārdalītu kohēzijas politikas līdzekļus. Atbilstošas riska garantijas apvienojumā ar zemām procentu likmēm un ilgiem termiņiem var palīdzēt nodrošināt, ka starpnieki ātri izsniedz aizdevumus un uzņēmumi tos izmanto. Izstrādājot un īstenojot minētos pasākumus, ir jāņem vērā banku sektora noturība. Tas, ka tiek atļauts atlikt nodokļu maksājumus un sociālās iemaksas, var vēl vairāk palīdzēt atvieglot īstermiņa likviditātes ierobežojumus MVU un pašnodarbinātām personām. Cīņa pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu saistību izpildes uzlabošana joprojām ir Slovākijas prioritātes vidējā termiņā kā līdzeklis, lai nodrošinātu publisko finanšu stabilitāti un veicinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, atvieglojot ekonomikas atveseļošanu. Lai nodrošinātu dzīvotspējīgus naudas plūsmas atlikumus MVU, ir svarīgi, lai visu līmeņu publiskajām iestādēm un uzņēmumiem tiktu doti norādījumi paātrināt rēķinu apmaksu saviem piegādātājiem.

                  (22)

                  Labvēlīgas uzņēmējdarbības vides veicināšanai un sabiedrisko pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu atveseļošanu un radītu investīcijām labvēlīgāku vidi. Lai nodrošinātu atveseļošanas pasākumu efektivitāti, ir svarīgi samazināt nevajadzīgu administratīvo slogu un vienkāršot procedūras, tajā skaitā efektīvi izmantojot “vienotus kontaktpunktus” uzņēmumiem. Slovākijas publisko iestāžu un pārvaldes vispārējā efektivitāte joprojām ir zema. To var uzlabot ar turpmāku digitalizāciju, labāku digitālās infrastruktūras un programmatūras izstrādes koordināciju un plānošanu. Turpmāki reformu centieni varētu uzlabot politikas veidošanas un noteikumu izstrādes koordināciju un nodrošināt civildienesta un cilvēkresursu pārvaldības augstu sniegumu. Lai stiprinātu ekonomikas noturību, Slovākija gūtu labumu no uzņēmumu, jo īpaši MVU, inovācijas spējas palielināšanas, novēršot pētniecības un inovācijas ekosistēmas sadrumstaloto pārvaldību. Labāka sadarbība starp uzņēmumiem, pētniecību, akadēmiskajām aprindām un publisko sektoru var atbalstīt zināšanu un prasmju apmaiņu un palīdzēt uzņēmumiem ieviest jauninājumus un attīstīt jaunas darba un ražošanas spējas.

                  (23)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Lai mazāk attīstītie reģioni varētu novērst atpalicību un kļūt vairāk uz zināšanām balstīti, konkurētspējīgāki un produktīvāki, Slovākijā būs vajadzīgas lielākas stratēģiskās investīcijas, jo īpaši, lai attīstītu infrastruktūru, tajā skaitā digitālos un citus svarīgākos pakalpojumus, un uzlabotu transporta tīklus. Covid-19 uzliesmojums ir akcentējis jau pastāvošos digitālās infrastruktūras trūkumus. Platjoslas pārklājuma un ātruma palielināšana ļaus nodrošināt vienlīdzīgāku un labāku piekļuvi internetam. Slovākijas izglītības sistēmu un darba tirgu varētu uzlabot, cenšoties sniegt iedzīvotājiem labākus prasmju kopumus, kas piemēroti mainīgai ekonomikai un sabiedrībai, tajā skaitā izmantojot mūžizglītību, ciešāku sadarbību starp uzņēmumiem un izglītību visos līmeņos un labāk sasaistot apmācības un pārkvalifikācijas programmas ar pašreizējām un turpmākajām darba tirgus vajadzībām.

                  (24)

                  Ekonomikas izaugsmes atjaunošanai turpmākajos gados būs vajadzīgi politikas centieni un mērķorientētas investīcijas, lai Slovākija varētu izmantot iespējas izveidot ilgtspējīgāku ekonomiku ar augstāku pievienoto vērtību. Īstenojot šos centienus, būtu jāņem vērā reģionālās atšķirības. Slovākijas nacionālajā enerģētikas un klimata plānā apzinātās prioritārās jomas, kurās vajadzīgi papildu centieni, ietver rūpniecības energointensitātes samazināšanu, atbalstu energoefektivitātes risinājumiem, jo īpaši mājsaimniecībām, un investīcijas atjaunojamo energoresursu enerģijā. Labvēlīgāka normatīvā vide varētu palīdzēt palielināt atjaunojamo energoresursu īpatsvaru energoapgādē. Slovākija gūtu labumu no tā, ka tiktu paātrināta Horná Nitra pārveides rīcības plāna īstenošana, līdzekļi novirzīti risinājumiem visam reģionam un izmantota iespēja paātrināt ogļu izmantošanas pakāpenisku pārtraukšanu. Cietā kurināmā sadedzināšanas un transporta emisiju pieauguma radītā gaisa piesārņojuma samazināšana, atkritumu apsaimniekošanas sistēmas uzlabošana ar inovatīviem savākšanas un pārstrādes risinājumiem, dzeramā ūdens un kanalizācijas tīklu izveides pabeigšana, lai risinātu sanitārās problēmas, viedo tīklu projektu atbalstīšana un rūpniecības virzīšana uz klimatneitrālu un aprites ekonomiku var palīdzēt Slovākijai virzīties uz ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam paredzēto līdzekļu plānošana Taisnīgas pārkārtošanās fondam, kas aplūkots Komisijas priekšlikumā, varētu palīdzēt Slovākijai risināt dažas no problēmām, ko rada pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku, jo īpaši teritorijās, kas ietvertas 2020. gada ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Slovākijai optimāli izmantot minēto fondu.

                  (25)

                  Jaunas tendences starptautiskajā organizētajā noziedzībā, tajā skaitā juridisko personu ļaunprātīga izmantošana nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai, liek Slovākijai modernizēt savu regulējumu cīņai pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, lai novērstu un apkarotu ekonomiskos noziegumus. Izpratne par pakļautību riskam joprojām ir neliela, neraugoties uz vērienīgiem valdības plāniem stiprināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu, izmeklēšanu un kriminālvajāšanu. Ierobežoti cilvēkresursi un apmācība kavē uzņēmumu dibināšanā iesaistīto profesionāļu efektīvu uzraudzību. Pasākumi, kas veikti saskaņā ar valdības rīcības plānu, vēl nav nodrošinājuši instrumentus, lai efektīvi konstatētu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas nodarījumus, veiktu par tiem kriminālvajāšanu un konfiscētu aktīvus.

                  (26)

                  Slovākijai adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgadā. Tas ietver 2019. gada valstij adresētos ieteikumus, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Visi 2019. gada valstij adresētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, tostarp pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

                  (27)

                  Slovākijai būtu jāturpina strādāt pie savas apņemšanās novērst konkrētas bažas saistībā ar tās tiesu sistēmas vispārējo integritāti, jo tās varētu mazināt uzticēšanos tiesu sistēmas efektīvai darbībai. Panākumi korupcijas apkarošanas reformu īstenošanā Slovākijā joprojām ir ierobežoti. Vēl nav pabeigtas vairākas ar novēršanu saistītas reformas vai to īstenošana, tajā skaitā noteikumi par lobēšanu, dāvanām, amatu nesavienojamību un kontaktiem ar trešām personām lēmumu pieņemšanā un trauksmes cēlēju aizsardzību. Lai gan kriminālstatistika svārstās, izmeklējamo augsta līmeņa korupcijas lietu skaits joprojām ir neliels, savukārt centieni piemērot sankcijas juridiskām personām liecina par zināmu ietekmi.

                  (28)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Slovākija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un dos ieguldījumu kopīgos pūliņos nodrošināt konkurētspējīgu ilgtspēju Savienībā.

                  (29)

                  Cieša ekonomiku koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai panāktu strauju atveseļošanos no Covid-19 pandēmijas ekonomiskās ietekmes. Slovākijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, būtu jānodrošina, ka tās politika turpina atbilst 2020. gada ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar politiku, ko īsteno pārējās dalībvalstis, kuru valūta ir euro, vienlaikus ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes.

                  (30)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Slovākijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Slovākijai adresēti iepriekšējos gados. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Slovākijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (31)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Slovākijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju, vienlaikus veicinot investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību tādās jomās kā veselības aprūpes darbaspēks, kritiski svarīgi medicīniskie izstrādājumi un infrastruktūra. Uzlabot primārās aprūpes sniegšanu un koordināciju starp aprūpes veidiem.

                  2.

                  Nodrošināt pienācīgu ienākumu aizstāšanu un nodrošināt visiem piekļuvi sociālajai aizsardzībai un pamatpakalpojumiem. Stiprināt digitālās prasmes. Nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai izglītībai.

                  3.

                  Efektīvi īstenot pasākumus, lai nodrošinātu likviditāti MVU un pašnodarbinātām personām. Novērst digitālās infrastruktūras trūkumus. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas un resursu ražošanu un izmantošanu, ilgtspējīgu sabiedrisko transportu un atkritumu apsaimniekošanu.

                  4.

                  Nodrošināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas regulējuma efektīvu uzraudzību un izpildi. Nodrošināt labvēlīgu uzņēmējdarbības vidi un kvalitatīvus sabiedriskos pakalpojumus, uzlabojot koordināciju un politikas veidošanu. Novērst bažas saistībā ar tiesu sistēmas integritāti.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

         (3)  OV C 301, 5.9.2019., 148. lpp.

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

         (7)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Zviedrijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2020. gada konverģences programmu 2020/C 282/27

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/177

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Zviedrijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2020. gada konverģences programmu
      (2020/C 282/27)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Zviedrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

                  (2)

                  2020. gada ziņojums par Zviedriju tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Zviedrija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (3) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Zviedrijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Zviedrijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, pārāk augstu novērtētās mājokļu cenas apvienojumā ar mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu rada haotiskas korekcijas risku. Tas varētu negatīvi ietekmēt ekonomiku un, iespējams, arī banku sektoru. Jebkāda negatīva ietekme uz banku sektoru varētu arī radīt negatīvu blakusietekmi kaimiņvalstīs, ņemot vērā sistēmisko finansiālo saikni. Pēdējos gados ir veikti daži pasākumi, lai risinātu minēto nelīdzsvarotības problēmu. Tomēr šiem pasākumiem līdz šim ir bijusi ierobežota ietekme. Joprojām vērojamas būtiskas politikas nepilnības, īpaši attiecībā uz nodokļu stimuliem ar aizņēmumiem finansētu mājokļu iegādei, mājokļu piedāvājumu un īres tirgus darbību.

                  (3)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (4)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (5)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (4) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (6)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (7)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ tie ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīzžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (8)

                  Savienības likumdevējs ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 (5) un (ES) 2020/558 (6) jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai dalībvalstīm ļautu mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis 2020.–2021. grāmatvedības gadā var arī izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Zviedrija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

                  (9)

                  Visticamāk, Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas izpaudīsies nevienmērīgi pa reģioniem, jo tiem ir atšķirīgi specializācijas modeļi, jo īpaši reģionos, kas izteikti paļaujas uz tūrismu un plašākā nozīmē – uz uzņēmējdarbību, kurā pastāv tieša saskare ar patērētājiem. Tas rada būtisku risku, ka Zviedrijā palielināsies reģionālās un teritoriālās atšķirības, tādējādi pastiprinot jau novēroto tendenci, proti, pieaugošās atšķirības starp galvaspilsētas reģionu un pārējo valsti un starp pilsētu un lauku apgabaliem. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Zviedrija 2020. gada valsts reformu programmu iesniedza 2020. gada 27. aprīlī un 2020. gada konverģences programmu – 2020. gada 28. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Zviedriju šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa.

                  (12)

                  Valdība savā 2020. gada konverģences programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 0,4 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz deficītu 3,8 % apmērā no IKP 2020. gadā. Tiek prognozēts, ka deficīts samazināsies līdz 1,4 % no IKP 2021. gadā un līdz 2023. gadam sasniegs pārpalikumu 1,5 % apmērā no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 35 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu paredzams, ka 2020. gadā tā sasniegs 40 %. Makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība, kas saistīta ar Covid-19 pandēmiju.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Zviedrija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 2,4 % no IKP. Pasākumi cita starpā ietver veselības aprūpes pakalpojumu nostiprināšanu (0,1 % no IKP), ārkārtas palīdzību grūtībās nonākušām nozarēm (1,6 % no IKP) un darba tirgus un sociālās politikas pasākumus (0,2 % no IKP). Turklāt Zviedrija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, neradot tiešu ietekmi uz budžetu, palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem. Saskaņā ar 2020. gada konverģences programmu minētie pasākumi jo īpaši ietver nodokļu maksājumu atlikšanu līdz pat 6,9 % apmērā no IKP, kā arī dažādu veidu aizdevumu garantijas un paplašinātas kredītiespējas aptuveni 4,7 % apmērā no IKP. Kopumā Zviedrijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (14)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Zviedrijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta –5,6 % apmērā no IKP 2020. gadā un –2,2 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. un 2021. gadā joprojām saglabāsies zem 60 %.

                  (15)

                  Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Zviedrija 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā Komisijas analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

                  (16)

                  Zviedrijas ekonomika pēc Covid-19 pandēmijas uzliesmojuma ir palēninājusies vēl nepieredzētā veidā. Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 9,7 %, bet 2021. gadā mazināsies – līdz 9,3 %. Paredzams, ka privātais patēriņš ievērojami samazināsies, jo īpaši visvairāk apdraudētajās patēriņa kategorijās, piemēram, transporta, restorānu un izmitināšanas jomā. Tiek prognozēts, ka bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis samazināsies vēl straujāk nekā patēriņš, ko lielā mērā izraisīs nenoteiktība par atveseļošanas tempu. Zviedrijas iestādes sāka īstenot pasākumus jau agrīnā posmā un pēc tam, Covid-19 pandēmijai izplešoties, politikas pasākumus paplašināja. Pasākumi bija vērsti uz veselības aprūpi un negatīvām ekonomiskajām sekām. Ar veselības aprūpi saistītie pasākumi cita starpā ietver centrālās valdības ekonomisko atbalstu attiecībā uz Covid-19 pandēmijas radītajām papildu izmaksām reģioniem un vietējām iestādēm, kuras ir atbildīgas par veselības aprūpes sistēmu. Ekonomikas jomā valdība ir veikusi plašu pasākumu klāstu, lai samazinātu korporatīvā sektora izmaksas (īstermiņa atlaišana, slimības pabalstu izmaksas, darba devēja sociālo iemaksu atcelšana, kredītgarantijas un īres maksas samazināšana), kā arī lai nodrošinātu uzņēmumu likviditāti (atliekot nodokļu, tostarp pievienotās vērtības nodokļa (PVN), maksājumus). Turklāt Zviedrijas centrālā banka (Riksbank) ir nolēmusi izsniegt aizdevumus uzņēmumiem ar banku starpniecību un iegādāties valsts un pašvaldību obligācijas, kā arī segtās hipotēku obligācijas un Zviedrijas nefinanšu sabiedrību emitētās obligācijas un komerciālos vērtspapīrus. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku sektora noturība. Riksbank ir arī noslēgusi vienošanās par valūtas mijmaiņas darījumiem ar citām centrālajām bankām, lai nodrošinātu galveno valūtu pieejamību finanšu sektoram. Sociālā un darba tirgus politika ir paplašināta, piemēram, veicot pagaidu izmaiņas slimības pabalstos, palielinot bezdarbnieka pabalstus, pazeminot prasības piekļūšanai bezdarba shēmai un īstenojot aktīvu darba tirgus un izglītības politiku (piemēram, zaļās darbvietas, paplašinātas “jauna sākuma darbvietas”, vasaras kursi, vairāk studentu augstākajā izglītībā).

                  (17)

                  Zviedrijas īstermiņa politiskā reakcija uz Covid-19 pandēmiju ir atkarīga no atbilstošu resursu un kapacitātes rezervju nodrošināšanas un veselības darbinieku lomas un pienākumu pielāgošanas. Vidējā termiņā tam vajadzētu arī nodrošināt savlaicīgu un ģeogrāfiski līdzsvarotu veselības aprūpi un veselības darbinieku pienācīgu iesaistīšanu dažādās situācijās (piemēram, ambulatorajā un stacionārajā aprūpē) un palīdzēt izvairīties no medicīnas personāla strukturāla trūkuma. Zviedrijas spēcīgās pētniecības un inovācijas sektora izmantošana zinātnē balstītām darbībām var veicināt progresu vakcīnu izstrādes, ārstniecības līdzekļu un diagnostikas jomā, kā arī pētniecības rezultātu integrēšanā sabiedrības veselības politikā.

                  (18)

                  Atbalsts prasmju un jo īpaši digitālo prasmju pieejamībai var nodrošināt lielāku ražīguma pieaugumu, izmantojot pētniecību un inovāciju augsto tehnoloģiju nozarēs, un palīdzēt sasniegt Zviedrijas vērienīgos mērķus klimata un enerģētikas jomā, kas ietverti valsts enerģētikas un klimata plānā. Turklāt ir nepieciešamas investīcijas, lai samazinātu izglītības rezultātu atšķirības starp izglītojamajiem ar migrantu izcelsmi un vietējo izcelsmi. Darbaspēka augstā kvalitāte lielā mērā veicināja darba ražīguma pieaugumu, taču pirms Covid-19 krīzes šī veicinošā ietekme gandrīz vairs nebija vērojama. Turklāt būs nepieciešams darba tirgū integrēt tādas grupas, kuru potenciāls pirms krīzes netika pilnībā izmantots, piemēram, trešo valstu migrantus un personas ar invaliditāti. Prasmju trūkums ir bijis īpaši izteikts izglītības, veselības aprūpes, sociālā darba, informācijas un komunikācijas tehnoloģiju, rūpniecības un būvniecības jomā.

                  (19)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Digitālajā un mikroelektronikas nozarē vairāk nekā 50 % darba devēju ir ziņojuši par prasmju trūkumu, kas ietekmē izaugsmi. Publisko izdevumu lielā īpatsvara saglabāšana pētniecībā ir priekšnosacījums ražīguma rādītāju uzlabošanai. Lai atjaunotu darba ražīguma pieaugumu, ir nepieciešams arī kapitāla intensitātes pieaugums un lielākas investīcijas augsto tehnoloģiju un inovatīvajās nozarēs. Jaunu digitālo tehnoloģiju izplatīšana mazo un vidējo uzņēmumu vidū palīdzēs palielināt ražīgumu. Krīze ir parādījusi, cik svarīga ir digitālā infrastruktūra un ka visās vietās, kur cilvēki dzīvo vai strādā, ir jābūt nodrošinātai ātrai un stabilai savienojamībai. Svarīga nozīme būs mobilās platjoslas paplašināšanai 700 MHz joslā, kā arī iespējai finansiāli atbalstīt fiksētās platjoslas izvēršanu. Gaidāmā 5G izsole sniegs papildu impulsu Zviedrijas ekonomikas digitalizācijai. Lai īstenotu mērķi līdz 2045. gadam izveidot klimatneitrālu sabiedrību, būs nepieciešamas arī investīcijas pētniecībā un inovācijā, kas ļaus izstrādāt un īstenot jaunus, konkurētspējīgus dekarbonizācijas risinājumus un koordinētas sociālās un politikas darbības. Transports ir Zviedrijas siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas pasākumu galvenais mērķis. Viena no politiskās programmas prioritātēm ir autoparka visaptveroša un salīdzinoši ātra aizstāšana ar mazemisiju transportlīdzekļiem. Plānotās investīcijas dzelzceļa infrastruktūrā ir svarīgas, lai veicinātu modālo sadalījumu un īstenotu Zviedrijas vērienīgo mērķi klimata jomā. Transporta un rūpniecības elektrifikācijai būs vajadzīgas ievērojamas investīcijas elektroenerģijas ražošanā un izplatīšanā. 2021.–2027. gadam paredzēto līdzekļu plānošana Taisnīgas pārkārtošanās fondam, kas aplūkots Komisijas priekšlikumā, varētu palīdzēt Zviedrijai risināt dažas no problēmām, ko rada pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku, jo īpaši teritorijās, kas ietvertas 2020. gada ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Zviedrijai optimāli izmantot minēto fondu.

                  (20)

                  Pastāvīgi apgalvojumi par iespējamu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju ir ietekmējuši Zviedrijas banku reputāciju, un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana joprojām ir Zviedrijas prioritāte. Efektīvai uzraudzībai ir nepieciešami lielāki resursi un piemērotas procedūras uz risku balstītās pieejas piemērošanai. Zviedrija ir atzinusi, ka ir nepieciešami lielāki resursi, lai veiktu piemērotu uzraudzību un izmeklēšanu, turklāt tā ir pastiprinājusi Finanšu uzraudzības iestādes kapacitāti. Tomēr šīs iestādes kapacitāte salīdzinājumā ar Zviedrijas finanšu sektora apmēru joprojām ir zema. Joprojām pastāv problēmas, un arvien vēl pilnībā jāīsteno uz risku balstītā pieeja.

                  (21)

                  Zviedrijai adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgadā. Tas ietver 2019. gada valstij adresētos ieteikumus, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Visi 2019. gada valstij adresētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, tostarp pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

                  (22)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Zviedrija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un dos ieguldījumu kopīgos pūliņos nodrošināt konkurētspējīgu ilgtspēju Savienībā.

                  (23)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Zviedrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada konverģences programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Zviedrijai adresēti iepriekšējos gados. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Zviedrijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (24)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada konverģences programmu, un tās atzinums (7) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

                  (25)

                  Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu. 2020. gada valstij adresētajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka Covid-19 pandēmijas apkarošana un ekonomikas atveseļošanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. Tā kā 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pamatuzsvars tika pārorientēts uz mērķi cīnīties ar Covid-19 pandēmijas sociālekonomisko ietekmi un veicināt ekonomikas atveseļošanu, neviens no tiem nav tieši vērsts uz makroekonomikas nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu,

            AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju, vienlaikus veicinot investīcijas. Panākt veselības aprūpes sistēmas noturību, tostarp, nodrošinot adekvātu piekļuvi kritiski svarīgiem medicīniskajiem izstrādājumiem, infrastruktūrai un darbaspēkam.

                  2.

                  Veicināt inovāciju un atbalstīt izglītību un prasmju pilnveidošanu. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, augsto tehnoloģiju un inovatīvajām nozarēm, 5G tīkliem un ilgtspējīgu transportu.

                  3.

                  Uzlabot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas uzraudzības efektivitāti un efektīvi īstenot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējumu.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 301, 5.9.2019., 159. lpp.

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

         (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Apvienotās Karalistes 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2020. gada konverģences programmu 2020/C 282/28

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/183

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Apvienotās Karalistes 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2020. gada konverģences programmu
      (2020/C 282/28)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2)
         , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Apvienotā Karaliste nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

                  (2)

                  Pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības 2020. gada 31. janvārī un Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (3) (“Izstāšanās līgums”) stāšanās spēkā Apvienotā Karaliste uzsāka pārejas periodu, kas ilgs līdz 2020. gada 31. decembrim. Ar vienu lēmumu, ko Savienība un Apvienotā Karaliste līdz 2020. gada 1. jūlijam pieņemtu Izstāšanās līgumā paredzētajā Apvienotajā komitejā, šo laikposmu var pagarināt līdz vienam vai diviem gadiem. Šajā laikposmā Apvienotajai Karalistei un tās iekšienē joprojām ir piemērojami Savienības tiesību akti, tostarp tie, kas saistīti ar Eiropas pusgadu.

                  (3)

                  2020. gada ziņojums par Apvienoto Karalisti tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā ir izvērtēts, kā Apvienotā Karaliste īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (4) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Apvienotās Karalistes progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

                  (4)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (5)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (6)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (5) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (7)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (8)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (9)

                  Paredzams, ka Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas atšķirīgu specializācijas modeļu dēļ dažādos Apvienotās Karalistes reģionos izpaudīsies nevienmērīgi. Tas rada būtisku risku, ka Apvienotajā Karalistē vēl vairāk palielināsies reģionālās atšķirības. Pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Apvienotā Karaliste 2020. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada 7. maijā – savu 2020. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Apvienoto Karalisti šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu. Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Apvienotajai Karalistei nodrošināt to, lai valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums (6) nepārsniegtu 1,6 % 2019.–2020. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP). Komisijas veiktais vispārējais novērtējums apstiprina, ka pastāv risks būtiskai novirzei no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2019.–2020. gadā un 2018.–2019. gadā un 2019.–2020. gadā, aplūkojot abus kopā. Izpildes dati par 2019.–2020. gadu būs pieejami 2020. gada rudenī.

                  (12)

                  Valdība savā 2019.–2020. gada konverģences programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies, proti, deficīts palielināsies no 2,2 % no IKP 2019.–2020. gadā līdz 2,5 % no IKP 2020.–2021. gadā. Tiek prognozēts, ka deficīts 2021.–2022. gadā palielināsies līdz 3,1 % no IKP un līdz 2024.–2025. gadam samazināsies līdz 2,4 % no IKP. Pēc vispārējās valdības parāda attiecības pret IKP 2019.–2020. gadā samazināšanās līdz aplēstiem 83,2 % no IKP saskaņā ar 2019.–2020. gada konverģences programmu ir gaidāms, ka 2020.–2021. gadā tā samazināsies līdz 82,9 %. Tomēr makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, vairs nešķiet reālistisks, jo tajā nav ņemta vērā Covid-19 pandēmijas ekonomiskā ietekme. Programmas prognozēs nav ņemti vērā arī pasākumi, par kuriem Apvienotā Karaliste paziņojusi, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, Apvienotā Karaliste ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Konverģences programmas prognozēs šie pasākumi nav iekļauti, bet tie ir ņemti vērā Komisijas 2020. gada pavasara prognozē. Budžeta pasākumi veido aptuveni 5,5 % no IKP un ietver atbalstu darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām un uzņēmumiem, kā arī labklājības pasākumus. Turklāt Apvienotā Karaliste ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs sniegt likviditātes atbalstu uzņēmumiem, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Šie pasākumi ietver aizdevumu garantijas aptuveni 16 % apmērā no IKP. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (14)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Apvienotās Karalistes vispārējās valdības bilance tiek prognozēta –10,7 % apmērā no IKP 2020.–2021. gadā un –6,2 % apmērā no IKP 2021.–2022. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs 102,5 % 2020.–2021. gadā un 100,2 % 2022. gadā. Konverģences programmas pamatā esošajā makroekonomikas scenārijā nav ņemta vērā Covid-19 pandēmijas ietekme, un tādēļ parāda un deficīta prognozes tajā būtiski atšķiras no Komisijas prognozēm.

                  (15)

                  Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo sagaidāms, ka Apvienotā Karaliste 2020.–2021. gadā pārkāps deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais deficīta kritērijs nav izpildīts.

                  (16)

                  Pašreizējā Covid-19 krīze ir radījusi ekonomikas un sociālās politikas problēmas, kādas pēdējās desmitgadēs nav pieredzētas. Paredzams, ka bezdarbs palielināsies par gandrīz 3 procentpunktiem līdz 6,7 % 2020. gadā un nedaudz samazināsies līdz 6 % 2021. gadā, salīdzinot ar 3,8 % 2019. gadā. Apvienotās Karalistes valdība ir pieņēmusi ārkārtas pasākumus, lai mazinātu satricinājuma negatīvās sekas. Tiešā fiskālā atbalsta izmaksas būs atkarīgas no pieprasījuma, bet tās var sasniegt aptuveni 110 miljardus GBP (5,5 % no IKP), ko papildina 330 miljardi GBP (16 % no IKP) kredīta garantijās banku aizdevumiem. Lai aizsargātu nodarbinātību, ir ieviestas saīsināta darbalaika shēmas, un ir īstenoti arī pasākumi pašnodarbināto personu atbalstam. Sociālo pabalstu programmas “Vispārējais kredīts” (“Universal Credit”) tvērums un tiesības uz piekļuvi tā avansa maksājumiem uz laiku ir uzlabotas, un pamata tiesības šīs programmas ietvaros uz laiku ir pagarinātas uz divpadsmit mēnešiem. Vietējās pašvaldības saņems arī vienreizēju papildu finansējumu, lai atbalstītu ekonomiski neaizsargātus cilvēkus un mājsaimniecības. Valdība arī paziņoja par hipotekāro maksājumu trīs mēnešu moratoriju mājokļu īpašniekiem, kas nonākuši grūtībās Covid-19 pandēmijas dēļ.

                  (17)

                  Lai atbalstītu uzņēmumu finansiālo stāvokli, Anglijas Banka ir divas reizes samazinājusi bankas likmi, kopumā no 0,75 % līdz 0,1 %, samazinājusi Apvienotās Karalistes pretciklisko kapitāla rezervju likmi līdz 0 %, atkāpjoties no līdzšinējās virzības uz 2 % līdz 2020. gada decembrim, paplašinājusi savu obligāciju iegādes programmu līdz 645 miljardiem GBP un palielinājusi atbalstu komercbanku aizdevumiem reālajai ekonomikai līdz ar valdības aizdevumu garantijām. Valdība piedāvāja konkrētām nozarēm gadu ilgu moratoriju attiecībā uz darījumu procentu likmju maksāšanu, pievienotās vērtības nodokļa (PVN) maksājumu atlikšanu, kā arī skaidras naudas dotācijas mazākiem uzņēmumiem. Likviditātes atbalsts ir darīts pieejams arī garantiju un kombinētu dotāciju veidā saskaņā ar aizdevumu shēmu koronavīrusa izraisītās mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) dīkstāves atbalstam, kuru zem noteiktas apgrozījuma robežvērtības sniedz, izmantojot plašu uzņēmējdarbības finansēšanas produktu klāstu, piemēram, atjaunojamas kredītiespējas un citus produktus, tajā skaitā termiņaizdevumus. Turklāt ne tikai MVU, bet arī lielākiem uzņēmumiem visās darbības nozarēs ir darīta pieejama vispārēja shēma likviditātes nodrošināšanai, kas varētu ietvert investīciju atbalstu. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku nozares noturība.

                  (18)

                  Covid-19 pandēmija ir atklājusi trūkumus Apvienotās Karalistes veselības aprūpes sistēmas sagatavotībā un spējā reaģēt uz šādiem uzliesmojumiem, jo īpaši attiecībā uz telpām, personālu un apgādi. Rezultātā Apvienotajā Karalistē Covid-19 pacientiem steidzami tika izveidoti pagaidu lauka hospitāļi. Valsts ražošanas nozare tika mudināta pārveidot ražošanas līnijas, lai steidzami ražotu papildu medicīnisko aprīkojumu, piemēram, ventilatorus, lai apmierinātu gaidāmo pieprasījumu. Covid-19 krīze ir vēl vairāk saasinājusi pastāvošo veselības aprūpes darbaspēka trūkumu. Lai pārvarētu līdzīgas krīzes nākotnē, ir vajadzīgas investīcijas veselības aprūpes sistēmā visā Apvienotajā Karalistē, tajā skaitā efektīvi un ar pietiekamiem resursiem nodrošināti sabiedrības veselības pasākumi. Šīm investīcijām vajadzētu būt vērstām uz to, lai nodrošinātu vajadzīgo aprīkojumu un telpas un vajadzīgo kvalificēto darbaspēku, kā arī kopumā spēju sniegt visus paredzamos regulāros veselības aprūpes pakalpojumus, līdz ar aprūpi pacientiem ar Covid-19 vai līdzīgām infekcijas slimībām.

                  (19)

                  Pašreizējā krīze, iespējams, vairāk ietekmēs visneaizsargātākos iedzīvotājus, saasinot nabadzību. Nabadzības vai sociālās atstumtības risks palielinājās jau pirms krīzes, neraugoties uz rekordzemu bezdarba līmeni. Augsts ir arī nodarbinātu personu nabadzības līmenis un bērnu nabadzības līmenis. Sociālo pabalstu samazinājumi un reformas var apdraudēt Apvienotās Karalistes nodokļu un pabalstu sistēmas spēcīgo nabadzības mazināšanas ietekmi. Pastāv iespējas stiprināt atbalstu visneaizsargātākajām personām, tajā skaitā nabadzībā nonākušiem bērniem, jo īpaši ņemot vērā to, ka ir sagaidāms, ka krīze vēl vairāk palielinās ienākumu nevienlīdzību.

                  (20)

                  Apvienotajai Karalistei joprojām būtisks izaicinājums ir nepieciešamība uzlabot darba ražīguma rādītājus. Ražošanas apjoms stundā Apvienotajā Karalistē ir ievērojami mazāks nekā lielākajā daļā citu attīstīto valstu, un tas ir tikai nedaudz lielāks, nekā tas bija pirms finanšu krīzes. IKP pieaugumu ir veicinājis nodarbinātības pieaugums, pēdējā laikā praktiski nepalielinot ražīgumu. Neraugoties uz saspringto situāciju darba tirgū, Apvienotās Karalistes darba ražīgums kopš 2018. gada sākuma būtībā ir bijis nemainīgs. Arī reālo algu pieaugums joprojām ir lēns. Daudzas Apvienotās Karalistes daļas ir salīdzinoši nabadzīgas ar samērā zemu investīciju līmeni prasmēs un infrastruktūrā. Ierobežotas karjeras izaugsmes izredzes cilvēkiem, kuri strādā zemu atalgotos darbos, negatīvi ietekmē gan ražīgumu, gan nabadzību. Paredzams, ka šis stāvoklis saglabāsies un var pat pasliktināties, ņemot vērā Covid-19 krīzi. Nesenā pandēmija rada arī būtiskas problēmas izglītības un apmācības sistēmām Apvienotajā Karalistē, jo īpaši sakarā ar attālinātajām mācībām un atšķirīgu piekļuvi strukturētām mācībām. Līdz ar to ražīgumu ir iespējams palielināt, risinot plašas problēmas, piemēram, zemu investīciju līmeni aprīkojumā, infrastruktūrā un pētniecībā un izstrādē, kā arī prasmju nepietiekamību, jo īpaši pamatprasmju un tehnisko prasmju jomā. Apvienotās Karalistes mērķis ir veikt vairāk investīciju pētniecībā un inovācijā un uzlabot esošo tehnoloģiju izmantošanu visā ekonomikā.

                  (21)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp veicot attiecīgas reformas. Apvienotajā Karalistē ir vērojams pastāvīgs mājokļu trūkums. Rodas jaudas ierobežojumi, savukārt dzīvojamo ēku būvniecība joprojām ir zemāka par to, kas nepieciešama, lai apmierinātu aplēsto pieprasījumu. Stingrs regulējums par zemes tirgu ierobežo jauniem mājokļiem pieejamās zemes platību un vietu, jo īpaši lielu pilsētu apkaimē. Būvniecības nozarei joprojām ir būtiska nozīme mājokļu jomā, kā arī turpmāko energoefektivitātes un klimata mērķu sasniegšanā, lai gan mājokļu apkurei izmantotās enerģijas apjoma samazināšanu apgrūtina dzīvojamā fonda vecums un tā lēnā aizstāšana. Pēc gadu desmitiem ilgām nepietiekamām publiskajām investīcijām valdība ir sākusi risināt infrastruktūras nepietiekamības problēmu. Ir gūti daudzsološi panākumi attiecībā uz investīcijām atjaunojamos energoresursos, un elektroenerģijas nozarē ir panākts ievērojams emisiju samazinājums. Tomēr virzība uz klimatneitralitāti joprojām saskaras ar problēmām visā ekonomikā. Apvienotās Karalistes autoceļu, dzelzceļa un aviācijas tīklu izmantošana sasniedz maksimālo kapacitātes robežu, un tas veicina sastrēgumus un gaisa piesārņojumu. Apvienotā Karaliste vēlas būt priekšgalā bezemisiju transportlīdzekļu ziņā, bet lielākā daļa dzelzceļa tīkla vēl nav elektrificēta. Lai gan optiskās šķiedras tīklu pārklājums Apvienotajā Karalistē joprojām ir pieticīgs, tīklu konkurence optiskās šķiedras tirgū pieaug, jo valdība ievērojami palielina publisko atbalstu optiskās šķiedras tīklu izvēršanai. Tomēr šādas investīcijas digitālajā infrastruktūrā ir jāpapildina ar uzlabotām digitālajām prasmēm, jo Apvienotajā Karalistē ir strukturāls IT speciālistu prasmju trūkums.

                  (22)

                  Apvienotajai Karalistei adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti Eiropas pusgada ietvaros līdz pārejas perioda beigām.

                  (23)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Apvienotā Karaliste sekmēs progresu IAM sasniegšanā.

                  (24)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Apvienotās Karalistes ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada konverģences programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Apvienotajai Karalistei adresēti iepriekšējos gados. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Apvienotajā Karalistē, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība.

                  (25)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada konverģences programmu, un tās atzinums (7) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Apvienotajai Karalistei 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību.

                  2.

                  Nodrošināt sociālās aizsardzības sistēmas atbilstību un pārklājumu, lai sniegtu atbalstu visiem un jo īpaši tiem, kurus krīze skārusi vissmagāk.

                  3.

                  Veicināt inovāciju un atbalstīt cilvēkkapitāla attīstību. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz mājokļiem, tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, ilgtspējīgām transporta infrastruktūrām un ātrdarbīgiem platjoslas tīkliem.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

         (4)  OV C 301, 5.9.2019., 163. lpp.

         (5)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (6)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.