               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 347 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Zviedrijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Zviedrijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. gada izaugsmes pētījuma prioritātēs Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.-18. martā. 2015. gada 26. novembrī Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā tā noteica Zviedriju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2016. gada 26. februārī tika publicēts 2016. gada ziņojums par Zviedriju
                  5
               . Tajā bija novērtēta Zviedrijas panāktā virzība, īstenojot konkrētajai valstij adresēto ieteikumu, ko Padome pieņēma 2015. gada 14. jūlijā, un Zviedrijas virzība ceļā uz savu stratēģijā "Eiropa 2020" noteikto valsts mērķu sasniegšanu. Ziņojumā bija ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. 2016. gada 8. martā Komisija nāca klajā ar padziļinātā pārskata rezultātiem
                  6
               . Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Zviedrijā ir makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Jo īpaši liels un pieaugošs mājsaimniecību parāds apvienojumā ar augstām un pieaugošām mājokļu cenām pozitīvas kredītu plūsmas apstākļos ir pamatā haotiskas korekcijas riskiem ar sekām reālajai ekonomikai un banku nozarei. Makroprudenciālajā jomā ir veikti pasākumi, kas tomēr var būt nepietiekami. Politikas nepilnības saglabājas ar mājokļiem saistīto nodokļu, hipotēku amortizācijas, mājokļu piedāvājuma funkcionēšanas un īres tirgus jomā.

               (3)Zviedrija 2016. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir īstenoti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot atbilstošos Padomes ieteikumus. Norādēs par to, kā piemērojami Regulas (ES) 1303/2013 23. pantā paredzētie pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  7
               , Komisija ir sniegusi sīkāku informāciju par to, kā tā izmantotu šo noteikumu.

               (5)Uz Zviedriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Saskaņā ar 2016. gada konverģences programmu valdība plāno panākt, lai nominālā bilance būtu -0,4 % no IKP, un arī turpmāk visā programmas periodā izpildīt vidējā termiņa budžeta mērķi, proti, panākt strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā noslīdēs līdz 42,5 % un turpinās samazināties līdz 39,1 % 2019. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs līdz 2016. gadam ir ticams un vēlākajam laikam — piesardzīgs. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka strukturālā bilance 2016. gadā būs -0,5 % no IKP un 2017. gadā -0,9 % no IKP, tātad virs vidējā termiņa budžeta mērķa. Iespējamās novirzes nākotnē tiktu izvērtētas, ņemot vērā prasību, lai strukturālā bilance joprojām atbilstu vidējā termiņa budžeta mērķim. Pamatojoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata — sagaidāms, ka Zviedrija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Mājsaimniecību parāda līmenis Zviedrijā ir ļoti augsts un pēdējo desmit gadu laikā tā pieauguma tempi ir bijuši vieni no ātrākajiem Eiropā. Mājsaimniecību parāda attiecība pret gada izmantojamo ienākumu 2015. gadā saskaņā ar Riksbank (Zviedrijas centrālā banka) aplēsēm bija 175 % un attiecībā pret IKP tas veidoja 87 %. Ņemot vērā salīdzinoši zemos īpašuma nodokļus un augsto nodokļu atskaitījumu no hipotekārajiem procentu maksājumiem, Zviedrijā ir viens no lielākajiem nodokļu stimuliem mājokļu iegādei ES. Mājsaimniecību parādsaistību augstais līmenis apdraud makroekonomisko stabilitāti. Valdība ir veikusi dažus pasākumus, lai ierobežotu mājsaimniecību parādsaistību līmeni, tostarp parlaments 2016. gada 23. martā pieņēma tiesību aktu ar mērķi noteikt obligātas amortizācijas prasības jauniem hipotekārajiem aizdevumiem. Šā svarīgā pasākuma pieņemšana būtiski aizkavējās, jo tika izvirzīti jautājumi par makroprudenciālās uzraudzības iestādes juridiskajām pilnvarām ieviest šo prasību. Pastāv risks, ka turpmākie pasākumi, kuri būs nepieciešami Zviedrijas pieaugošās nelīdzsvarotības novēršanai, varētu līdzīgā kārtā aizkavēties, ja vien netiks pārskatīts tiesiskais regulējums saistībā ar makroprudenciālās uzraudzības iestādes uzdevumiem. Visbeidzot, valdība nav veikusi nekādus pasākumus, lai pielāgotu fiskālos stimulus, piemēram, samazinot nodokļu atskaitījumu no hipotekārajiem procentu maksājumiem vai pārskatot īpašuma nodokļus.

               (7)Zviedrijas mājokļu tirgus joprojām ir potenciāls nestabilitātes avots. Mājokļu cenas pēdējo 20 gadu laikā ir gandrīz nepārtraukti pieaugušas, jo īpaši lielpilsētu Stokholmas un Gēteborgas teritorijās. Mājokļu cenas turpina pieaugt, un to veicina ne vien spēcīgi ekonomikas pamatfaktori, piemēram, izmantojamā ienākuma pieaugums, bet arī strukturālas nepilnības mājokļu tirgū. Mājokļu piedāvājumu kavē esošo mājokļu neefektīva izmantošana, augsta īres maksu uzraudzības pakāpe, vāja konkurence būvniecības nozarē, nepietiekama zemes pieejamība jaunai būvniecībai un ilgstošas un sarežģītas plānošanas procedūras. Esošā sistēma, saskaņā ar kuru uzliek darījuma nodokli kapitāla pieaugumam, kas gūts nekustamo īpašumu pārdošanā, ierobežo jau pieejamo mājokļu efektīvākas izmantošanas potenciālu. Strukturālo nepilnību rezultāts ir nepietiekami ieguldījumi mājokļos un plaši izplatīts mājokļu trūkums, un tās veicina mājokļu cenu nepārtrauktu pieaugumu. Mājokļu trūkums un nepieejamība cenu ziņā ierobežo arī darba tirgus mobilitāti un ir šķērslis efektīvai integrācijai darba tirgū. Valdība ir veikusi dažus pasākumus, tostarp ir ticis palielināts valsts finansējums ieguldījumiem mājokļu nozarē un vienkāršotas dažas plānošanas procedūras. 2015. gada decembrī izmeklēšanā par konkurenci būvniecības nozarē tika ierosināti vairāki iespējamie pasākumi, piemēram, pārredzamības palielināšana valsts mājokļu līgumu jomā. Tomēr valdība nav panākusi virzību īres tiesību noteikšanas sistēmas reformēšanā.

               (8)Neraugoties uz salīdzinoši labajiem ieguldījumu rādītājiem, Zviedrija saskaras ar problēmām, kurām var būt negatīva ietekme uz valsts ilgtermiņa konkurētspēju. Jo īpaši strukturālas nepilnības mājokļu tirgū kavē ieguldījumus šajā jomā. Ieguldījumi infrastruktūrā, lai uzlabotu savienojamību pilsētu teritorijās un starp tām, ir nepietiekami, ņemot vērā mājokļu trūkuma radītos šķēršļus.

               (9)Saskaņā ar Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) pētījumu Zviedrija pēdējo desmit gadu laikā ir piedzīvojusi no visām ESAO valstīm viskrasāko lejupslīdi 15 gadus vecu jauniešu izglītības rādītāju ziņā, un šobrīd tā nesasniedz ne ES, ne ESAO vidējo līmeni. Skolu izglītības rezultātu pasliktināšanās rada spiedienu uz Zviedrijas ilgtermiņa konkurētspēju un spējām inovācijas jomā. Būtiska snieguma atšķirība starp studentiem ar migrantu izcelsmi un bez migrantu izcelsmes vēl pastiprina problēmas izglītības jomā. Šai atšķirībai ir jāveltī īpaša uzmanība, ņemot vērā lielo skaitu nesen ieceļojušo gados jauno migrantu, kuri integrējami izglītības sistēmā. Neskaidrie skolu finansēšanas mehānismi apvienojumā ar nesistemātisko uzraudzību par finansējuma izmantošanu dažādos skolu sistēmas līmeņos kavē līdzekļu efektīvu izmantošanu. Valdība ir darījusi pieejamu papildu finansējumu, lai uzlabotu skolēnu sekmes un vienlīdzību izglītības jomā, un veic pasākumus, lai nesen ieradušos migrantus integrētu izglītības sistēmā.

               (10)Pēdējos gados piedzīvotais lielais bēgļu pieplūdums ir saistīts ar dažādām sociālajām un ekonomiskajām sekām Zviedrijai. Lai gan īstermiņā bēgļu pieplūdums palielinās publiskos izdevumus un radīs papildu iekšzemes pieprasījumu, tādējādi palielinot IKP, vidēja termiņa ietekme uz nodarbinātību un izaugsmi ir atkarīga no bēgļu veiksmīgas iekļaušanas darba tirgū un sociālās integrācijas, tostarp sniedzot izglītības atbalstu. Šis jautājums ir gan ES, gan dalībvalstu līmeņa politiskās darba kārtības prioritāte un tiks rūpīgi uzraudzīts un analizēts, tostarp 2017. gada ziņojumā par valsti.

               (11)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Zviedrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā arī ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Zviedrijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Zviedrijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. ieteikumā.

               (12)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu
                  8
                sagaidāms, ka Zviedrija ievēros Stabilitātes un izaugsmes paktu.

               (13)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Novērst mājsaimniecību parāda pieaugumu, pielāgojot fiskālos stimulus, jo īpaši pakāpeniski samazinot nodokļu atskaitījumu no hipotekārajiem procentu maksājumiem vai palielinot regulārus īpašuma nodokļus. Nodrošināt, ka makroprudenciālās uzraudzības iestādei ir juridiskās pilnvaras savlaicīgi īstenot pasākumus finanšu stabilitātes saglabāšanai. Veicināt ieguldījumus mājokļos un uzlabot mājokļu tirgus efektivitāti, tostarp ieviešot lielāku elastīgumu īres cenu noteikšanā un pārskatot kapitāla pieauguma nodokļa sistēmu, lai sekmētu mājokļu darījumu pieaugumu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 347 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  SWD(2016) 95 final.

                     (6)
                  COM(2016) 95 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 259 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Spānijas 2015. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2015. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Spānijas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2015. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta galvenajām jomām, kurās nepieciešama rīcība, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Spānijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Spānijas stabilitātes programmu 2014. gadam. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 473/2013
                  5
                Komisija 2014. gada 28. novembrī iesniedza savu atzinumu par Spānijas 2015. gada budžeta plāna projektu
                  6
               .

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  7
               , iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, balstoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  8
               , kurā tā noteica Spāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai stimulētu ieguldījumus, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada valsts ziņojumu par Spāniju
                  9
               . Tajā novērtēti Spānijas panākumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto valstij adresēto ieteikumu īstenošanā. Valsts ziņojumā ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantam. Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Spānijā pastāv makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izšķiroša politikas rīcība un pārraudzība. Jo īpaši neraugoties uz dažiem uzlabojumiem tekošā konta līdzsvara atjaunošanas ziņā, joprojām, ņemot vērā īpaši augstu bezdarba līmeni, īpaša uzmanība ir jāpievērš riskiem, kas saistīti ar lielām privātā sektora un publiskā sektora parādsaistībām un ļoti negatīvo starptautisko neto investīciju pozīciju. Nepieciešamība rīkoties, lai samazinātu risku saistībā ar nelabvēlīgu ietekmi uz Spānijas ekonomiku un – ņemot vērā valsts lielumu – attiecīgi arī negatīvu netiešo ietekmi uz ekonomikas un monetāro savienību, ir īpaši svarīga.

               (7)Spānija 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un savu 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Spānijai pašlaik piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu. 2015. gada stabilitātes programmā valdība plāno uzlabot nominālo budžeta deficītu līdz 4,2 % no IKP 2015. gadā un pakāpeniski līdz 2,8 % no IKP 2016. gadā. Valdība plāno 2019. gadā sasniegt vidējā termiņa mērķi, proti, panākt līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē. Saskaņā ar stabilitātes programmu gaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs maksimumu 98,9 % apmērā 2015. gadā un pakāpeniski samazināsies līdz 93,2 % 2018. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs 2015. gadam ir ticams un pēc tam labvēlīgs. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, budžeta deficīts 4,5 % un 3,5 % no IKP ir paredzēts attiecīgi 2015. un 2016. gadā. Tādēļ pastāv risks, ka nominālā budžeta deficīta mērķi 2015. un 2016. gadam netiks sasniegti. Turklāt ir paredzams, ka plānotie Spānijas fiskālie centieni laikposmā no 2013. līdz 2016. gadam būs zem ieteiktā līmeņa, un būs vajadzīgi turpmāki strukturāli pasākumi 2015. un 2016. gadā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Spānija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Spānija guva zināmus panākumus publiskā sektora komerciālo parādu novēršanā. 2014. gadā Spānija guva arī zināmus panākumus, lai noteiktu priekšlikumus racionalizēt veselības aprūpes, izglītības un sociālos izdevumus reģionālā līmenī, lai gan tie galu galā netika pieņemti. Tomēr parlaments pašlaik izskata tiesību akta projektu, lai ieviestu izdevumu noteikumu par farmaceitiskiem un veselības aprūpes izdevumiem.

               (9)To preventīvo, koriģējošo un izpildes pasākumu īstenošana, kas ietverti Konstitutīvajā likumā par budžeta stabilitāti un finanšu ilgtspēju, notiek lēni. Izmaksu lietderība veselības aprūpes nozarē ir uzlabojusies, bet joprojām ir svarīgi saglabāt kontroli pār farmaceitisko izdevumu pieaugumu un, konkrētāk, uzraudzīt farmaceitiskos izdevumus slimnīcās. Deficīts elektroenerģijas sistēmā ir faktiski novērsts no 2014. gada un maksas autoceļu maksātnespējas problēma ir atrisināta, tādējādi samazinot izmaksas valstij. Tomēr Spānija nav ieviesusi sistēmu, lai veiktu neatkarīgus novērtējumus par lieliem nākotnes infrastruktūras projektiem.

               (10)Zināmi panākumi gūti nodokļu jomā, ieviešot visaptverošu reformu nodokļu jomā, lai vienkāršotu nodokļu sistēmu un lai tā vairāk rosinātu izaugsmi un darbvietu izveidi. Nodokļu reformu pieņēma 2014. gada 20. novembrī, tā stāsies spēkā 2015. gada janvārī un attiecas uz iedzīvotāju un uzņēmumu ienākuma nodokļiem. Zināmi panākumi tika gūti arī attiecībā uz cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, bet nekādi panākumi nebija vērojami vides nodokļu jomā. Spānijas banku sektora, jo īpaši banku, kuras saņēmušas valsts atbalstu, pārstrukturēšana norit veiksmīgi. Tajā pašā laikā nesenie pasākumi, lai veicinātu piekļuvi ārpusbanku finansējumam, – vismaz zināmā mērā – uzlaboja finansējuma pieejamību uzņēmumiem, jo īpaši, ņemot vērā Spānijas uzņēmumu lielo atkarību no banku kredītiem. Šo reformu pilnīga īstenošana ir būtiska, lai veicinātu resursu pārdalīšanu un atbalstītu notiekošo korekciju. Ir jārisina arī neatrisinātās problēmas, kuras nav novērstas ar līdz šim veiktajām reformām. Zināmi panākumi ir gūti, lai novērstu atlikušos trūkumus uzņēmumu maksātnespējas lietu izskatīšanas sistēmā, un 2015. gada 27. februārī tika pieņemts Karaļa dekrēta likums par personu maksātnespēju. Tomēr joprojām ir jāuzlabo administratīvo un tiesu iestāžu spēja izskatīt maksātnespējas lietas.

               (11)Augsts ilgtermiņa bezdarba līmenis un darba tirgus segmentācija turpina kavēt ražīguma pieaugumu un negatīvi ietekmē darba apstākļus Spānijā. Sociālie partneri apspriež visaptverošu starpprofesiju nolīgumu 2015.–2017. gadam. Šajā sakarībā un, ņemot vērā ļoti augsto bezdarba līmeni, dažās nozarēs un uzņēmumos algām īstermiņā, iespējams, jāpieaug lēnāk nekā ražīgumam, lai radītu darbvietas un sasniegtu papildu ieguvumus konkurētspējas jomā. Paredzams, ka tas var uzsvērt, cik svarīgi noteikt, izmantojot nozaru un uzņēmumu sarunas, principu, ka algām būtu jāmainās atbilstoši starpuzņēmumu ražīguma atšķirībām. Neraugoties uz regulatīvām reformām, pagaidu darbā strādājošu darbinieku īpatsvars atkal sāka pieaugt 2014. gadā, sasniedzot vairāk nekā 24 %, un jo īpaši ietekmē jauniešus un mazkvalificētus darbiniekus. Turklāt šķiet, ka ieviestie jauno veidu līgumi un stimuli, lai mudinātu darba devējus pieņemt darbā darbiniekus uz nenoteiktu laiku, vēl netiek pilnībā izmantoti. Spānijas iestādes paziņoja, ka līdz 2016. gada maijam tiks veikts novērtējums par subsīdijām, ko piedāvā darba devējiem par jaunu darbinieku pieņemšanu darbā. Valsts nodarbinātības dienesta un to aģentūru spējas, kam ir uzticēti pakalpojumi, ir būtiskas, lai nodrošinātu aktīva darba tirgus un aktivizēšanas politikas efektivitāti un pienācīgu virzību, tostarp efektīvu pārkvalificēšanu, lai ļautu cilvēkiem pāriet uz nozarēm, kurās tiek radīts vairāk darbvietu. Spānija ir guvusi nelielus panākumus, paātrinot valsts nodarbinātības dienestu modernizāciju un novēršot reģionālās atšķirības.

               (12)Jauniešu bezdarba līmenis Spānijā joprojām ir ļoti augsts (vairāk nekā 53 %), un priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs ir viens no augstākajiem Eiropas Savienībā. Spānija īsteno jaunās izglītības shēmas, kas ieviestas ar Likumu Nr. 8/2013 par izglītības kvalitāti, kas paredzētas, lai uzlabotu pamatskolas un vidusskolas izglītības kvalitāti. Nelieli panākumi tika gūti, palielinot profesionālās izglītības un apmācības atbilstību darba tirgum, un ir aizkavējušies centieni uzlabot sadarbību starp augstākās izglītības iestādēm un darba devējiem. Plānots pagarināt duālās profesionālās apmācības shēmu 2015. gadā, bet joprojām pastāv ievērojamas atšķirības tās īstenošanā reģionos. Tika izveidota īpašā komiteja, lai izskatītu izglītības un apmācības programmu atbilstību darba tirgus vajadzībām.

               (13)Spānija ir guvusi nelielus panākumus, uzlabojot sociālās aizsardzības sistēmas efektivitāti. Tā ir izstrādājusi jaunu aktivizācijas programmu ilgtermiņa bezdarbniekiem, kura apvieno ienākumu atbalstu un palīdzību darba meklējumos. Tomēr nepietiekama koordinācija starp nodarbinātības un sociālajiem dienestiem un dažādu minimālo ienākumu shēmu nesaderība ir samazinājušas sociālās palīdzības programmu efektivitāti. Attiecībā uz augstu nabadzības līmeni, jo īpaši nelielu ienākumu mājsaimniecībās ar bērniem, Spānija ir guvusi nelielus panākumus, lai uzlabotu ģimenes atbalsta shēmu un aprūpes pakalpojumu nodrošināšanu.

               (14)Strukturālām reformām jānovērš šķēršļi, kas neļauj uzņēmumiem attīstīties, jāpalīdz MVU paplašināt to tirgu un veicināt inovācijas, jāpalielina eksporta jauda, jāveicina darbvietu radīšana un jāpalīdz uzņēmumiem efektīvāk konkurēt – tostarp iekšējā tirgū – un jāuzlabo vispārējais ražīgums. Spānija ir sākusi izskatīt iemeslus mazo un mikrouzņēmumu lielajam īpatsvaram tās ekonomikā. Izpētot iemeslus, kāpēc uzņēmumi saglabājās mazi, valdība varēs novērst regulatīvos šķēršļus uzņēmumu izaugsmei. Kaut arī ir gūti zināmi panākumi, īstenojot Likumu Nr. 20/2013 par tirgus vienotību, joprojām ir vērojama kavēšanās reģionālās valdības līmenī. Likums par vides atļauju regulējumu vēl nav īstenots visos reģionos. Nav gūti panākumi attiecībā uz profesionālo pakalpojumu un profesionālo apvienību reformas pieņemšanu. Strukturālās nepilnības pētniecības un inovācijas sistēmā turpina ierobežot Spānijas izaugsmes potenciālu. Tādēļ joprojām ir svarīgi apzināt jaunus finansēšanas avotus, nodrošināt resursu efektīvu un lietderīgu izmantošanu, izveidot jauno pētniecības aģentūru un sekmēt pasākumus, kas uzņēmējdarbības vidi padarītu labvēlīgāku inovācijām.

               (15)Nelieli panākumi tika gūti attiecībā uz dzelzceļa tīklu, veicot pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu konkurenci kravu un pasažieru dzelzceļa pakalpojumu jomā. 2014. gada 4. jūlijā Ministru padome pieņēma Karaļa dekrēta likumu Nr. 8/2014, ar ko izveido fondu, lai uzlabotu sauszemes piekļuvi jūras ostām.

               (16)Spānija ir guvusi panākumus, īstenojot ieteikumus, ko sniegusi komiteja valsts pārvaldes reformai visos pārvaldes līmeņos. Tomēr reformas ietekme lielākas efektivitātes un fiskālo ietaupījumu izteiksmē līdz šim ir redzama galvenokārt valsts līmenī. Ir veikti svarīgi pasākumi, lai uzlabotu administratīvo lēmumu pārredzamību, bet nav gūti panākumi, lai stiprinātu uzraudzības sistēmas, jo īpaši publisko iepirkumu reģionālā un vietējā līmenī. Nav veikti pasākumi, lai stiprinātu uzraudzības pilnvaras attiecībā uz publisko iepirkumu un pilsētvides plānošanu. Nelieli panākumi tika gūti attiecībā uz tiesu iestāžu reformu pieņemšanu, kuru mērķis ir uzlabot tiesu sistēmas efektivitāti: likumprojekti par tiesu varu un par civilprocesu, kas ietver dažas reformas, tika iesniegti parlamentam 2015. gada 27. februārī; likumprojekti par juridisko palīdzību un par brīvprātīgu jurisdikciju ir jāizskata parlamentā. Zināmi panākumi ir gūti, īstenojot reformas, kas ir pieņemtas, tostarp Oficina Judicial – reformu, ar ko ievieš tieslietu digitalizāciju un uzlabo reģionu elektronisku lietu pārvaldības sistēmu sadarbspēju. Ir jāturpina centieni šajā jomā.

               (17)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Spānijas ekonomikas politikas vispusīgu analīzi un publicējusi to 2015. gada valsts ziņojumā. Tā ir novērtējusi arī stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un turpmāko rīcību saistībā ar ieteikumiem, kas adresēti Spānijai iepriekšējos gados. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti turpmāk 1.–4. ieteikumā.

               (18)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Spānijas stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  10
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (19)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk 1.–4. ieteikumā.

               (20)Turklāt Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi ekonomikas politikas analīzi visai eurozonai. Pamatojoties uz šo analīzi, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Spānijai būtu arī jānodrošina pilnīga un savlaicīga minēto ieteikumu īstenošana,

               IESAKA Spānijai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt pārmērīga budžeta deficīta noturīgu novēršanu līdz 2016. gadam, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus 2015. un 2016. gadā un izmantojot negaidītu peļņu, lai paātrinātu budžeta deficīta un parāda samazināšanu. Stiprināt reģionālo publisko finanšu pārredzamību un pārskatatbildību. Uzlabot izmaksu lietderību veselības aprūpes nozarē un racionalizēt slimnīcu farmaceitiskos izdevumus.

               2.Pabeigt krājbanku nozares reformu, tostarp izmantojot likumdošanas pasākumus, un pabeigt valstij piederošo krājbanku pārstrukturēšanu un privatizāciju.

               3.Veicināt algu un ražīguma saskaņošanu, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar valsts praksi, ņemot vērā prasmju un vietējā darba tirgus apstākļu atšķirības, kā arī ekonomisko rādītāju atšķirības reģionos, nozarēs un uzņēmumos. Veikt pasākumus, lai uzlabotu darba meklēšanas atbalsta un konsultāciju kvalitāti un efektivitāti, tostarp jauniešu bezdarba problēmas risināšanas ietvaros. Racionalizēt minimālo ienākumu un ģimenes atbalsta shēmas un veicināt reģionālo mobilitāti.

               4.Novērst šķēršļus, kas neļauj uzņēmumiem attīstīties, tostarp no lieluma atkarīgus noteikumus; pieņemt plānoto reformu profesionālo pakalpojumu jomā; paātrināt Likuma par tirgus vienotību īstenošanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2015) 259.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.

                     (6)
                  C(2014) 8804 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  C(2014) 8804 final.

                     (10)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 334 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Latvijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Latvijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Latvijas 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Latvija nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  6
               . Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2016. gada 18.–19. februārī, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma. Ņemot vērā to, ka Latvijas valūta ir euro un ekonomikas un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Latvijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga minētā ieteikuma īstenošana.

               (2)2016. gada ziņojums par Latviju
                  7
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Latvijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Latvijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Latvija 2016. gada 14. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               .

               (5)Savā 2016. gada stabilitātes programmā Latvija ir pieprasījusi īslaicīgu novirzi 0,5 % apmērā no IKP no nepieciešamajām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2017. gadā, lai ņemtu vērā lielas strukturālās reformas ar pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā, jo īpaši veselības aprūpes sektora notiekošo reformu, kuras pamatā ir Veselības aprūpes stratēģija 2014.–2020. gadam. Sīkāka informācija par reformu ir apkopota stabilitātes programmā. Reformas mērķis ir līdz 2020. gadam palielināt publisko finansējumu veselības aprūpes sektoram līdz 4 % no IKP, salīdzinot ar 3 % no IKP 2015. gadā. Prognozēts, ka, pilnībā īstenojot reformu, nodarbinātība palielināsies par 0,6 % un IKP līmenis – par 2,2 % līdz 2023. gadam, kas radīs pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā. Pozitīva ietekme uz izaugsmi un publisko finanšu ilgtspēja ilgtermiņā ir atzīta par ticamu. Latvijai pašlaik var atļaut prasīto īslaicīgo novirzi 2017. gadā, ja tā pienācīgi īstenos solītās reformas, ko uzraudzīs Eiropas pusgada ietvaros. Tomēr atļautās īslaicīgās novirzes apmērs būs atkarīgs no tā, vai tiek ievērota minimālā robežvērtība (t.i., strukturālais deficīts 1,7 % apmērā no IKP). Tā rezultātā Komisijas 2016. gada pavasara prognozē ir norādīta papildu iespēja īslaicīgai novirzei 0,1 % apmērā no IKP 2017. gadā.

               (6)Uz Latviju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2016. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances pakāpenisku uzlabošanos, tai 2019. gadā sasniedzot 0,5 % no IKP. Plānotajā korekcijā vidēja termiņa budžeta mērķa – deficīta 1 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē – sasniegšanai tiek ņemta vērā pieprasītā novirze, kas saistīta ar sistēmisko pensiju reformu 2017. un 2018. gadā un lielu veselības aprūpes sektora strukturālo reformu laikposmā no 2017. līdz 2019. gadam. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā pieaugs līdz 40 %, pirms tā samazināsies līdz 38 % 2018. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Tomēr pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2017. gadu, netika pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, vispārīgais novērtējums norāda ka pastāv risks par zināmu novirzi 2016. gadā un nemainīgas politikas apstākļos – 2016. un 2017. gadā, aplūkojot tos kopā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Latvija kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, lai 2016. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (7)Darbaspēka piedāvājumu ierobežo darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanās, un atalgojuma pieaugums pārsniedz ražīgumu, apdraudot konkurētspēju izmaksu jomā. Lai atbalstītu konkurētspēju, ir vajadzīgi pasākumi nodarbinātības iespēju palielināšanai un cilvēkkapitāla uzlabošanai.

               (8)Nabadzības risks un sociālās atstumtības līmenis Latvijā ir viens no augstākajiem ES. Turpinās sagatavošanās darbs ar mērķi ieviest minimālo ienākumu līmeni, bet tā īstenošana ir neskaidra un vispārēja piemērošana ir vājināta fiskālo izmaksu dēļ. Turklāt sociālās palīdzības pabalstu līmenis nav uzlabojies kopš 2009. gada, tādējādi neļaujot efektīvi samazināt nabadzību. Sagaidāms, ka minimālā ienākumu līmeņa reforma samazinās pašreizējo sociālās palīdzības sadrumstalotību un stimulēs nodarbinātību.

               (9)Aktivizācijas pasākumu tvērums joprojām ir nepietiekams, jo īpaši attiecībā uz ilgtermiņa bezdarbniekiem. Apvienojumā ar sliktu veselības stāvokli un trūkumiem sociālo pakalpojumu jomā tas kavē efektīvu atgriešanos darba tirgū. Aktivizācijas pasākumu tvēruma palielināšana pozitīvi ietekmētu nodarbinātību.

               (10)Liela daļa iedzīvotāju nevar apmierināt savas veselības aprūpes vajadzības, jo veselības aprūpei ir mazs publiskais finansējums, raksturīgi strukturālie trūkumi un lieli tiešie maksājumi, kurus iedzīvotāji maksā paši, kā arī neoptimāla izmaksu lietderība. Kaut arī piekļuve veselības aprūpei kritiskos medicīniskajos gadījumos ir izvirzīta par prioritāti, finansiāli ierobežojumi kavē pakalpojumu sniegšanu kopumā.

               (11)Lai gan Latvija ir guvusi panākumus, reformējot augstākās izglītības sistēmu, proti, nodrošinot stimulus, kas atalgo kvalitāti, un izveidojot neatkarīgu akreditācijas sistēmu, ir vajadzīgi profesionālās izglītības un apmācības uzlabojumi, jo īpaši attiecībā uz mācību programmu reformu un māceklības shēmu regulējuma izveidi, lai uzlabotu to kvalitāti un pieejamību. Kā norādīts Profesionālās izglītības likumā, sociālajiem partneriem ir svarīga nozīme māceklības shēmu izstrādē.

               (12)Inovācijas jautājumi, uzņēmējdarbības vides trūkumi un darbaspēka apjoma samazināšanās kavē ieguldījumus. Nepietiekama inovācija un sadrumstalota pētniecības bāze kavē Latvijas ātru un efektīvu pāreju uz augstākas pievienotās vērtības un zinībietilpīgākām darbībām. Zema ieguldītāju aizsardzība maksātnespējas sistēmas kontekstā apvienojumā ar valsts pārvaldes neefektivitāti turpmāk kavē ieguldījumus.

               (13)Valdība ir veikusi pasākumus nolūkā samazināt pašreizējo publiskās pētniecības bāzes sadrumstalotību, uzlabot tās kvalitāti un stiprināt uzņēmējdarbības sektora inovācijas spējas. Neraugoties uz progresu, gan valsts, gan uzņēmējdarbības sektora ieguldījumi pētniecības un inovācijas jomā joprojām ir ļoti nelieli salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju. Būtu jāturpina pētniecības bāzes stiprināšana, vienlaikus palielinot pētnieku skaitu un pētniecības kvalitāti. Reformu pilnīga īstenošana, pamatojoties uz pārdomātas specializācijas stratēģiju, un visu pieejamo politikas instrumentu izmantošana pilnā apmērā veicinātu privātā sektora ieguldījumus inovācijā.

               (14)Ņemot vērā aktīvu atgūšanas zemos rādītājus un maksātnespējas administratoru nepietiekamo uzraudzību, maksātnespējas režīms uzņēmējdarbībā tiek uztverts kā ieguldījumu kavēklis.

               (15)Latvija ir ieviesusi vairākas sekmīgas iniciatīvas, kuru mērķis ir uzlabot tiesu sistēmas efektivitāti un kvalitāti. Lai gan valsts amatpersonu interešu konflikta novēršanas sistēma ir visaptveroša, tā tomēr ir sarežģīta un neelastīga, un priekšroka tiek dota formālai atbilstībai nevis atsevišķo gadījumu izvērtēšanai. Turklāt Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroju negatīvi ietekmē iekšējā spriedze, kas to ir destabilizējusi un mazinājusi sabiedrības uzticēšanos tā darbībām un vēlmi dot priekšroku augsta profila lietām.

               (16)Vispārīga valsts pārvaldes neefektivitāte, kuras iemesls galvenokārt ir liela kadru mainība, kavēšanās ar civildienesta reformas īstenošanu un vāja projektu vadība, neveicina labvēlīgu vidi ieguldījumiem. Atalgojums valsts sektorā nav efektīvi saistīts ar pienākumiem.

               (17)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Latvijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Latvijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Latvijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (18)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO Latvijai 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt, ka novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa korekcijas plāna 2016. un 2017. gadā attiecas vienīgi uz atskaitījumiem saistībā ar sistēmisko pensiju reformu un vispārējo strukturālo reformu veselības aprūpes jomā. Samazināt nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās zemu atalgotiem darba ņēmējiem, veicot izaugsmei labvēlīgas pārmaiņas nodokļu jomā, proti, novirzot uzsvaru uz vides un īpašuma nodokļiem un uzlabojot nodokļu iekasēšanu.

               2.Uzlabot sociālās palīdzības pabalstu līmeni un pastiprināt pasākumus, kas palīdz atbalsta saņēmējiem atrast un saglabāt darbu, tostarp ar aktivizācijas pasākumu tvēruma palielināšanu. Paātrināt profesionālās izglītības programmu reformu, iesaistot sociālos partnerus, izveidot regulējumu māceklības shēmām un palielināt to piedāvājumu. Uzlabot veselības aprūpes sistēmas pieejamību, kvalitāti un izmaksu lietderību.

               3.Turpināt stiprināt pētniecības iestādes un stimulēt privātā sektora ieguldījumus inovācijā. Stiprināt interešu konflikta novēršanas sistēmu un izveidot vienotu tiesisko regulējumu visiem publiskā sektora darbiniekiem. Panākt, ka maksātnespējas administratori uzņemas lielāku atbildību, un pastiprināt to publisko uzraudzību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 334 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059, un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 82 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 329 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Spānijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Spānijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma Brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā tā identificēja Spāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks veikts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu attiecībā uz Padomes ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku
                  7
               . Šo ieteikumu Eiropadome apstiprināja 2016. gada 18.–19. februārī, un Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Kā valstij, kuras valūta ir euro, un ņemot vērā ciešo savstarpējo saistību starp ekonomikām ekonomikas un monetārajā savienībā, Spānijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga šā ieteikuma īstenošana.

               (2)2016. gada ziņojums par Spāniju
                  8
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā novērtēts Spānijas progress, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi un Spānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem.
                  9
                Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Spānijā ir pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Jo īpaši liels ārējais un iekšējais parāds, gan publiskais, gan privātais, joprojām rada neaizsargātību augsta bezdarba apstākļos. Rīcība ir nepieciešama īpaši tāpēc, lai samazinātu risku, ka tas nelabvēlīgi ietekmēs Spānijas ekonomiku, un, ņemot vērā tās apmēru, – arī negatīvu netiešo ietekmi uz ekonomikas un monetāro savienību. Neraugoties uz tekošā konta bilances uzlabošanos, tiek prognozēts, ka neto ārējās saistības īstermiņā nesasniegs piesardzīgus līmeņus. Notiek privātā sektora aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšana, ko daļēji veicina labvēlīgi izaugsmes apstākļi, bet aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas vajadzības ir lielas, un valsts parāds saglabājas liels. Ir veikti pasākumi finanšu sektorā un korporatīvajā un personu maksātnespējas sistēmā, bet ir nepieciešama turpmāka rīcība attiecībā uz inovāciju un prasmēm, kā arī attiecībā uz atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam.

               (3)Spānija 2016. gada 29. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu, un 2016. gada 30. aprīlī tā iesniedza 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu plānošanā 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  10
               .

               (5)Uz Spāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. 2016. gada stabilitātes programmā Spānija plāno sasniegt nominālā deficīta mērķus – 3,6 % no IKP 2016. gadā un 2,9 % no IKP 2017. gadā. Tādējādi tiek plānots, ka pārmērīgais deficīts tiks novērsts vienu gadu vēlāk, nekā pašlaik ieteikusi Padome, 2014. un 2015. gadā nesasniedzot fiskālās konsolidācijas un pamata mērķus. Šajos mērķos pieņem pilnīgu īstenošanu 0,4 % apmērā no IKP attiecībā uz pastāvīgiem ietaupījumiem centrālās un reģionālās valdības līmenī, kas izziņoti, atbildot uz Autonomās komisijas 2016. gada 9. marta ieteikumu. Plānots, ka deficīts turpinās samazināties pēc tam, 2019. gadā sasniedzot 1,6 % no IKP. Tomēr stabilitātes programmas laikā netiek plānots sasniegt vidējā termiņa mērķi – līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē. Jo īpaši tiek prognozēts, ka pārrēķinātā strukturālā bilance 2016. un 2017. gadā uzlabosies tikai nedaudz līdz aptuveni -2½ % no IKP, lēnām samazināsies un 2019. gadā sasniegs -2¾ % no IKP. Valsts parāda attiecība pret IKP 2015. gadā samazinājās tikai nedaudz līdz 99,2 % no IKP, un sagaidāms, ka 2016. un 2017. gadā tā samazināsies nedaudz un nākamajos divos gados – būtiskāk līdz 96 % no IKP 2019. gadā, kad būs primārās bilances pārpalikums. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams 2016. un 2017. gadam un nedaudz optimistisks pēc tam; to ir apstiprinājusi Spānijas Neatkarīgā fiskālā iestāde (AIReF). Komisijas 2016. gada pavasara prognozē deficīts ir 3,9 % no IKP 2016. gadā un 3,1 % no IKP 2017. gadā, kas pārsniedz stabilitātes programmā noteiktos pamatmērķus. Tādējādi netiek prognozēts, ka Spānija līdz 2016. gadam novērsīs pārmērīgo budžeta deficītu, kā ieteikusi Padome. Riski, kas apdraud programmā noteiktos budžeta deficīta mērķus, lielā mērā izriet no nenoteiktības, kas saistīta ar ietaupījumu īstenošanu no 2016. gada marta/aprīļa pasākumiem. Tā kā tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts abos gados nedaudz palielināsies, fiskālā konsolidācija neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Spānija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tāpēc ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību 2016. un 2017. gadā.

               (6)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 10. panta 1. punktu Komisija regulāri uzraudzīs pasākumus, ko Spānija veic, atbildot uz jaunāko Padomes ieteikumu saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu: tāpēc Komisija ieteiks Padomei veikt atbilstošus pasākumus saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.

               (7)Kopš 2012. gada Spānijas fiskālā sistēma ir nostiprināta, lai cita starpā novērstu novirzes un nodrošinātu visu valdības līmeņu atbilstību to attiecīgajiem deficīta, parāda un izdevumu mērķiem. Turklāt 2015. gada vidū tika apstiprināts noteikums par (brīvprātīgu) piemērošanu reģionu līmenī, lai ierobežotu veselības aprūpes un zāļu izdevumu pieaugumu, un 2015. gada novembrī tika parakstīts līgums starp valdību un farmācijas rūpniecību, lai palīdzētu racionalizēt izdevumus par zālēm. Neraugoties uz to, 2015. gadā vairums reģionu, kā arī sociālās apdrošināšanas sektors ievērojami neizpildīja iekšzemes fiskālos mērķus. Stabilitātes likuma noteikumu par izdevumiem neievēroja centrālās, reģionālās un vietējās valdības apakšsektori, un zāļu izdevumu pieaugums, proti, slimnīcās, vēl vairāk pastiprinājās, pat neņemot vērā ietekmi, ko radīja C hepatīta jaunās ārstniecības metodes.

               (8)Publiskā iepirkuma jomā Spānijas veikums ir labs attiecībā uz tiesību aktu kvalitāti un izskatīšanas procedūru pieejamību. Ir veikti centieni, lai racionalizētu publisko iepirkumu, jo īpaši izmantojot kopīgus iepirkuma mehānismus. Tomēr pastāv publiskā iepirkuma īstenošanas atšķirības administrācijās un nepietiekami kontroles mehānismi kavē publiskā iepirkuma noteikumu pareizu piemērošanu. ES publiskā iepirkuma tiesību aktu iespējamo pārkāpumu skaits, kuri pēdējos gados nonākuši Komisijas uzmanības lokā, ir bijis samērā liels. Turklāt Spānijas Revīzijas palāta ir norādījusi uz dažiem trūkumiem, piemēram, sarunu procedūras bieža izmantošana bez publikācijas, līgumu atkārtota grozīšana, līgumu sadalīšana mazākos līgumos un dažu konkursa dokumentu un administratīvu lēmumu nepietiekama precizitāte un skaidrība.

               (9)Spānija ir guvusi būtisku progresu finanšu sektora pārstrukturēšanā. Ir īstenots likums par krājbankām, lai stiprinātu to pārvaldību un samazinātu banku fondu turētās kontrolpaketes. Ir ievērojami pavirzījusies uz priekšu valsts atbalstu saņēmušo banku pārstrukturēšanas plānu īstenošana. Spānijas Banka ir grozījusi esošo grāmatvedības režīmu kredītiestādēm un pieņēmusi jaunu regulējumu attiecībā uz Spānijas aktīvu pārvaldīšanas sabiedrību SAREB. Jaunais regulējums ļaus SAREB pienācīgi uzskaitīt vērtības samazinājumus un palīdzēs tās aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas politikas nostādnes pielāgot ticamiem tirgus pieņēmumiem.

               (10)Pēdējos gados veiktās darba tirgus reformas ir palielinājušas nodarbinātības reaģēšanas spēju uz izaugsmi, un ir atsākusies darbvietu radīšana, ko veicina palielināta elastība un turpmāka darba samaksas pieauguma ierobežošana. Šo tendenci veicina koplīgumi, kā arī 2015. gada jūnijā parakstītais starpprofesiju nolīgums. Kopējās nodarbinātības neseno pieaugumu galvenokārt veicināja pagaidu līgumi, bet parakstīto jauno beztermiņa līgumu skaits palielinās lēni. Tomēr stimulu izmantošana jaunai pastāvīgai nolīgšanai joprojām ir ierobežota, un pagaidu darbinieku proporcija joprojām ir viena no augstākajām Eiropas Savienībā, bet pagaidu darbinieku iespējas pāriet uz pastāvīgu līgumu joprojām ir nelielas. Pagaidu līgumu īsais termiņš ierobežo stimulus veikt ieguldījumus cilvēkkapitālā, tādējādi kavējot produktivitātes pieaugumu. Lai gan bezdarba līmenis strauji samazinās, tas joprojām ir ļoti augsts, jo īpaši jauniešu vidū, un tā vidējais ilgums palielinās. Pastāvīgi augsts ilgstošs bezdarbs nozīmē, ka bezdarbs riskē nostiprināties, tādējādi negatīvi ietekmējot darba un sociālos apstākļus. Gandrīz 60 % ilgstošo bezdarbnieku ir mazkvalificēti, kam ir nepieciešams atbilstošs aktīvs un pasīvs darba tirgus un mācību politikas nostādnes, lai novērstu pieaugošās prasmju neatbilstības un prasmju vērtības samazināšanos šajā grupā. Mijiedarbība ar darba devējiem mācību programmu izstrādē joprojām ir neliela.

               (11)Aktivizēšanas un aktīva darba tirgus pasākumu efektivitāte lielā mērā ir atkarīga no nodarbinātības dienestu spējas izveidot un piedāvāt individualizētu atbalstu saņēmējiem. Aktīva darba tirgus politikas nostādņu neseno reformu īstenošana notiek lēni, un valsts nodarbinātības dienestu spēja sniegt efektīvas, individualizētas konsultācijas un palīdzību darba meklēšanā joprojām ir ierobežota. Sadarbība starp reģionālajiem valsts nodarbinātības dienestiem un privātām darbā iekārtošanas aģentūrām joprojām ir ierobežota. Turklāt sadarbība starp nodarbinātības un sociālajiem dienestiem reģionos ir nevienmērīga, tādējādi kavējot koordinētas palīdzības sniegšanu tiem, kas atrodas tālāk no darba tirgus, jo īpaši minimālo ienākumu saņēmējiem. Reģionos pastāv būtiskas atšķirības attiecībā uz ienākumu atbalsta shēmām, piemēram, īstenošanas kārtību, attiecināmības prasībām, tvērumu un atbilstību, bet sociālo pabalstu pārskaitīšanas grūtības kavē starpreģionu darba mobilitāti. Turklāt informācija par pāreju uz nodarbinātību no minimālo ienākumu shēmām ir diezgan ierobežota. Spānija pašlaik sagatavo karti ar valsts un reģionālām ienākumu atbalsta shēmām valstī, aptverot valsts un reģionālos līmeņus. Lai gan ir ieviesti daži pasākumi, ģimenes un mājsaimniecību pabalstu efektivitāte nabadzības samazināšanā joprojām ir ierobežota, un pietiekamas un cenas ziņā pieejamas bērnu aprūpes un ilgtermiņa aprūpes nodrošināšanas trūkums attur no nodarbinātības jo īpaši sievietes.

               (12)Nodarbinātības sektorālā sadalījuma arvien straujākas izmaiņas Spānijā kopš 2008. gada papildina pieaugoša prasmju neatbilstība. Zemais vispārējais prasmju līmenis ierobežo pāreju uz augstākas pievienotās vērtības darbībām un kavē produktivitātes pieaugumu. Neraugoties uz terciārās izglītības iegūšanas augsto līmeni, prasmju piedāvājums nav pietiekami salāgots ar darba tirgus vajadzībām, un neseno terciārās izglītības ieguvēju nodarbinātības līmenis ir viens no zemākajiem Eiropā, un ievērojama proporcija tiek nodarbināti darbos, kuros nav nepieciešams akadēmisks grāds. Turklāt, neraugoties uz nelielu uzlabojumu pēdējos piecos gados, ko daļēji veicina iniciatīvas, lai palielinātu uzņēmumu pārstāvību augstskolu valdēs, sadarbība starp augstskolām un uzņēmumiem joprojām ir neliela. Akadēmiķu ierobežotā mobilitāte, augstskolu pārvaldības sistēmas neelastība un administratīvie šķēršļi, ar kuriem saskaras Pētniecības rezultātu nodošanas biroji (Oficinas de transferencia de resultados de investigación), veido šķēršļus ciešākai sadarbībai.

               (13)Pētniecības un inovācijas politika Spānijā saskaras ar vairākām problēmām. Mijiedarbība starp publisko un privāto pētniecību ir neliela. Spānijas pētniecības un izstrādes intensitāte (izdevumi par pētniecību un izstrādi attiecībā pret IKP) un inovācijas veikums turpina samazināties apstākļos, kad ir samērā neliels novatorisko uzņēmumu skaits un ierobežoti stimuli sadarbībai starp publisko pētniecību un uzņēmumiem. Spānijas veikums nav pietiekams attiecībā uz lielāko daļu uzņēmumu inovācijas rādītāju. Plaisa attiecībā uz izdevumu par pētniecību un izstrādi intensitāti salīdzinājumā ar ES kopumā ir īpaši būtiska attiecībā uz privātā sektora ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē (0,6 % Spānijā salīdzinājumā ar 1,3 % Eiropas Savienībā kopumā). Riska kapitāls Spānijā joprojām netiek plaši izmantots, jo īpaši priekšizpētes posmā. Pētniecības un inovācijas politikas nostādņu nelielā koordinācija ir radījusi sadrumstalotu reģionālu ainu ar struktūrām un programmām, lai veicinātu inovācijas darbības un sekmētu zinātnes un uzņēmumu sadarbību, tādējādi radot būtiskas problēmas uzņēmumiem, īpaši mazākiem uzņēmumiem. Zemais uzņēmumu iesaistīšanās līmenis inovācijas darbībās varētu liecināt par inovācijai labvēlīgu pamata nosacījumu un stimulu trūkumu. Kā norādīts ERAC (Eiropas Pētniecības telpas un inovācijas jautājumu komiteja) 2014. gada salīdzinošā izvērtēšanā par Spānijas pētniecības un inovācijas sistēmu, veiksmīgākās publiskās pētniecības sistēmas virza augstākas pakāpes novērtēšana un pārskatatbildība, nekā tas ir Spānijā. Šajā saistībā publiskā finansējuma piešķiršana pētniecības un izstrādes darbībām augstskolās un publiskās pētniecības struktūrās parasti nav balstīta uz veikumu, tādējādi samazinot stimulus uzlabot zinātnisko rezultātu kvalitāti un nozīmību.

               (14)Spānijas uzņēmumu nelielais vidējais apmērs palīdz izskaidrot ekonomikas pastāvīgi zemo produktivitāti. Uzņēmumu izaugsme apvienojumā ar cilvēkkapitāla, inovācijas, tehnoloģijas, finansējuma pieejamības uzlabojumiem un efektīvu tiesu sistēmu varētu veicināt kopējo produktivitāti. 2015. gadā pastiprinājās uzņēmumu ieguldījumi, kuru pamatā bija dinamiski pieprasījuma apstākļi, zemas aizņēmumu izmaksas un notiekoša bilances sakārtošana korporatīvajā sektorā un mājsaimniecībās. Spānija ir veikusi dažādus pasākumus, lai atvieglotu uzņēmumu izaugsmi. Piemēram, sagaidāms, ka nesenais likums par uzņēmumu finansēšanu veicinās finansējuma pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Turklāt tad ir kļuvis obligāts iepriekšējs novērtējums par jaunu tiesību aktu potenciālo ietekmi uz MVU. Tomēr laiks un atļauju skaits, kas nepieciešamas uzņēmuma izveidei un noteiktu saimniecisko darbību sākšanai, joprojām ir samērā liels.

               (15)Spānijas ievērojamās atšķirības reģionos starp regulatīvo praksi, tostarp par uzņēmumu licencēšanu, var ierobežot uzņēmumu izaugsmes spēju. Tirgus vienotības likuma mērķis ir samazināt šķēršļus saimnieciskās darbības pieejamībai un veikšanai Spānijas reģionos un uzlabot regulējumu. Tam potenciāli varētu būt ievērojama ietekme, lai likvidētu šķēršļus ieguldījumiem un veicinātu uzņēmumu licencēšanu, uzņēmējdarbību un uzņēmumu izaugsmi. Tomēr tā trešajā piemērošanas gadā reģionālās pašvaldības to īsteno lēni. Tāpat ieguvumi no mazumtirdzniecības sektora 2014. gada reformas ir atkarīgi no reģionālo pašvaldību pieņemtajiem nepieciešamajiem īstenošanas aktiem. Turklāt šķēršļu novēršana, lai piekļūtu profesionālo pakalpojumu sektoram, iespējams, uzlabos produktivitāti citos sektoros, kas izmanto šos resursus. Papildus Pakalpojumu direktīvas transponēšanai Spānijas tiesību aktos nav gūts progress reglamentēto profesiju un profesionālo apvienību tiesiskā regulējuma horizontālajā reformā, izņemot projektu profesionālās valdes sertifikācijas jomā. Secīgās valsts reformu programmās plānotā reforma nav pieņemta. Šīs reformas mērķis bija noteikt profesijas, kurām ir nepieciešama reģistrācija profesionālā organizācijā, palielināt profesionālo struktūru pārredzamību un pārskatatbildību, darīt pieejamas nepamatotas rezervētās darbības un aizsargāt tirgus vienotību attiecībā uz profesionālo pakalpojumu pieejamību un sniegšanu Spānijā.

               (16)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Spānijas ekonomikas politikas analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Spānijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā.

               (17)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  11
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (18)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Spānijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               (1)Nodrošināt pārmērīga budžeta deficīta noturīgu novēršanu līdz 2017. gadam, samazinot valsts budžeta deficītu līdz 3,7 % no IKP 2016. gadā un līdz 2,5 % no IKP 2017. gadā, veicot nepieciešamos strukturālos pasākumus un izmantojot visus neplānotos ienākumus budžeta deficīta un parāda mazināšanai. Tas atbilst strukturālās bilances uzlabojumam par 0,25 % no IKP 2016. gadā un 0,5 % no IKP 2017. gadā. Visos valdības līmeņos īstenot mehānismus, kas noteikti fiskālās sistēmas likumā. Pastiprināt kontroles mehānismus publiskajam iepirkumam un iepirkuma politikas nostādņu koordināciju valdības līmeņos.

               (2)Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu darba tirgus integrāciju, koncentrējot uzmanību uz individualizētu atbalstu un pastiprinot mācību pasākumu efektivitāti. Uzlabot reģionālo nodarbinātības dienestu spēju un pastiprināt to koordināciju ar sociālajiem dienestiem. Novērst plaisas un atšķirības minimālo ienākumu shēmās un uzlabot ģimenes atbalsta shēmas, tostarp kvalitatīvas bērnu aprūpes un ilgtermiņa aprūpes pieejamību.

               (3)Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu terciārās izglītības nozīmi darba tirgū, tostarp nodrošinot stimulus sadarbībai starp augstskolām, uzņēmumiem un pētniecību. Palielināt publisko pētniecības struktūru un augstskolu uz veikumu balstīto finansējumu un veicināt privātā sektora pētniecības un inovācijas ieguldījumus.

               (4)Paātrināt tirgus vienotības likuma īstenošanu reģionu līmenī. Nodrošināt, ka autonomie reģioni īsteno reformas pasākumus, kas pieņemti mazumtirdzniecības sektoram. Pieņemt plānoto reformu par profesionālajiem pakalpojumiem un profesionālajām apvienībām.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 329 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 78 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 333 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Kipras 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Kipras 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Kiprai saskaņā ar 1. panta 2. punktu Padomes Īstenošanas lēmumā 2013/463/ES
                  5
                līdz 2016. gada 31. martam piemēroja makroekonomikas korekciju programmu. Saskaņā ar 12. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 472/2013
                  6
                Kiprai minētās programmas darbības laikā nepiemēroja Eiropas pusgada ekonomikas politikas koordinēšanas uzraudzību un izvērtējumu. Kiprai šo programmu vairs nepiemēro, tāpēc tagad tā ir pilnībā uzņemta atpakaļ Eiropas pusgadā.

               (2)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  7
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījuma prioritātes 2016. gada 17. - 18. martā apstiprināja Eiropadome. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma Brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  8
               , kurā tā norādīja, ka Kipras situācija tiks izvērtēta makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras kontekstā pēc makroekonomikas korekciju programmas pabeigšanas. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  9
               . Šo ieteikumu 2016. gada 18. – 19. februārī apstiprināja Eiropadome, un 2016. gada 8. martā Padome to pieņēma. Kā valstij, kuras valūta ir euro, un, ņemot vērā ekonomikas un monetāras savienības tautsaimniecību ciešās saiknes, Kiprai būtu jānodrošina ieteikuma pilnīga un laicīga īstenošana.

               (3)2016. gada ziņojumu par Kipru
                  10
                publicēja 2016. gada 7. aprīlī. Tajā tika izvērtēta Kipras ekonomikas un sociālā situācija un problēmas pēc makroekonomikas korekciju programmas pabeigšanas 2016. gada 31. martā, un Kipras panākumi ceļā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā tika ietverti arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultāti. 2016. gada 7. aprīlī Komisija iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem.
                  11
                Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Kiprā pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Jo īpaši svarīgi ir atrisināt ievērojamo nelīdzsvarotību uzkrājumu privātā sektora, valsts un ārējā parāda veidā un augsto ieņēmumus nenesošo kredītu līmeni.

               (4)Kipra 2016. gada 28. aprīlī iesniedza tās 2016. gada valsts reformu programme un 2016. gada 13. maijā pēc termiņa beigām 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir apskatīti Eiropas strukturālo un investīciju fondu plānošanā laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam. Kā paredzēts 23. pantā Regulā (ES) Nr. 1303/2013, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi sīkāku skaidrojumu par to, kā tā izmantos šo noteikumu, pieņemot norādes par to, kā piemērojami pasākumi, kuri sasaista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  12
               .

               (6)[Kopš tika izbeigta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, uz Kipru pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un pārejas noteikums par parādu.] Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, ir sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis tiks sasniegts 2016. gadā. Tomēr, nemainot politikas virzienu, pastāv risks novirzīties no vidēja termiņa budžeta mērķa 2017. gadā. Tiek prognozēts, ka Kipras strukturālā bilance pasliktināsies vairāk, nekā tas ir atļauts saskaņā ar pārejas noteikumu par parādu. Balstoties uz savu vērtējumu par stabilitātes programmu un ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Kipra neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tāpēc 2017. gadā ievērošanas nodrošināšanai būs nepieciešami papildu pasākumi.

               (7)Kipra savas makroekonomikas korekciju programmas ietvaros ir īstenojusi nozīmīgas fiskālās un strukturālās reformas. Joprojām ir jāpieņem atsevišķi sekundārie tiesību akti par budžeta sagatavošanas procedūrām, prasībām budžeta korekcijām gada ietvaros un piešķīrumu kontroles ierēdņu pienākumiem. Publiskajā sektorā joprojām ir vērojama neefektivitāte. Jo īpaši valsts pārvaldē ir vērojamas vienas no lielākajām algām (procentos no IKP) eurozonā, kaut arī efektivitātes rādītāji joprojām ir vidēji un sakņojas mobilitātes un darbības stimulu trūkumā. Valsts sniegtos pakalpojumus (telesakari, enerģija) raksturo augtas cenas, un tie joprojām ir visai aizsargāti pret konkurenci. Programmas ietvaros Kipra apņēmās pieņemt saistošu mehānismu valsts ierēdņu algu pieauguma ierobežošanai kā līdzekli, kas garantētu publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Kaut arī likuma projekts ir sagatavots un iesniegts Pārstāvju palātā, tas joprojām nav pieņemts. Programmas ietvaros publiskā sektora efektivitātes uzlabošanai tika ierosināta valsts pārvaldes horizontālā reforma, vietējo pašpārvalžu reformas plāns un jauns likums, kas regulētu valsts īpašumā esošu vienību pārvaldību, taču tie joprojām nav pieņemti.

               (8)Privātā sektora parāds Kiprā joprojām ir pārmērīgs. Kaut arī ķīlas realizācijas un maksātnespējas satvaru reforma ir nozīmīgs solis uz priekšu, lai līdzsvarotu parādnieku un kreditoru tiesības, joprojām ir iespējams uzlabot to efektivitāti un papašināt izmantošanu. Vairākas nepilnības šo satvaru darbībā kavē panākt privātā sektora parāda ilgtspējīgu lejupējas attīstības tendenci un ieņēmumus nenesošo kredītu ātrāku samazināšanos. Tas apgrūtina arī spēju sniegt otru iespēju uzņēmējiem. Joprojām turpina pastāvēt arī vairākas nepilnības privātā sektora parāda restrukturizācijas risinājumu darbībā. Turklāt visu nepieciešamo noteikumu un tiesu lēmumu pieņemšana ir svarīga efektīvai maksātnespējas regulējuma īstenošanai. Lai maksātnespējas birojs varētu pilnībā veikt savas funkcijas, tam ir nepieciešams atbilstīgs personāls, IT infrastruktūra un pietiekams skaits atbilstīgi apmācītu un licencētu maksātnespējas administratoru. Turklāt uzticama un ātra īpašumtiesības apstiprinošu aktu izdošanas un īpašumtiesību nodošanas aktu sistēma ir absolūti nepieciešama, lai izvairītos no neizskatītu lietu uzkrāšanās un aizsargātu pircējus, nodrošinot pienācīgu īpašumtiesību konstatēšanu un veicinot uzticības atgriešanos mājokļu tirgū.

               (9)Kipra saskaras arī ar nozīmīgām problēmām attiecībā uz tiesu sistēmas darbību. Neefektīvas tiesu procedūras un ierobežotā spēja apstrādāt lietas noved pie ievērojamas kavēšanās tiesas lietu izskatīšanā, kas kavē ķīlas realizācijas un maksātnespējas satvara darbību un vājina darījumu vidi kopumā. Tā kā joprojām nav reformēts civilprocesa likums, tiesu nolēmumu apstrāde un izpilde un uzkrāto neizskatīto lietu skaita samazināšanās joprojām notiek lēni.

               (10)Ievērojams progress programmas ietvaros ir panākts, restrukturējot un atjaunojot uzticību Kipras finanšu sistēmai. Tomēr Kiprā joprojām problemātiska ir ekonomikas normālas kreditēšanas atjaunošana un ieņēmumus nenesošo kredītu samazināšana, kas veido aptuveni 55 % no visiem aizdevumiem mājsaimniecībām un nefinanšu sabiedrībām. Lieli uzņēmumu parādi padara tos mazāk konkurētspējīgus un apgrūtina to spēju veikt ieguldījumus un augt. Banku pūliņi restrukturēt dzīvotspējīgu parādnieku parādus līdz šim nav noveduši pie taustāmiem rezultātiem, tajā pašā laikā finansējums ienākumus nenesošo riska darījumu segumam saglabājas relatīvi mērens. Nepilnības līgumu izpildē un parādu atmaksāšanas disciplīna apgrūtina spēju risināt stratēģiskus trūkumus un apturēt ieņēmumus nenesošo kredītu izsniegšanu. Neskatoties uz to, ka ir izveidots kredītu reģistrs, bankām ir ierobežota pieeja informācijai par aizņēmēja ienākumiem un aktīviem.

               (11)Kipra ir daudz darījusi, lai izvestu tās ekonomiku no recesijas, taču investīciju līmenis joprojām ir zems, un ekonomikas izaugsmes potenciāls ir ierobežots.  Programmas ietvaros Kipra pieņēma rīcības plānu izaugsmei, kura mērķis bija uzlabot konkurenci, radīt stimulus inovācijai un atvieglot investīcijas, izveidojot caurredzamāku un efektīvāku darījumdarbības vidi un atvieglojot licencēšanas un atļauju saņemšanas procedūras. Privatizācijas plāna īstenošanas un valsts regulatīvo iestāžu stiprināšanas mērķis ir piesaistīt produktivitāti veicinošas ārvalstu investīcijas. Jaunuzņēmumiem un MVU pašlaik ir ļoti ierobežotas iespējas piekļūt finansējumam, ņemot vērā banku striktos kredītu izsniegšanas nosacījumus un alternatīvu finansējuma avotu trūkumu. Piekļuvi finansējumam kavē arī ES instrumentu, piemēram, Eiropas strukturālo un investīciju fondu, Eiropas Stratēģisko investīciju fonda un ES konkurences programmu, pārvaldības koordinācijas trūkums.

               (12)Darba tirgus 2015. gadā sāka atveseļoties, taču joprojām ir augsts bezdarba līmenis. Jo īpaši bažas raisa jaunatnes un ilgtermiņa bezdarbs. Daži pasākumi ir veikti aktīvas darba tirgus politikas un valsts nodarbinātības dienestu jomā. Taču pēdējie joprojām nespēj apmierināt pieprasījumu, sniegt kvalitatīvu daba meklēšanas palīdzību un konsultācijas un sasniegt nereģistrētos bezdarbniekus. Kavējas valsts nodarbinātības dienestu administratīvo spēju uzlabošanas plāni, tostarp tieši ar klientiem strādājošo konsultantu specializācijas uzlabošana un skaita palielināšana. Aktīva darba tirgus politikas efektivitāte ir ierobežota, jo tai trūkst efektīvas pašreizējo programmu kvalitātes uzraudzības.

               (13)Jaunatnes dalība arodmācībās un mācību pasākumos joprojām ir neliela, un darba devēji neiesaistās studentu izglītībā. Tomēr pašlaik tiek īstenoti pasākumi saskaņā ar profesionālās izglītības un apmācības stratēģiju.

               (14)Kiprā nav vispārējas veselības apdrošināšanas sistēmas, un tās veselības aprūpes sistēmai neizdodas nodrošināt atbilstīgu un efektīvu piekļuvi aprūpei. Ņemot vērā nelielo publisko finansējumu veselības aprūpei, neapmierināto veselības aprūpes vajadzību skaits – gan izmaksu, gan pacientu tiešu iemaksu dēļ – ir ievērojami lielāks nekā citās ES valstīs. Resursu izmantošanu šajā jomā iespējams uzlabot. Valsts slimnīcu lielāka neatkarība un nacionālas veselības aprūpes sistēmas izveide ir to pasākumu vidū, kas tiek uzskatīti par nozīmīgiem, taču joprojām nav pieņemti, lai uzlabotu Kipras veselības aprūpes sistēmas atbilstību un rentabilitāti.

               (15)Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi Kipras ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir izvērtējusi arī stabilitātes programmu un Kipras valsts reformu programmu. Komisija ņēma vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Kiprā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 5. ieteikumā.

               (16)Ņemot vērā šo vērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  13
                galvenokārt ir atspoguļots 1. ieteikumā.

               (17)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1. – 5. ieteikumā,

               IESAKA Kiprai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Pēc pārmērīga deficīta novēršanas 2016. un 2017. gadā ievērot vidēja termiņa budžeta mērķi. Līdz 2016. gada beigām pieņemt saistošu mehānismu, kas aptur publiskā sektora darbinieku kompensāciju pieaugumu. Līdz 2016. gada beigām pieņemt valsts pārvaldes horizontālo reformu un likumu par valsts īpašumā esošo vienību pārvaldību, kā arī īstenot vietējo pašpārvalžu reformu. Līdz 2016. gada beigām pieņemt sekundāros tiesību aktus, lai pabeigtu jauno budžeta satvaru.

               2.Līdz 2017. gada jūnijam novērst nepilnības, kas kavē maksātnespējas un ķīlas realizācijas satvaru pilnīgu īstenošanu, un nodrošināt pietiekamus resursus Maksātnespējas birojam. Nodrošināt uzticamu un ātru sistēmu īpašumtiesības apstiprinošu aktu izdošanai un īpašumtiesību uz nekustamo īpašumu nodošanai. Palielināt tiesu sistēmas efektivitāti un kapacitāti. Reformēt civilprocesa likumu.

               3.Līdz 2016. gada beigām veikt pasākumus, lai nodrošinātu ieņēmumus nenesošo kredītu samazināšanos un ķīlas objektu precīzu novērtējumu finansējuma aprēķina nolūkos. Palielināt kreditoriem pieejamās informācijas apjomu, lai kredītu reģistrs būtu spējīgs pilnībā veikt savas funkcijas.

               4.Novērst šķēršļus investīcijām, jo īpaši īstenojot izaugsmes rīcības plānu, turpinot īstenot privatizācijas plānu un stiprinot nacionālās regulatīvās iestādes. Veikt pasākumus, lai palielinātu mazo un vidējo uzņēmumu iespējas piekļūt finansējumam.

               5.Veicināt valsts nodarbinātības dienestu spējas un to pakalpojumu sniegšanu ilgtermiņa bezdarbniekiem; uzlabot spēju sasniegt nereģistrētos bezdarbniekus. Pieņemt tiesību aktus par slimnīcu reformu un turpināt plānoto vispārējās veselības aprūpes apdrošināšanas sistēmas īstenošanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 333 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059, un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  Padomes Īstenošanas lēmums 2013/463/ES ( 2013. gada 13. septembris ), ar ko apstiprina Kipras makroekonomikas korekciju programmu un atceļ Lēmumu 2013/236/ES (OV L 250., 20.9.2013., 40. lpp.)

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 472/2013 (2013. gada 21. maijs) par to eurozonas dalībvalstu ekonomiskās un budžeta uzraudzības pastiprināšanu, kurās ir vai kurām draud nopietnas finanšu stabilitātes grūtības (OV L 140., 27.5.2013., 1. lpp.).

                     (7)
                  COM(2015) 690 final.

                     (8)
                  COM(2015) 691 final.

                     (9)
                  COM(2015) 692 final.

                     (10)
                  COM(2016) 120 final.

                     (11)
                  COM(2016) 95 final.

                     (12)
                  COM(2014) 494 final.

                     (13)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.