Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005SC0146

Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu 2004. - 2007. gadam  /* SEC/2005/0146 galīgā redakcija */

	Briselē, 2.2.2005SEC(2005) 146 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu 2004. - 2007. gadam(iesniegusi Komisija)  PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] paredz, ka neiesaistītās dalībvalstis, t. i., tādas dalībvalstis, kuras nav pieņēmušas vienoto valūtu, Padomei un Komisijai iesniedz konverģences programmas. Saskaņā ar šīs regulas 9. pantu Padome pārbauda visas konverģences programmas, ņemot vērā novērtējumu, ko sniedz Komisija un Komiteja, kas izveidota ar Līguma 114. pantu (Ekonomikas un finanšu komiteja). Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padome pēc programmas pārbaudes sniedz atzinumu. Saskaņā ar regulu dalībvalstis katru gadu iesniedz atjauninātas konverģences programmas, kuras Padome arī var pārbaudīt, izmantojot tādu pašu procedūru.Dalībvalstīs, kuras 2004. gada 1. maijā pievienojās ES, netiek izmantota vienota valūta, tomēr, lai varētu ieviest euro, tām noteiktā laikā ir jāīsteno konverģences kritēriji, tai skaitā viens no kritērijiem ir saistīts ar valdības finansiālā stāvokļa ilgtspējību. Ņemot vērā 2003. gadā fiksēto vispārējo valdības deficītu 3,6% apmērā no IKP, 2004. gada 5. jūlijā Padome nolēma, ka Slovākijai ir bijis pārmērīgs deficīts, un ieteica to labot vēlākais līdz 2007. gadam saskaņā ar 2004. gada maija konverģences programmu. Konkrēti Slovākijai ieteica enerģiski īstenot šajā programmā paredzētos pasākumus un paātrināt fiskālās korekcijas, ja īstenoto strukturālo reformu rezultātā pieaugums pārsniedz plānoto. Komisija savā 2004. gada 22. decembra paziņojumā secināja, ka Slovākijas valdība ir efektīvi īstenojusi pasākumus, kas ir paredzēti, lai sasniegtu 2005. gada budžeta deficīta mērķi.Dalībvalstis, kuras 2004. gada 1. maijā pievienojās ES, ir apņēmušās iesniegt konverģences programmas līdz 2004. gada 15. maijam, bet pirmo atjaunināto programmu – līdz 2004. gada beigām. 2004. gada 5. jūlijā Padome novērtēja pirmo Slovākijas konverģences programmu, kas tika iesniegta 2004. gada 14. maijā un aptver laika posmu no 2004. līdz 2007. gadam. 2004. gada 30. novembrī Slovākija iesniedza savu atjaunināto konverģences programmu. Komisijas dienesti veica šīs atjauninātās programmas tehnisko novērtējumu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognožu rezultātus un rīcības kodeksu[2], vispārīgi pieņemtu potenciālā ražošanas apjoma aplēšu metodoloģiju, vispārējas ekonomikas politikas vadlīniju ieteikumus laika posmam no 2003. līdz 2005. gadam un 2002. gada 27. novembra Komisijas paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politiku koordinēšanas stiprināšanu noteiktos principus[3]. Minētais novērtējums nodrošina zemāk redzamo:-  2004. gada 30. novembrī Slovākija iesniedz savu atjaunināto konverģences programmu, kas aptver laiku posmu no 2004. līdz 2007. gadam un turklāt nodrošina indikatīvas prognozes līdz 2010. gadam. Valdība ir pieņēmusi šo dokumentu. Programma ir saskaņā ar 2005. gada budžetu, ko parlaments pieņēma 2004. gada 9. decembrī, un valdības daudzgadu budžeta pamatnostādnēm laika posmam no 2005. gada līdz 2007. gadam, ko parlaments ņem vērā. Programma ir labi pasniegta un atbilst pārskatītajam „rīcības kodeksam attiecībā uz stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”.[4]-  Atjauninātā programma prognozē reālā IKP pieaugumu vidēji par 5% laika posmā no 2004. līdz 2007. gadam, paredzamu palēnināšanos līdz 4½% 2005. gadā (ārējo iemaksu samazināšanās ietekmē) un paātrināšanos līdz gandrīz 5½% 2007. gadā (kad ir paredzama ārējo iemaksu atjaunošanās). Ir paredzams, ka bezdarbs samazināsies tikai pakāpeniski no apmēram 18½% 2004. gadā (no darbaspēka pārskata viedokļa) līdz 16½% 2007. gadā. Šāda attīstība ir ticama, un to vispārēji apstiprina Komisijas 2004. gada rudens prognozes, kas aptver laika posmu līdz 2006. gadam. Strauja inflācijas samazināšanās līdz apmēram 2½% 2007. gadā ir iespējama tikai tad, ja otrā raunda ietekme, ko rada sensacionāli augstā inflācija 2004. gadā, tiks strikti ierobežota. Atjauninātā programma paredz, ka tekošā konta bilance kļūs pozitīva 2007. gadā (pēc īslaicīgas pasliktināšanās, deficītam sasniedzot gandrīz 3% no IKP 2005. gadā). Prognozētā tekošā konta bilance un plānotie fiskālie deficīti netieši norāda uz pozitīviem privātiem neto uzkrājumiem visā atjauninātās programmas laikā.-  Slovākija nesen pārgāja no netiešiem uz tiešiem inflācijas mērķiem, taču turpina izmantot pārvaldīti peldošu valūtas maiņas kursu. Atjauninātā programma apstiprina varas iestāžu nodomus pievienoties euro zonai 2009. gadā un paziņo, ka Slovākija, iespējams, pievienosies VKM2 ne vēlāk kā 2006. gada pirmajā pusē. 2004. gadā nominālā inflācija 7,5% apmērā galvenokārt atspoguļo regulēto cenu un netiešo nodokļu korekciju ietekmi. Starpība virzībā uz euro zonas ilgtermiņa procentu likmēm ir bijusi mainīga, sasniedzot, bet nepārsniedzot 100 bāzes punktus. Pēc tam, kad dažus mēnešus pēc politikas procentu likmes samazināšanas bija vērojama stabilizēšanās, valūtas maiņas kurss pēdējā laikā ir atsācis celties. Kopumā 2004. gadā korunas vērtība ir palielinājusies par gandrīz 6%.-  Atjauninātā programma tiecas samazināt deficītu līdz 3% no IKP atsauces vērtības 2007. gadā, ņemot vērā Padomes ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Nominālā un primārā vispārējā valsts budžeta deficīta samazinājums ir koncentrēts uz beigu posmu: ir paredzēts, ka abi rādītāji būtībā nemainīsies un būs attiecīgi apmēram 3,8% un 1,5% apmērā no IKP līdz 2006. gadam, un to plānotā vispārējā korekcija 0,8% procentpunktu apmērā ir atlikta uz 2007. gadu. Pat bez ietekmes, ko radīs fondēto pensiju sistēmas ieviešana 2005. gada sākumā (kas tiek novērtēta 0,4% apmērā no IKP 2005. gadā un apmēram 1% apmērā no IKP 2006. un 2007. gadā), lielākā deficīta samazināšana notiek pēdējos divos gados. Salīdzinot ar 2004. gada maija programmu, kurā korekcijas pamatojas uz izdevumiem, atjauninātā programma plāno deficīta korekcijas, samazinot izdevumus un palielinot ieņēmumus. Neskatoties uz labvēlīgāku makroekonomikas scenāriju, atjauninātā programma lielā mērā apstiprina iepriekšējās programmas plānoto korekciju virzienu un tāpēc neizskatās tik ambicioza. Neņemot vērā ievērojamos konsolidācijas sasniegumus pagātnē un pensiju reformas ietekmi, deficīta samazinājuma (jo īpaši 2005. gadā) paātrināšana kļūst par vēl nozīmīgāku apsvērumu. Tas palīdzētu īstenot Slovākijas euro pieņemšanas stratēģiju, sekmētu fiskālo uzticamību VKM2 kontekstā, veicinātu pretcikliskumu un varētu palīdzēt apturēt valūtas kursa pieauguma radīto spiedienu. Tas arī veidotu ceļu uz strukturālu bezdeficīta budžetu vai neliela pārpalikuma budžetu un palīdzētu sasniegt pietiekamu drošības rezervi, neļaujot deficīta kritērijam pārsniegt 3% no IKP kā Līguma atsauces vērtības, pastāvot normālām makroekonomikas svārstībām.-  Kopumā programmā iekļautie budžeta prognožu riski, šķiet, līdzsvaroti visā programmas darbības periodā. Pamatojoties uz konkrētajiem makroekonomikas pieņēmumiem, izskatās, ka visā attiecīgajā periodā pastāv augšupvērsts risks attiecībā uz ieņēmumiem. Sakarā ar pensiju reformas ietekmi pastāv līdzsvarotas neskaidrības. ES fondu (un līdzmaksājumu) izmantošana, iespējams, būs zemāka nekā plānots 2004. gadā līdz 2006. gadam, jo šo līdzekļu absorbēšanas kapacitāte joprojām attīstītās. Tomēr tā varētu pārsniegt plānoto summu 2007. gadā, ja tiks panākts pietiekams temps atlikto līdzekļu izmantošanā. Un, visbeidzot, 2006. gadā paredzētās parlamenta vēlēšanas rada neskaidrības, jo īpaši par 2007. gadā īstenojamo izdevumu samazināšanas apmēru. Pašreizējie plāni šiem izdevumiem varētu nebūt pietiekami, vai šie izdevumi varētu pārsniegt pašreizējos plānus. Ņemot vērā riska novērtējumu, programmā budžeta stāvoklis izskatās pietiekams, lai samazinātu deficītu līdz 3% no IKP līdz 2007. gadam, kas ir programmas pēdējais gads, taču tā neparedz nekādu drošības rezervi.-  Programma prognozē, ka laikā no 2004. līdz 2007. gadam valsts parāda pret IKP attiecība palielināsies par 2½ procentu punktiem un sasniegs 45½%. Valsts parāda pret IKP attiecības dinamika atspoguļo koncentrētu uz beigu posmu deficīta samazināšanos, kuru krājumu plūsmu korekcijas un ārkārtēji faktori ietekmē daudz mazāk nekā iepriekš, lai gan prognozētās skaidras naudas/uzkrājumu novirzes un privatizācijas ieņēmumi joprojām ir nozīmīgi līdz 2006. gadam.-  Atjauninātā programma koncentrējas uz nesenām strukturālām reformām, kas uzlabo valsts finanšu kvalitāti un, iespējams, sekmē izaugsmi - līdzīgi iepriekšējām tālejošām reformām (tai skaitā nozīmīgākajām nodokļu reformām), kas jau stājās spēkā 2004. gadā. Nesenās reformas galvenokārt ir otrā veselības aprūpes reformu izsludināšana un fondēto pensiju sistēmas ieviešana – tās abas stājas spēkā 2005. gada sākumā.-  Slovākija uzrāda dažus riskus saistībā ar ilgtermiņa valsts finanšu ilgtspējību. Šos riskus lielā mērā vada prognozētās budžeta izmaksas, kas ir saistītas ar sabiedrības novecošanos. Pat pieņemot, ka tiks panākta plānotā deficīta samazināšanās vidējā termiņā, ilgtermiņa ilgtspējība nav pilnīgi nodrošināta, lai gan plānotie un ieviestie strukturālo reformu pasākumi, jo īpaši pensiju un veselības reformas, sekmē ilgtspējīga stāvokļa sasniegšanu ilgtermiņā. Reformu pilnīga īstenošana, kā arī plānotās budžeta konsolidācijas sasniegšana ir galvenie nosacījumi programmas periodā.-  Kopumā atjauninātajā programmā noteiktās ekonomikas politikas vispārēji atbilst valstij īpaši noteiktām vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām valsts finanšu jomā. Slovākija ir ceļā uz pārmērīga deficīta koriģēšanu Padomes noteiktajā termiņā.-  Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un Padomes ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, būtu pareizi, ja Slovākija i) izmantotu ikvienu iespēju paātrināt deficīta samazināšanu, tai skaitā, izmantojot labākus ieņēmumus un izdevumu ietaupījumus; jo īpaši tas attiecas uz 2005. gadu; ii) padarītu vidēja termiņa izdevumu griestus saistošākus; iii) uzmanītos, lai 2004. gada inflācijas otrā raunda sekas neietekmētu programmā paredzēto inflācijas konverģences virzību.Ņemot vērā šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi klātpievienoto ieteikumu, kas ir paredzēts Padomes atzinumam par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu, un pārsūta to Padomei.IeteikumsPADOMES ATZINUMSsaskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par Slovākijas atjaunināto konverģences programmu 2004. - 2007. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5], un jo īpaši 9. panta 3. punktu;ņemot vērā Komisijas ieteikumu;apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju;IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.1.  [2005. gada 17. februārī] Padome pārbaudīja Slovākijas atjaunināto konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2004. līdz 2007. gadam. Programma atbilst „rīcības kodeksam par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”.2.  Makroekonomiskais scenārijs, uz kura pamatojas programma, paredz ticamu IKP pieaugumu vidēji par 5% līdz ar paredzamu palēnināšanos līdz 4½% 2005. gadā (ārējo iemaksu samazināšanās ietekmē) un paātrināšanos līdz gandrīz 5½% 2007. gadā (kad ir paredzama ārējo iemaksu atjaunošanās). Ņemot vērā pašreiz pieejamo informāciju, šķiet, ka šis scenārijs atspoguļo ticamus pieauguma pieņēmumus. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju ir zemas un ir ticamas tikai tad, ja otrā raunda ietekme, ko rada augstā nominālā inflācija 2004. gadā, tiek stingri ierobežota.3.  2004. gada 5. jūlijā Padome nolēma, ka Slovākijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts un ieteica to labot līdz 2007. gadam. Atjauninātā programma tiecas samazināt deficītu līdz 3% no IKP atsauces vērtības 2007. gadā, ņemot vērā Padomes ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Nominālā un primārā vispārējā valsts budžeta deficīta samazinājums ir koncentrēts uz beigu posmu: ir paredzēts, ka abi rādītāji būtībā nemainīsies un būs attiecīgi apmēram 3,8% un 1,5% no IKP līdz 2006. gadam, un to plānotā vispārējā korekcija 0,8 procentu punktu apmērā ir atlikta uz 2007. gadu. Pat bez ietekmes, ko rada fondēto pensiju sistēmas ieviešana 2005. gadā, lielākā deficīta samazināšana notiek pēdējos divos gados. Salīdzinot ar 2004. gada maija programmu, kurā korekcijas pamatojas uz izdevumiem, atjauninātā programma plāno deficīta korekcijas, samazinot izdevumus un palielinot ieņēmumus. Neskatoties uz labvēlīgāku makroekonomisko scenāriju, atjauninātā programma lielā mērā apstiprina iepriekšējās programmas plānoto korekciju virzienu un tāpēc neizskatās tik ambicioza. Neskatoties uz ievērojamajiem konsolidācijas sasniegumiem pagātnē un pensiju reformas ietekmi, deficīta samazināšanas (jo īpaši 2005. gadā) paātrināšana palīdzētu īstenot Slovākijas euro ieviešanas stratēģiju, sekmētu fiskālo uzticamību VKM2 kontekstā, veicinātu pretcikliskumu un varētu palīdzēt apturēt valūtas kursa pieauguma radīto spiedienu. Tas arī veidotu ceļu uz strukturālu bezdeficīta budžetu vai neliela pārpalikuma budžetu un palīdzētu sasniegt pietiekamu drošības rezervi, neļaujot deficīta kritērijam pārsniegt 3% no IKP Līguma atsauces vērtības, pastāvot normālām makroekonomikas svārstībām.4.  Kopumā programmā iekļautie budžeta prognožu riski šķiet līdzsvaroti visā programmas darbības periodā. Pamatojoties uz konkrētajiem makroekonomikas pieņēmumiem, šķiet, ka visā attiecīgajā periodā pastāv augšupvērsts risks attiecībā uz ieņēmumiem. Sakarā ar pensiju reformas ietekmi pastāv līdzsvarotas neskaidrības. ES fondu (un līdzmaksājumu) izmantošana, iespējams, būs zemāka nekā plānots 2004. gadā līdz 2006. gadam, jo šo līdzekļu absorbēšanas kapacitāte joprojām attīstītās. Tomēr tā varētu pārsniegt plānoto summu 2007. gadā, ja tiks panākts pietiekams temps atlikto līdzekļu izmantošanā. Un visbeidzot 2006. gadā paredzētās parlamenta vēlēšanas rada neskaidrības, jo īpaši par 2007. gadā īstenojamo izdevumu samazināšanas apmēru. Pašreizējie plāni šiem izdevumiem varētu nebūt pietiekami vai šie izdevumi varētu pārsniegt pašreizējos plānus. Ņemot vērā riska novērtējumu, programmā budžeta stāvoklis šķiet pietiekams, lai samazinātu deficītu līdz 3% no IKP līdz 2007. gadam, kas ir programmas pēdējais gads, taču tā neparedz nekādu drošības rezervi.5.  Tiek lēsts, ka parāda līmenis ir sasniedzis 43,0% no IKP 2004. gadā, kas ir krietni zem 60% no IKP Līguma atsauces vērtības. Programma prognozē, ka programmas periodā parāda koeficients pieaugs par 2½ procentu punktiem.6.  Slovākija uzrāda dažus riskus saistībā ar ilgtermiņa valsts finanšu ilgtspējību. Šos riskus lielā mērā vada prognozētās budžeta izmaksas, kas ir saistītas ar sabiedrības novecošanos. Plānotie un ieviestie strukturālo reformu pasākumi, jo īpaši pensiju un veselības reformas, sekmē ilgtermiņa ilgtspējību. Tomēr šo pasākumu pilnīga īstenošana, kā arī plānotā budžeta konsolidācijas virziena sasniegšana ir galvenie nosacījumi programmas periodā.7.  Atjauninātajā programmā noteiktās ekonomikas politikas vispārēji atbilst valstij īpaši noteiktajām vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām valsts finanšu jomā. Slovākija ir ceļā uz pārmērīga deficīta koriģēšanu Padomes noteiktajā termiņā.* * *Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu un Padomes ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Padome uzskata, ka Slovākijai ir:(i) jāizmanto ikviena iespēja paātrināt deficīta samazināšanu, tai skaitā, izmantojot labākus ieņēmumus un izdevumu ietaupījumus; jo īpaši tas attiecas uz 2005. gadu;(ii) jāpadara vidēja termiņa izdevumu griesti saistošāki;(iii) jāuzmanās, lai 2004. gada inflācijas otrā raunda sekas neietekmētu programmā paredzēto inflācijas konverģences virzību.Tabula: Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums2004. | 2005. | 2006. | 2007. |Reālā IKP pieaugums (% izmaiņas) | KP nov. 2004 | 5,0 | 4,5 | 5,1 | 5,4 |KOM okt.2004 | 4,9 | 4,5 | 5,2 | n.p. |KP maijs 2004 | 4,1 | 4,3 | 5,0 | 4,7 |SPCI inflācija (%) | KP nov. 2004 | 7,8 | 3,3 | 2,8 | 2,5 |KOM okt.2004 | 7,7 | 3,9 | 3,0 | n.p. |KP maijs 2004 | 8,1 | 4,0 | 2,9 | 2,5 |Valsts bilance (% no IKP) /1 | KP nov. 2004 | -3,8 | -3,8 | -3,9 | -3,0 |KOM okt.2004 | -3,9 | -4,0 | -4,1 | n.p. |KP maijs 2004 | -4,0 | -3,9 | -3,9 | -3,0 |Primārā bilance (% no IKP) /1 | KP nov. 2004 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | -0,7 |KOM okt.2004 | -1,6 | -1,6 | -1,8 | n.p. |KP maijs 2004 | -1,4 | -1,1 | -1,2 | -0,4 |Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP nov. 2004 | 43,0 | 44,2 | 45,3 | 45,5 |KOM okt.2004 | 44,2 | 45,2 | 45,9 | n.p. |KP maijs 2004 | 45,1 | 46,4 | 46,1 | 45,5 |/1 Valsts bilance un primārā bilance iekļauj ieņēmumu samazināšanu un tādējādi, ceteris paribus, deficīta palielināšanos, ko rada fondēto pensiju sistēmu ieviešana 2005. gadā (ietekme tiek lēsta 0,4% apmērā no IKP 2005. gadā; 1,0% apmērā no IKP 2006. gadā un 1,1% apmērā no IKP 2007. gadā). Avoti: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM). |[1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu, kas ir ECOFIN Padomes apstiprināts 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Programma nodrošina ne tikai obligātu, bet ar dažiem izņēmumiem arī izvēles informāciju, kas ir norādīta kodeksā. Tā nodrošina plašu papildu datu krājumu un tādējādi sekmē analīzi. Kaut gan tas netraucē novērtējumam, ir vērojamas (relatīvi nelielas) atšķirības ar Statistikas biroju attiecībā uz konsolidēto izdevumu un ieņēmumu pret IKP koeficientu 2003. gadam, kā arī saistībā ar vispārējās valdības patēriņa sastāvdaļu klasifikāciju; īpaši sociālie pārskaitījumi natūrā nav norādīti kā atsevišķa kategorija. Citi trūkstošie izvēles dati ir nominālie efektīvie valūtas maiņas kursi 2006. un 2007. gadam. Turklāt programmas atjauninātajā daļā vispārējās valdības sākotnējais budžeta deficīts tiek aprēķināts, pamatojoties uz neto procentu maksājumiem.[5] OV L 209, 2.8.1997, 1. lpp. Dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52014DC0413

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Itālijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2014. gada stabilitātes programmu /* COM/2014/0413 final */

Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Itālijas 2014. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2014. gada
stabilitātes programmu

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES)
Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt
makroekonomisko nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un
finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās
aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas
komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita
Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības
stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka
ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot
uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai
palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
konkurētspēju.
(2)
Padome 2010. gada 13. jūlijā,
pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par
dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas
politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.) un 2010. gada
21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm, kas kopā
veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)
Valstu vai to valdību vadītāji
2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par
Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats
rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas
iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi
pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo
rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot
konkrētai valstij adresētos ieteikumus.
(4)
Padome 2013. gada 9. jūlijā
pieņēma ieteikumu par Itālijas 2013. gada valsts reformu programmu
un sniedza savu atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu
2012.-2017. gadam. Komisija
2013. gada 15. novembrī saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 473/2013[5]
sniedza atzinumu par Itālijas budžeta plāna
projektu 2014. gadam[6].
(5)
Komisija 2013. gada 13. novembrī
pieņēma gada izaugsmes pētījumu[7], iezīmējot
2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada
sākumu. Komisija tajā pašā dienā, pamatojoties uz Regulu
(ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas
mehānisma ziņojumu[8],
kurā tā identificēja Itāliju kā vienu no
dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts
padziļināts pārskats.
(6)
Eiropadome 2013. gada 20. decembrī
apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu
stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes
sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu,
uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus
aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un
konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu, novērst
krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.
(7)
Komisija 2014. gada 5. martā
publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata
rezultātus par Itāliju[9].
Komisijas veiktā analīze liek tai secināt, ka Itālijā
ir pārmērīga makroekonomiskā nelīdzsvarotība,
kurai nepieciešama īpaša uzraudzība un stingra politiskā
rīcība. Jo īpaši nemainīgi lielais valsts parāda
līmenis apvienojumā ar vājo ārējo
konkurētspēju ilgstoši lēnā produktivitātes pieauguma
dēļ, ko vēl vairāk saasina joprojām vājā
izaugsme, ir noteicošie faktori, kādēļ ir nepieciešama
izšķiroša politiskā rīcība un uzmanība.
(8)
Itālija 2014. gada
22. aprīlī iesniedza savu 2014. gada valsts reformu
programmu un 2014. gada stabilitātes programmu. Abas programmas
izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo
saistību.
(9)
Stabilitātes programmā izklāstītās
budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2016. gadam
sasniegt vidējā termiņa mērķi, proti, līdzsvarotu
budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē, vienlaikus ievērojot
šo parāda noteikumu 2013.-2015. gada pārejas posmā.
Programmā apstiprināts vidējā termiņa
mērķis, proti, līdzsvarots budžeta stāvoklis
strukturālā izteiksmē, kas atbilst Stabilitātes un
izaugsmes pakta prasībām. Programmā plānotās
(pārrēķinātās) strukturālās korekcijas
2014. gadā ir 0,2 procentu punkti un 2015. gadā
0,4 procentu punkti no IKP. Saskaņā ar programmu šādas
ierobežotas korekcijas vidēja termiņa mērķa sasniegšanai
pamato skarbie ekonomiskie nosacījumi un vērienīgas
strukturālo reformu programmas īstenošanai nepieciešamais darbs.
Konkrēti, ir plānotas vairākas strukturālās reformas,
kurām būtu labvēlīga ietekme uz potenciālo ekonomisko
izaugsmi un kuras ar laiku turpmākajos gados samazinātu valdības
parāda attiecību pret IKP. Programmā plānotās
strukturālās korekcijas ļautu Itālijai ievērot
parāda samazināšanas kritēriju 2013.-2015. gada
pārejas posmā, daļēji pateicoties vērienīgam
privatizācijas plānam, kurš jāīsteno
2014.-2017. gadā (ik gadu par līdz pat 0,7 procentu
punktiem no IKP). Programmas budžeta prognožu pamatā esošais
makroekonomiskais scenārijs, ko nav apstiprinājusi neatkarīga
struktūra, ir diezgan optimistisks, jo īpaši programmas
vēlākajiem gadiem. Novirzīšanās no korekcijām
vidēja termiņa mērķa sasniegšanai ir plānota
2014. gadā. Ja tā turpināsies arī nākamajā
gadā, to varētu novērtēt kā būtisku, arī
pamatojoties uz izdevumu kritēriju. Turklāt budžeta mērķu
sasniegšana netiek pilnībā atbalstīta ar pietiekami
konkrētiem pasākumiem, jo īpaši 2015. gadā. Komisijas
2014. gada pavasara prognozē norādīts uz parāda
samazināšanas kritērija neievērošanu 2014. gadā, jo
plānotās strukturālās korekcijas (tikai 0,1 procentu
punkts no IKP) nesasniedz prasītās strukturālās korekcijas
(0,7 procentu punkti no IKP). Pamatojoties uz programmas
izvērtējumu un Komisijas prognozi, Padome saskaņā ar
Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka ir vajadzīgi papildu
pasākumi, arī 2014. gadā, lai nodrošinātu
atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām.
(10)
Nesen veiktie pasākumi, lai atvieglotu ar
ražošanas faktoriem saistītos nodokļus, ir bijuši diezgan ierobežoti.
Tādējādi ir iespējams vēl vairāk
pārvirzīt nodokļu slogu uz patēriņu, īpašumu un
vidi, stingri ievērojot budžeta mērķus. Attiecībā uz
patēriņu nodokļu sistēmas struktūras uzlabošanai ir
arī būtiski nepieciešams pārskatīt samazinātās
PVN likmes un tiešo nodokļu izdevumus, pievēršot vajadzīgo
uzmanību nepieciešamībai samazināt šīs
pārskatīšanas ietekmi uz izmaksu/ieguvumu sadali. Īpašuma
jomā kadastrālās vērtības pārskatīšana
saskaņā ar pašreizējo tirgus vērtību nodrošinātu
taisnīgākus regulāros nekustamā īpašuma nodokļus.
Nesen pieņemtais likums, kurš reglamentē nodokļu reformu,
nodrošina iespēju īstenot šādas vajadzīgas reformas.
Ņemot vērā problēmas apmērus, rīcība
attiecībā uz nodokļu sistēmas struktūru
jāpapildina ar papildu pasākumiem, lai uzlabotu nodokļu
administrāciju un nodokļu saistību izpildi, un
izlēmīgiem pasākumiem, lai cīnītos pret
izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, ēnu ekonomiku un
nedeklarētu darbu, kas joprojām nelabvēlīgi ietekmē
gan publiskā sektora finanses, gan nodokļu slogu
likumpaklausīgiem nodokļu maksātājiem. Šajā
ziņā nodokļu reformu reglamentējošais likums paredz
vairākus pasākumus, lai stiprinātu nodokļu
administrāciju: nesamaksāto nodokļu visaptverošu
vērtēšanas un pārraudzības sistēmu,
vienkāršošanas pasākumus, darbības, lai uzlabotu attiecības
ar nodokļu maksātājiem, pasākumus, lai uzlabotu
vietējā mēroga nodokļu parādu piedziņu, un
nodokļu kontroles nostiprināšanu. Lēmums no 2015. gada
ieviest iepriekš aizpildītas nodokļu deklarācijas ir vēl
viens pozitīvs pasākums, lai veicinātu nodokļu
saistību izpildi.
(11)
Minēto pasākumu rūpīga un
ātra īstenošana vēl aizvien ir svarīgs uzdevums
Itālijai gan pašreizējo īstenošanas trūkumu novēršanas
ziņā, gan, lai novērstu turpmākas kavēšanās
uzkrāšanos. Viens no galvenajiem virzītājspēkiem, lai
uzlabotu Itālijas īstenošanas rādītājus un kopumā
nodrošinātu vienmērīgāku politisko rīcību, ir
labāka koordinācija un efektīvāka kompetences jomu sadale
starp dažādiem valdības līmeņiem. Tas savukārt
varētu labvēlīgi ietekmēt ES līdzekļu
pārvaldību, kuras jomā līdz šim ir veikta tikai
daļēja un nepabeigta rīcība, jo īpaši dienvidu
reģionos. Tāpat ES līdzekļu pārvaldību
joprojām nelabvēlīgi ietekmē nepietiekamas
administratīvās spējas un pārredzamības,
izvērtējuma un kvalitātes kontroles trūkums. Valsts
dienestu kvalitāte arī iegūtu, ja tie kļūtu
iedarbīgāki un vairāk vērsti uz pakalpojumu sniegšanu un
ieviestu atbilstošas izmaiņas personāla vadībā. Korupcija
joprojām ievērojami nelabvēlīgi ietekmē Itālijas
ražošanas sistēmu un uzticēšanos politiķiem un
iestādēm. Ir nepieciešams pārskatīt noilguma termiņus.
Lai efektīvi cīnītos pret korupciju, nepieciešams arī
atbilstoši pilnvarot Itālijas korupcijas apkarošanas iestādi
attiecībā uz valsts pārvaldes iestāžu novērtēšanu
un pārredzamību. Joprojām ir vērojams efektivitātes
trūkums civiltiesību jomā, un ir rūpīgi jāuzrauga
pieņemto pasākumu ietekme.
(12)
Pamatojoties uz Itālijas Bankas
pagājušajā gadā veikto mērķtiecīgo aktīvu
kvalitātes pārskatīšanu, joprojām ir svarīgi uzlabot
samazinātas vērtības aktīvu pārvaldību un
veicināt to atsavināšanu, lai atjaunotu bankas spēju
paplašināt kredītu piedāvājumu reālajai ekonomikai.
Attiecībā uz finansējuma pieejamību galvenā līdz
šim veiktā rīcība ir bijusi vērsta uz to, lai
uzņēmumiem būtu vieglāk saņemt kredītu, taču
joprojām ierobežota ir finansēšanas instrumentu izstrāde,
izņemot banku aizdevumus, jo īpaši maziem un vidējiem
uzņēmumiem. Ir apsveicamas banku korporatīvās
pārvaldības jomā veiktās iniciatīvas, jo īpaši
Itālijas Bankas nesen publicētie jaunie principi. Vienlaikus to
ietekme būs atkarīga no tā, cik pareizi bankas tās
īstenos un kā tiks nodrošināta izpilde. Konkrēti,
joprojām ir nepieciešama dažu lielāko kooperatīvo banku (banche
popolari) rūpīga pārraudzība.
(13)
2013. gadā vēl vairāk
pasliktinājās situācija Itālijas darba tirgū, —
bezdarbs pieauga līdz 12,2 % un jauniešu bezdarbs sasniedza
40 %. Ir svarīgi gādāt par pieņemto darba tirgus un
algu noteikšanas reformu pareizu īstenošanu un to ietekmes uzmanīgu
pārraudzību, lai garantētu, ka īstenotos paredzamie
ieguvumi, nodrošinot elastīgāku aiziešanu, labāk regulētu
elastīgu ienākšanu, visaptverošāku bezdarbnieku pabalstu
sistēmu un algu labāku saskaņošanu ar ražīgumu. Ir
aizkavējušies plāni uzlabot darbā iekārtošanas pakalpojumu
efektivitāti, stiprinot valsts nodarbinātības dienestus, un šos
plānus nepieciešams paātrināt. Pasākumi, kuru
mērķis ir sekmēt darbavietu veidošanu īstermiņā,
jāpapildina ar pasākumiem sadrumstalotības novēršanai.
Kopumā Itālijas darba tirgū joprojām ir izteikta
sadrumstalotība un zemi līdzdalības rādītāji, kas
jo īpaši ietekmē sievietes un jauniešus. Tāpēc ir
jāpaplašina līdz šim veiktie ierobežotie pasākumi, ņemot
vērā arī jaunatnes garantijas shēmas mērķus.
Itālijā ir vērojama mājsaimniecību izmantojamo
ienākumu samazināšanās apvienojumā ar augošu nabadzību
un sociālo atstumtību, kas jo īpaši ietekmē ģimenes ar
bērniem. Sociālie izdevumi Itālijā joprojām ir
lielākoties vērsti uz vecāka gadagājuma
iedzīvotājiem, bet netiek pievērsta liela uzmanība
aktivizācijai, tādējādi ierobežojot iespējas
novērst sociālā atstumtības un nabadzības risku. Nesen
sāktās sociālās palīdzības
izmēģinājuma shēmas mērķis ir nodrošināt
visaptverošu sociālās drošības sistēmu. Lai, kā
plānots, piemērotu šo shēmu visā valstī, būs
nepieciešams uzlabot sociālo izdevumu un pakalpojumu lietderīgumu
visā valsts teritorijā.
(14)
Jācenšas uzlabot rezultāti un
cilvēkkapitāla spējas visos izglītības sistēmas
līmeņos, t. i., pamatizglītībā, vidējā
un augstākajā izglītībā. Skolotāja profesijai ir
raksturīgs vienots karjeras izaugsmes modelis, kas piedāvā tikai
ierobežotas perspektīvas profesionālās attīstības
ziņā. Dažādojot skolotāju karjeras izaugsmes iespējas
un veiksmīgāk sasaistot skolotāju karjeras trajektoriju ar
profesionālajiem panākumiem un darba rezultātiem
apvienojumā ar skolu novērtējuma vispārināšanu,
varētu uzlabot skolu darbības rādītājus. Lai
nodrošinātu vienmērīgu pāreju no izglītības uz
darba tirgu, vidējās un augstākās izglītības
līmenī varētu būt ļoti svarīgi nostiprināt
un paplašināt praktisko apmācību, plašāk nodrošinot
apmācību darbā un profesionālo izglītību un
apmācību. Pēc tam, kad 2013. gadā pieņemts
likumdošanas rīkojums šajā jomā, ir svarīgi izveidot valsts
kvalifikāciju reģistru, lai nodrošinātu prasmju atzīšanu
visā valstī. Pamatojoties uz sākotnējo rīcību
šajā virzienā, ierosinājums piešķirt valsts
finansējumu augstskolām, pamatojoties uz to pētniecības un
mācību darba rādītājiem, nāktu par labu gan
augstskolu kvalitātes celšanas ziņā, gan, iespējams, celtu
pētniecības un inovācijas spējas valstī, jo šajās
jomās tā atpaliek.
(15)
Ir veikti daži pasākumi, lai izveidotu uz
uzņēmumiem un pilsoņiem vērstu vidi, taču šo
pasākumu ietekmi traucē kavēšanās ar to galīgo
apstiprināšanu un trūkumi to īstenošanā. Joprojām ir
vairākas vājās vietas attiecībā uz konkurenci
(rezervētas darbības jomas, koncesiju/atļauju shēmas utt.)
profesionālo pakalpojumu, apdrošināšanas, degvielas izplatīšanas,
mazumtirdzniecības un pasta pakalpojumu jomā. Jānovērš
arī virkne nepilnību, kuras ietekmē publiskā iepirkuma
sistēmu. Vēl viena prioritāte ir palielināt konkurenci
vietējo sabiedrisko pakalpojumu jomā. Jo īpaši
jāīsteno spēkā esošie tiesību akti, kuri paredz, ka
spēkā esoši līgumi, kas neatbilst ES tiesību aktiem par
iekšējiem kritērijiem, ir jāizlabo līdz 2014. gada 31.
decembrim.
(16)
Vājās vietas infrastruktūrā
kavē pienācīgu enerģijas tirgus darbību. Īpašu
uzmanību un rīcību transporta jomā prasa intermodālas
infrastruktūras trūkums un nepietiekoša sinerģija un savienojumi
ar Itālijas ostu aizzonām. Itālija ir ārpuspilsētu
teritorijas, kurās platjoslas aptvērums nav pietiekams.
(17)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir
vispusīgi izanalizējusi Itālijas ekonomikas politiku. Tā ir
izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu.
Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai
programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidē Itālijā, bet arī atbilstību ES
noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir
jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas
pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos
nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti
1.–8. ieteikumā.
(18)
Ņemot vērā šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Itālijas stabilitātes programmu, un
tās atzinums[10]
ir atspoguļots jo īpaši turpmāk izklāstītajā
1. ieteikumā.
(19)
Ņemot vērā Komisijas
padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir
izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu.
Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
6. pantu ir atspoguļoti 1. līdz 8. ieteikumā.
(20)
Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir
vispusīgi izanalizējusi arī visas eurozonas ekonomikas politiku.
Pamatojoties uz minēto analīzi, Padome ir sniegusi konkrētus
ieteikumus dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Itālijai
būtu arī jānodrošina šo ieteikumu pilnīga un
savlaicīga īstenošana,
AR ŠO IESAKA Itālijai
laikposmā no 2014. līdz 2015. gadam rīkoties šādi.
1.           Pastiprināt
budžeta pasākumus 2014. gadam, ņemot vērā radušos
atšķirību attiecībā pret Stabilitātes un izaugsmes
pakta prasībām, proti, parāda samazināšanas noteikumu,
pamatojoties uz Komisijas 2014. gada pavasara prognozi.
2015. gadā ievērojami stiprināt budžeta
stratēģiju, lai izpildītu prasību par parāda
samazināšanu. Pēc tam nodrošināt, lai vispārējās
valdības parāds pietiekoši sāktu samazināties; īstenot
vērienīgo privatizācijas plānu; īstenot izaugsmi
veicinošu fiskālo korekciju, pamatojoties uz paziņotajiem
būtiskajiem ietaupījumiem, kas gūti, pateicoties publiskā
sektora izdevumu lietderības un kvalitātes ilgstošai uzlabošanai
visos valdības līmeņos, vienlaikus saglabājot izaugsmi
veicinošus izdevumus, piemēram, pētniecībā un
izstrādē, inovācijā, izglītībā un
svarīgos infrastruktūras projektos. Pēc iespējas
ātrāk un ne vēlāk kā 2014. gada septembrī
garantēt fiskālās padomes neatkarību un pilnībā
nodrošināt tās darbību, lai paspētu to paveikt līdz
2015. gada budžeta plāna projekta novērtēšanai.
2.           Vēl vairāk
pārvirzīt nodokļu slogu no produktīviem faktoriem uz
patēriņu, īpašumu un vidi, ievērojot budžeta
mērķus. Šajā sakarā novērtēt, cik efektīvs
bijis nesenais nodokļu īpatsvara samazinājums darbaspēka
izmaksās, un nodrošināt tam finansējumu 2015. gadam,
pārskatīt tiešo nodokļu izdevumu piemērošanas jomu un
paplašināt nodokļu bāzi, jo īpaši patēriņa
jomā. Apsvērt dīzeļdegvielas un benzīna akcīzes
nodokļu saskaņošanu un to indeksēšanu atbilstoši inflācijai,
un atcelt videi kaitīgas subsīdijas. Līdz 2015. gada martam
īstenot nodokļu reformu reglamentējošo likumu, pieņemot
arī rīkojumus, kuru rezultāts būs kadastrālās
sistēmas reforma, lai nodrošinātu nekustamā īpašuma
nodokļu reformas efektivitāti. Turpināt uzlabot nodokļu
saistību izpildi, palielinot nodokļu sistēmas paredzamību,
vienkāršojot procedūras, uzlabojot nodokļu parādu
piedziņu un modernizējot nodokļu administrāciju.
Turpināt cīņu pret izvairīšanos no nodokļu
maksāšanas un veikt papildu pasākumus pret ēnu ekonomiku un
nedeklarētu darbu.
3.           Plašāku pasākumu
ietvaros uzlabot valsts pārvaldes efektivitāti, precizēt
kompetences jomas visos valdības līmeņos. Nodrošināt
labāku ES līdzekļu pārvaldību, veicot
izlēmīgu rīcību, lai uzlabotu administratīvās
spējas, pārredzamību, izvērtēšanu un kvalitātes
kontroli reģionālā līmenī, jo īpaši dienvidu
reģionos. Turpināt palielināt pretkorupcijas pasākumu
efektivitāti, cita starpā, līdz 2014. gada beigām
pārskatot noilguma termiņus un nostiprinot valsts korupcijas
apkarošanas iestādes pilnvaras. Laikus pārraudzīt pieņemto
reformu ietekmi, lai gūtu lielāku atdevi civiltiesību jomā,
ar mērķi nodrošināt minēto reformu efektivitāti un
vajadzības gadījumā veikt papildu rīcību.
4.           Stiprināt banku nozares
izturētspēju un nodrošināt nozares spēju
pārvaldīt un atsavināt samazinātas vērtības
aktīvus, lai atjaunotu aizdevumus reālajai ekonomikai. Veicināt
nebanku finansējuma pieejamību uzņēmumiem, jo īpaši
maziem un vidējiem uzņēmumiem. Turpināt veicināt un
pārraudzīt efektīvas korporatīvās
pārvaldības praksi visā banku nozarē, pievēršot
īpašu uzmanību lielām kooperatīvām bankām (banche
popolari) un nodibinājumiem, lai uzlabotu finanšu starpniecības
efektivitāti.
5.           Līdz 2014. gada
beigām novērtēt darba tirgus un algu noteikšanas reformu ietekmi
uz darbavietu veidošanu, atlaišanas procedūrām, darba tirgus
duālismu un izmaksu konkurētspēju, un novērtēt papildu
rīcības nepieciešamību. Strādāt, lai panāktu
visaptverošu sociālo aizsardzību bezdarbniekiem, vienlaikus
ierobežojot algu piemaksas shēmu izmantošanu, lai atvieglotu
darbaspēka pārdali. Nostiprināt saikni starp aktīvo un
pasīvo darba tirgus politiku, sākot ar detalizēta
rīcības plāna izstrādi līdz 2014. gada
septembrim, un nostiprināt valsts nodarbinātības dienestu
koordināciju un darbības rādītājus visā
valstī. Veikt efektīvu rīcību, lai sekmētu sieviešu
nodarbinātību, līdz 2015. gada martam pieņemot
pasākumus ar mērķi samazināt fiskālos faktorus, kas
nestimulē otro pelnītāju nodarbinātību, un nodrošinot
atbilstošus aprūpes pakalpojumus. Līdz 2014. gada beigām
nodrošināt atbilstošus pakalpojumus nereģistrētiem jauniešiem
visā valstī un nodrošināt spēcīgāku
privātā sektora iesaistīšanos, lai piedāvātu
kvalitatīvas mācekļu programmas un prakses vietas, ņemot
vērā jaunatnes garantijas shēmas mērķus. Mazināt
pakļautību nabadzības un sociālās atstumtības riskam,
fiskāli neitrālā veidā izvērst sociālās
palīdzības izmēģinājuma shēmu, garantējot
atbilstošu mērķu noteikšanu, stingrus nosacījumus un
teritoriālu vienmērīgumu un nostiprinot saikni ar
aktivizācijas pasākumiem. Uzlabot atbalsta shēmas
ģimenēm un kvalitatīvu pakalpojumu sniegšanu, dodot priekšroku
mājsaimniecībām ar maziem ienākumiem, kurās dzīvo
bērni.
6.           Īstenot valsts skolu
novērtējuma sistēmu, lai savukārt uzlabotu skolu
darbības rādītājus un samazinātu priekšlaicīgas
mācību pārtraukšanas rādītājus. Vidējā
profesionālajā izglītībā un apmācībā
plašāk izmantot apmācību darbā un stiprināt
profesionālas ievirzes augstāko izglītību. Izveidot valsts
kvalifikāciju reģistru, lai nodrošinātu plašu prasmju
atzīšanu. Nodrošināt labāku valsts finansējuma pieejamību
kvalitatīvai augstākajai izglītībai un
pētniecībai.
7.           Apstiprināt vēl
nepieņemtos tiesību aktus, kuru mērķis ir
normatīvās vides vienkāršošana uzņēmumiem un
pilsoņiem, un novērst trūkumus spēkā esošo
tiesību aktu īstenošanā. Veicināt tirgus atvēršanu un
novērst atlikušos šķēršļus un konkurences ierobežojumus
profesionālo un vietējo publisko pakalpojumu, apdrošināšanas,
degvielas izplatīšanas, mazumtirdzniecības un pasta pakalpojumu
jomā. Palielināt publiskā iepirkuma efektivitāti, jo
īpaši uzlabojot procedūras, cita starpā izmantojot e-iepirkumu,
racionalizējot centralizēto iepirkumu struktūras un nodrošinot
pareizu noteikumu piemērošanu pirms un pēc līguma slēgšanas
tiesību piešķiršanas. Vietējo sabiedrisko pakalpojumu jomā
līdz 2014. gada 31. decembrim strikti īstenot tiesību
aktus, kas paredz tādu līgumu labošanu, kuri neatbilst
prasībām par iekšēju līguma slēgšanas tiesību
piešķiršanu.
8.           Ātri un
pilnībā līdz 2014. gada septembrim nodrošināt
transporta iestādes darbību. Apstiprināt
stratēģiskās nozīmes infrastruktūras sarakstu
enerģētikas jomā un uzlabot ostu pārvaldību un
savienojumus ar to aizzonām.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2014) 413 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 un P7_TA(2014)0129.
[5]               OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.
[6]               C(2013) 8005 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 83 final.
[10]             Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Dānijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2017. gada konverģences programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/16

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Dānijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2017. gada konverģences programmu
   (2017/C 261/04)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un 10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Dānija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)

               2017. gada ziņojums par Dāniju tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Dānijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētiem ieteikumiem, un Dānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Dānija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Uz Dāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2017. gada konverģences programmā plāno panākt nominālo deficītu 1,9 % apmērā no IKP 2017. gadā un arī turpmāk visā programmas periodā līdz 2020. gadam izpildīt vidējā termiņa budžeta mērķi, proti, panākt strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP. Kā teikts 2017. gada konverģences programmā, ir paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP pazemināsies līdz 37,0 % 2017. gadā un turpinās samazināties līdz 33,9 % 2020. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minētās budžeta prognozes pamatā, programmas periodā ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2017. gadā strukturālajā bilancē tiks reģistrēts deficīts 0,4 % apmērā no IKP un 2018. gadā -0,1 % no IKP, kas kopumā atbilst programmas mērķim un pārsniedz vidējā termiņa budžeta mērķi saskaņā ar 2017. gada konverģences programmu. Kopumā Padome uzskata: ir paredzams, ka Dānija 2017. un 2018. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)

               Darbaspēka piedāvājuma nodrošināšana demogrāfisku problēmu laikā ir priekšnoteikums ilgtspējīgai Dānijas izaugsmei. Vairāku būtisku iepriekšējos gados veikto darba tirgus reformu mērķis ir jo īpaši palielināt nodarbinātības stimulus un uzlabot aktīva darba tirgus politikas efektivitāti. Šīs reformas varētu palīdzēt Dānijai sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” nodarbinātības mērķi, veicināt Dānijas labklājības modeļa ilgtspējību un pievērsties draudošajam konkrētu kvalifikāciju trūkumam. Reformas, kuru mērķis ir palielināt dalības un absolvēšanas līmeni profesionālajā izglītībā, un trīspusēja vienošanās izveidot vairāk mācekļu vietu varētu palielināt kvalificētu darbinieku piedāvājumu. Tomēr stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķis sociālās iekļaušanas jomā – samazināt tādu cilvēku skaitu, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar ļoti zemu darba intensitāti, vēl ne tuvu nav sasniegts. Iekļaušana darba tirgū un nelabvēlīgākā situācijā esošu grupu nodarbināmības uzlabošana joprojām ir problēma. Tas jo īpaši attiecas uz cilvēkiem, kuri ir imigrējuši no trešām valstīm (tostarp tiem, kas jau ilgāk ir dzīvojuši Dānijā), daļēji tāpēc, ka viņiem vidēji ir zemāki izglītības rezultāti nekā valstī dzimušajām personām. Atšķirības saglabājas otrajā paaudzē. Integrācijai darbā veltītie pasākumi, par kuriem tika panākta vienošanās 2016. gada trīspusējās sarunās, varētu uzlabot nesen ieradušos bēgļu situāciju, kuru stāvoklis būs cieši jāuzrauga nākotnē. Tomēr vēl būtu jāveic pasākumi, lai citas atstumtās grupas, piemēram, jauniešus ar zemu izglītības līmeni un darba ņēmējus vecumā pēc 60 gadiem, efektīvāk iekļautu darba tirgū.

               (7)

               Būtisks ir liels ražīguma pieaugums, lai atbalstītu ekonomikas izaugsmi, saglabātu salīdzinoši augsto labklājības līmeni Dānijā un nodrošinātu valsts konkurētspēju ilgtermiņā. Lai gan Dānijas ražīguma līmenis salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm ir augsts, ražīguma pieaugumam ilgāku laiku ir piemitusi tendence samazināties. Jo īpaši uz iekšzemi orientētiem pakalpojumiem ir raksturīga gausa ražīguma attīstība. Dānija pēdējo gadu laikā ir ieviesusi vairākas reformas, taču ražīguma pieaugums saglabājas zems, jo dažās pakalpojumu nozarēs joprojām ir vāja konkurence. Konkrētām nozarēm raksturīgi ierobežojumi kavē konkurenci, piemēram, vairumtirdzniecības un transporta pakalpojumu jomās.

               (8)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu Dānijas ekonomikas politikas analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada konverģences programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Dānijai adresētajiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu svarīgumu stabilai fiskālajai un sociālekonomiskajai politikai Dānijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (9)

               Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada konverģences programmu un uzskata, ka ir paredzams, ka Dānija ievēros Stabilitātes un izaugsmes paktu,

         AR ŠO IESAKA Dānijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               Veicināt konkurenci uz iekšzemi orientētu pakalpojumu nozarē.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2017/948 (2017. gada 31. maijs) par to degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtību izmantošanu, kurām veikta tipa apstiprināšana un kuras izmērītas atbilstoši pasaulē saskaņotajai vieglo transportlīdzekļu testēšanas procedūrai, kad patērētājiem tiek darīta pieejama informācija saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/94/EK (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 3525)

text:
               2.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 142/100

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2017/948
   (2017. gada 31. maijs)
   par to degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtību izmantošanu, kurām veikta tipa apstiprināšana un kuras izmērītas atbilstoši pasaulē saskaņotajai vieglo transportlīdzekļu testēšanas procedūrai, kad patērētājiem tiek darīta pieejama informācija saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/94/EK

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 3525)

   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīvu 1999/94/EK attiecībā uz patērētājiem domātas informācijas pieejamību par degvielas ekonomiju un CO2 emisijām saistībā ar jaunu vieglo automobiļu tirdzniecību (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punkta c) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Jauno braukšanas ciklu (NEDC), ko atbilstoši Komisijas Regulai (EK) Nr. 692/2008 (2) izmanto pašreiz, bet kas vairs neatbilst mūsdienu braukšanas apstākļiem vai transportlīdzekļu tehnoloģijām, aizstās jauna reglamentēta testēšanas procedūra mazas noslodzes transportlīdzekļu CO2 emisiju un degvielas patēriņa mērīšanai, proti, pasaulē saskaņotā vieglo transportlīdzekļu testēšanas procedūra (WLTP), kas izklāstīta Komisijas Regulā C(2017) 3521 (3). WLTP būs paredzēti stingrāki testēšanas apstākļi un reālistiskākas degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības, sniedzot labumu patērētājiem. Prasībās par patērētājiem domāto informāciju būtu jāparedz veids, kādā tiks nodrošināta pieeja šādai uzlabotai informācijai, lai nodrošinātu nepieciešamo minētās informācijas salīdzināmību.

               (2)

               Direktīvas 1999/94/EK mērķis ir nodrošināt, ka informācija, kas ir saistīta ar to jauno pasažieru automobiļu degvielas patēriņu un CO2 emisijām, kurus Savienībā tirgo vai piedāvā iznomāt, ir padarīta pieejama patērētājiem, lai patērētāji, iegādājoties jaunu vieglo automobili, varētu izdarīt apzinātu izvēli. Minētajā direktīvā attiecībā uz jauniem pasažieru automobiļiem noteikts, ka patērētājiem jābūt pieejamai informācijai gan par jaunu pasažieru automobiļu oficiālo degvielas patēriņu, gan par oficiālajām īpatnējām CO2 emisijām, kā definēts minētās direktīvas 2. panta 5. un 6. punktā. Izmanto tās vērtības, kurām tipa apstiprinātāja iestāde ir veikusi tipa apstiprināšanu un kuras tā ir izmērījusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 (4) un Regulu (EK) Nr. 692/2008, jo īpaši saskaņā ar tās XII pielikumu, un kuras ir iekļautas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/46/EK (5) VIII pielikumā. Minētās vērtības ir jāpievieno transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma sertifikātam un ir jāiekļauj atbilstības sertifikātā.

               (3)

                  WLTP sāks ieviest pakāpeniski, sākot ar jauniem pasažieru automobiļu tipiem 2017. gada 1. septembrī, kā aprakstīts Direktīvas 2007/46/EK II pielikuma B daļā, un jauniem pasažieru automobiļiem 2018. gada 1. septembrī. Sēriju beigu transportlīdzekļus, kuri ir definēti Direktīvas 2007/46/EK 3. panta 22. punktā un kuriem veic tipa apstiprināšanu un mērījumus saskaņā ar NEDC, drīkst laist tirgū divpadsmit mēnešu laikā no dienas, līdz kurai ir derīgs EK tipa apstiprinājums, t. i., līdz 2019. gada 31. augustam. Tāpēc no 2019. gada 1. septembra visi jaunie pasažieru automobiļi, kas tiks laisti Savienības tirgū, ir testējami saskaņā ar WLTP.

               (4)

               Periodā, kad notiks pakāpeniska WLTP ieviešana, transportlīdzekļu EK tipa apstiprinājuma sertifikātā un atbilstības sertifikātā ir jānorāda degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības, kurām ir veikta tipa apstiprināšana un kuras ir izmērītas saskaņā ar NEDC un/vai WLTP. Pasažieru automobiļiem, kuru tips ir apstiprināts saskaņā ar WLTP, atbilstības sertifikātā norāda gan WLTP, gan NEDC degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības.

               (5)

               Tāpēc attiecībā uz minēto pārejas periodu, kad notiks pakāpeniska WLTP ieviešana, ir svarīgi precizēt, kuras vērtības ir jāizmanto patērētāju informēšanas vajadzībām saskaņā ar Direktīvu 1999/94/EK, lai nodrošinātu, ka patērētājiem domātā informācija ir salīdzināma visu jauno pasažieru automobiļu starpā un visās dalībvalstīs.

               (6)

               Ļoti iespējams, ka degvielas patēriņa un CO2 emisiju vērtības, kas izmērītas saskaņā ar WLTP, atšķirsies no vērtībām, kas izmērītas saskaņā ar NEDC. WLTP vērtības tam pašam automobilim daudzos gadījumos būs lielākas nekā tā NEDC vērtības. Turklāt atšķirībā no NEDC ar WLTP tiks iegūtas katra atsevišķā transportlīdzekļa īpatnējās degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības, kas atspoguļos transportlīdzekļa specifikācijas un izvēles aprīkojumu, kurš ietekmē minētās vērtības. Šādā veidā patērētājiem tiks sniegta precīzāka un reālistiskāka informācija par katru jauno pasažieru automobili vai konkrēta vieglā automobiļa modeļa gadījumā – informācija par iespējamo degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtību diapazonu.

               (7)

               Degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtību testēšanas rezultāti tiek reģistrēti dažādos testēšanas posmos. Transportlīdzekļiem, kuru tips ir apstiprināts saskaņā ar NEDC, norāda vērtības “pilsētas” un “ārpuspilsētas” apstākļos, kā arī “kopējās” un “svērtās kopējās” vērtības. Transportlīdzekļiem, kuru tips ir apstiprināts saskaņā ar WLTP, norāda vērtības pie “maza”, “vidēja”, “liela” un “ļoti liela” ātruma, kā arī “kopējās” un “svērtās kopējās” vērtības. Lai nodrošinātu salīdzināmību, patērētājiem vajadzētu būt pieejamām vismaz ar izmantoto testēšanas metodi iegūtajām “kopējāmv” vērtībām.

               (8)

               Ja, pamatojoties uz nesaskaņotiem testēšanas protokoliem, kas ir ražotāju brīvprātīgo shēmu darbības jomā, patērētājiem tiek darīta pieejama ar degvielas patēriņu vai CO2 emisijām saistīta informācija papildus Direktīvā 1999/94/EK noteiktajām etiķetēm, rokasgrāmatām, plakātiem vai reklāmas publikācijām, patērētāji būtu pilnībā jāinformē, ka šādas vērtības ir iegūtas ar nesaskaņotiem testēšanas protokoliem. Patērētāji būtu jāinformē, ka jaunu pasažieru automobiļu degvielas patēriņa vai CO2 emisiju vērtību salīdzināšanai būtu jāizmanto vērtības, kas izmērītas un kuru tipa apstiprināšana ir veikta atbilstoši saskaņotam ES testēšanas protokolam.

               (9)

               Transponējot Direktīvu 1999/94/EK, dažas dalībvalstis ir izvēlējušās automobiļu etiķetēs papildus informācijai par degvielas patēriņu un īpatnējām CO2 emisijām norādīt arī informāciju par gaisu piesārņojošām vielām. Līdz ar WLTP un to testēšanas procedūras ieviešanu, ar kuru mēra emisijas reālos braukšanas apstākļos (RDE), un jaunajām prasībām par to, ka jauno automobiļu atbilstības sertifikātā jādeklarē RDE maksimālā vērtība (6), informācija par gaisu piesārņojošām vielām attiecībā uz visiem jauniem transportlīdzekļu tipiem būs pieejama no 2017. gada 1. septembra un attiecībā uz visiem jauniem transportlīdzekļiem – no 2019. gada 1. septembra. Ievērojot Eiropas Parlamenta ieteikumus pēc izmeklēšanas saistībā ar emisiju mērījumiem autobūves nozarē (7), dalībvalstīm būtu jāizvērtē, vai darīt patērētājiem pieejamu šādu informāciju, lai palielinātu viņu informētību un dotu iespēju, iegādājoties automobili, izdarīt apzinātu izvēli.

               (10)

               Lai nodrošinātu, ka patērētāji pilnībā saprot, kādu ietekmi rada pāreja uz WLTP, visām iesaistītajām pusēm būtu jāīsteno un jāveicina informatīvas kampaņas, kurās tiek skaidrota jaunās testēšanas procedūras ietekme uz degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtībām. Minētajās informatīvajās kampaņās būtu jāiesaista publiskās iestādes, patērētāju organizācijas, vides un nevalstiskās organizācijas, autovadītāju apvienības un autobūves nozare.

               (11)

               Pēc apspriešanās ar Politikas izstrādes un īstenošanas ekspertu grupu autotransporta līdzekļu CO2 emisiju samazināšanas jautājumos, nozares ekspertiem, patērētāju organizācijām un citām nevalstiskajām organizācijām un dalībvalstīm Komisija uzskata, ka ir lietderīgi sniegt ieteikumus par to, kā patērētāju informēšanas vajadzībām būtu jāizsaka oficiālās degvielas patēriņa un īpatnējo CO2 emisiju vērtības jauniem pasažieru automobiļiem.

               (12)

               Lai patērētājiem dotu iespēju izdarīt apzinātu izvēli un veicinātu Direktīvas 1999/94/EK saskaņotu piemērošanu visā Savienībā, būtu jāpieņem ieteikums.

               (13)

               Šajā ieteikumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota saskaņā ar Direktīvas 1999/94/EK 10. pantu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka NEDC vērtības, kas ierakstītas jaunu reģistrētu automobiļu atbilstības sertifikātos, tiek izmantotas, lai līdz 2018. gada 31. decembrim patērētājus informētu par oficiālo degvielas patēriņu un oficiālajām īpatnējām CO2 emisijām, kā definēts Direktīvas 1999/94/EK 2. panta 5. un 6. punktā, un pēc minētā datuma visi jaunie transportlīdzekļi, kuri laisti Savienības tirgū, jātestē un to tipa apstiprināšana jāveic saskaņā ar WLTP.

               2.

               No 2019. gada 1. janvāra dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka patērētāju informēšanai tiek izmantoti tikai WLTP degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības.

               3.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pēc 2019. gada 1. janvāra, kad sēriju beigu transportlīdzekļiem joprojām drīkst norādīt tikai NEDC vērtības, minētajām vērtībām jāpievieno paziņojums par to, ka attiecīgais transportlīdzeklis ir sērijas beigu transportlīdzeklis un attiecīgās vērtības nav salīdzināmas ar WLTP vērtībām.

               4.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka etiķetē, ko piestiprina pie katra jaunā pasažieru automobiļa vai izvieto tā tuvumā pārdošanas vietā, ir informācija par attiecīgā transportlīdzekļa oficiālajām degvielas patēriņa un īpatnējās CO2 emisijas vērtībām.

               5.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka rokasgrāmatā par degvielas ekonomiju un CO2 emisijām, kā arī plakātā vai displejā, kas izvietots pārdošanas vietā, ir informācija par attiecīgā transportlīdzekļa oficiālajām degvielas patēriņa un īpatnējās CO2 emisijas vērtībām. Ja vienā modeļa grupā ir vairāki transportlīdzekļa varianti un/vai versijas, būtu jānorāda tā atsevišķā transportlīdzekļa vērtības, kuram minētajā grupā ir visaugstākās vērtības.

               6.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka reklāmas materiālos, kuros ir atsauce uz kādu konkrētu jaunu pasažieru automobiļa modeli, versiju vai variantu, ir informācija par attiecīgā transportlīdzekļa oficiālajām degvielas patēriņa un īpatnējās CO2 emisijas vērtībām. Ja tiek norādīti vairāki modeļi, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek norādīta informācija par visu attiecīgo transportlīdzekļu oficiālajām degvielas patēriņa un īpatnējās CO2 emisijas vērtībām vai visu attiecīgo transportlīdzekļu sliktāko un labāko vērtību diapazons. Transportlīdzekļiem, kuriem tipa apstiprināšana veikta saskaņā ar WLTP, ar sliktākajām un labākajām vērtībām būtu jānorāda tirgū pieejamo jauno pasažieru automobiļu vērtības, kas ierakstītas atbilstības sertifikātos.

               7.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka elektroniski izplatītajos reklāmas materiālos, ar kuriem patērētāji var konfigurēt konkrētu transportlīdzekli, piemēram, automobiļu tiešsaistes konfiguratoros, patērētājiem skaidri tiek parādīts, kā konkrēts aprīkojums un izvēles papildelementi ietekmē degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības, kuru tips ir apstiprināts un kuras ir izmērītas saskaņā ar WLTP.

               8.

               Tām dalībvalstīm, kuras ir atļāvušas WLTP degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības norādīt kā papildu informāciju pirms 2019. gada 1. janvāra, lai pēc iespējas ātrāk sniegtu patērētājiem pieeju CO2 emisijas un degvielas patēriņa vērtībām, kas precīzāk atbilst reāliem braukšanas apstākļiem, būtu jānodrošina, ka šī papildu informācija ir skaidri izklāstīta un nošķirta no Direktīvā 1999/94/EK noteiktajām etiķetēm, rokasgrāmatām, plakātiem un reklāmas publikācijām un materiāliem, un ka tajā iekļauts šāds teksts:
               “No 2017. gada 1. septembra dažu jaunu transportlīdzekļu tipa apstiprināšana tiks veikta ar Pasaulē saskaņoto vieglo transportlīdzekļu testēšanas procedūru (WLTP), kas ir jauna, reālistiskāka testēšanas procedūra degvielas patēriņa un CO2 emisiju mērīšanai. No 2018. gada 1. septembra ar WLTP pilnībā tiks aizstāts Eiropas Jaunais braukšanas cikls (NEDC), kas ir šobrīd izmantotā testēšanas procedūra. Reālistiskāko testēšanas apstākļu dēļ ar WLTP izmērītās degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtības daudzos gadījumos ir augstākas nekā ar NEDC izmērītās vērtības.”

               9.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka patērētāji pirms lēmuma pieņemšanas par automobiļa iegādi ir informēti par izmaiņām degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtībās, kas iegūtas pēc WLTP ieviešanas, un par to ietekmi reģistrācijas brīdī.

               10.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka, norādot oficiālās degvielas patēriņa un īpatnējās CO2 emisijas vērtības, tiek norādītas vismaz “kopējās” vērtības, kas izmērītas saskaņā ar attiecīgo testēšanas procedūru.

               11.

               Ja, pamatojoties uz nesaskaņotiem testēšanas protokoliem, kas ir ražotāju brīvprātīgo shēmu darbības jomā, patērētājiem tiek sniegta ar degvielas patēriņu vai CO2 emisijām saistīta informācija atsevišķi no Direktīvā 1999/94/EK noteiktajām etiķetēm, rokasgrāmatām, plakātiem vai reklāmas publikācijām un materiāliem, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie šādas informācijas ir šāds teksts:
               “Norādīto degvielas patēriņa vai CO2 emisijas vērtību pamatā ir nesaskaņoti testēšanas protokoli. Vērtības norādītas tikai informatīvā nolūkā. Lai salīdzinātu jauna pasažieru automobiļa degvielas patēriņa vai CO2 emisijas vērtības, kuru pamatā ir saskaņoti ES testēšanas protokoli, būtu jāizmanto oficiālās degvielas patēriņa vai CO2 emisijas vērtības [ievieto saiti uz minētajām vērtībām].”

               12.

               Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja etiķetē, ko piestiprina pie katra jaunā pasažieru automobiļa vai izvieto tā tuvumā pārdošanas vietā, iekļaut arī informāciju par gaisu piesārņojošo vielu maksimālajām vērtībām reālos braukšanas apstākļos, kas deklarēta katra transportlīdzekļa atbilstības sertifikātā.

               13.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek veiktas atbilstošas informatīvās kampaņas, kurās patērētājiem tiek izskaidrota WLTP ieviešana un tās ietekme uz degvielas patēriņa un CO2 emisijas vērtībām, jo īpaši minēto vērtību pieaugums salīdzinājumā ar vērtībām, kas iegūtas ar NEDC, un dažādos testēšanas posmos iegūto vērtību nozīme.

               14.

               Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2017. gada 31. maijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Miguel ARIAS CAÑETE

      (1)  OV L 12, 18.1.2000., 16. lpp.

      (2)  Komisijas 2008. gada 18. jūlija Regula (EK) Nr. 692/2008, ar kuru īsteno un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV L 199, 28.7.2008., 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2017. gada 1. jūnija Regula C(2017) 3521, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK, Komisijas Regulu (EK) Nr. 692/2008 un Komisijas Regulu (ES) Nr. 1230/2012 un atceļ Regulu (EK) Nr. 692/2008 (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 20. jūnija Regula (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV L 171, 29.6.2007., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīva 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.).

      (6)  Komisijas 2016. gada 20. aprīļa Regula (ES) 2016/646, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 692/2008 attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 6”) (OV L 109, 26.4.2016., 1. lpp.).

      (7)  P8_TA(2017)0100.


                  1.7.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 212/14

            Ieteikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar ko groza Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 22. pantu
      (ECB/2017/18)

         (iesniegusi Eiropas Centrālā banka)

      (2017/C 212/04)

         PASKAIDROJUMA RAKSTS

      I.   IEVADS
      Vispārējā tiesa 2015. gada 4. martā pieņēma spriedumu lietā T-496/11 Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Centrālā banka (1). Vispārējā tiesa nosprieda, ka Eiropas centrālajai bankai (ECB) nav vajadzīgo pilnvaru, lai regulētu tīrvērtes sistēmu, t.sk. centrālo darījuma partneru (CDP), darbību. Tādēļ Vispārējā tiesa atcēla ECB 2011. gada 5. jūlijā publicētos Eurosistēmas Pārraudzības politikas pamatprincipus, ciktāl ar tiem attiecībā uz CDP ir noteikta prasība par atrašanos euro zonas dalībvalstī.
      Tomēr Vispārējā tiesa norādīja, ka Līguma par Eiropas Savienības darbību 129. panta 3. punktā noteikta parastā grozījumu izdarīšanas procedūra attiecībā uz dažiem Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu (turpmāk – “ECBS Statūti”) pantiem. Tas ļauj Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru pēc ECB ieteikuma vai Komisijas priekšlikuma grozīt ECBS Statūtu 22. pantu. Vispārējā tiesa atzina, ka ECB jālūdz Savienības likumdevējam grozīt Statūtu 22. pantu, ja ECB uzskata, ka pilnvaras regulēt CDP tai nepieciešamas, lai pienācīgi izpildītu Līguma 127. panta 2. punkta ceturtajā ievilkumā minēto uzdevumu.
      Sagaidāms, ka nozīmīgi notikumi globālā un Eiropas līmenī palielinās riskus, kurus tīrvērtes sistēmas un jo īpaši CDP rada maksājumu sistēmu vienmērīgai darbībai un vienotas monetārās politikas īstenošanai, ietekmējot Eurosistēmas galveno mērķi uzturēt cenu stabilitāti.
      Ņemot vērā minēto, ECB iesniedz šo ieteikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar kuru groza ECBS Statūtu 22. pantu. Saskaņā ar ECBS Statūtu 40.3. pantu ECB Padome šo ieteikumu ir pieņēmusi vienprātīgi. Tas tiks publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
      II.   VISPĀRĪGI APSVĒRUMI
      Traucējumi CDP darbībā var vairākos veidos ietekmēt Eurosistēmas galveno mērķi uzturēt cenu stabilitāti. Pirmkārt, šādi traucējumi var ietekmēt euro zonas kredītiestāžu likviditātes pozīciju, potenciāli traucējot euro zonas maksājumu sistēmu vienmērīgai darbībai. Tas varētu izraisīt pieprasījuma pēc centrālo banku likviditātes palielināšanos un iespējams radīt grūtības Eurosistēmas vienotas monetārās politikas īstenošanā. Otrkārt, šādi traucējumi var negatīvi ietekmēt to finanšu tirgus segmentu darbību, kuri ir būtiski monetārās politikas transmisijai.
      Eiropas Parlaments un Padome 2012. gadā pieņēma Regulu (ES) Nr. 648/2012 (2), cita starpā nosakot normatīvo un uzraudzības regulējumu, lai nodrošinātu, ka CDP ir droši un vienmēr atbilst stingrām organizatoriskajām, uzņēmējdarbības un prudenciālajām prasībām. Šis normatīvais regulējums ietver kolektīvus uzraudzības mehānismus uzraudzības kolēģiju veidā, paredzot arī Eurosistēmas līdzdalību, t.sk. stresa situācijās, kurās var būt apdraudēta valūtas stabilitāte. Turklāt ņemot vērā CDP pieaugošo sistēmisko nozīmīgumu, Eiropas Komisija pieņēmusi priekšlikumu regulai par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu (3).
      Sagaidāms, ka nozīmīgi notikumi globālā un Eiropas līmenī palielinās riskus, kurus tīrvērtes sistēmas un jo īpaši CDP rada maksājumu sistēmu vienmērīgai darbībai un vienotas monetārās politikas īstenošanai, ietekmējot Eurosistēmas galveno mērķi uzturēt cenu stabilitāti.
      Pirmkārt, Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības ievērojami ietekmēs Eurosistēmas spēju veikt tās uzdevumus, kā euro emisijas centrālajai bankai. Pašlaik Apvienotajā Karalistē reģistrēti CDP veic euro denominētu darījumu tīrvērti ievērojamā apjomā: euro denominētu repo darījumu aplēstā dienas vērtība un euro denominētu procentu likmju mijmaiņas darījumu atvērtās pozīcijas ir attiecīgi 101 mljrd. euro un 33 trlj. euro (aptuveni 99 % Savienības tirgus) (4). Tādējādi nozīmīgi traucējumi, kas ietekmē lielu Apvienotās Karalistes CDP, var izraisīt ievērojamu likviditātes samazināšanos euro zonā. Eurosistēmas spēju kontrolēt un pārvaldīt Apvienotās Karalistes CDP radītos riskus negatīvi ietekmēs tas, ka uz Apvienotās Karalistes CDP vairs neattieksies Savienības centrālo darījuma partneru normatīvais un uzraudzības regulējums saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012. Turklāt pašreizējie ECB un Bank of England mehānismi informācijas apmaiņai un sadarbībai attiecībā uz Apvienotās Karalistes CDP ar nozīmīgu euro denominētu darījumu apjomu balstās uz kolektīvajiem uzraudzības mehānismiem uzraudzības kolēģiju veidā, kas izveidoti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012, bet nevar tos aizstāt. Nākotnē uz Apvienotās Karalistes CDP var attiekties tikai regulējums, kas saskaņā ar minēto regulu piemērojams trešo valstu CDP.
      Otrkārt, centrālā tīrvērte arvien vairāk tiek veikta pāri robežām, un tā kļuvusi sistēmiski nozīmīga. Augstākā līmeņa sanāksmē Pitsburgā 2009. gada septembrī G20 līderi vienojās, ka visu standartizēto ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu tīrvērte jāveic, izmantojot CDP. Šo apņemšanos G20 līderi atkārtoti apstiprināja 2010. gada jūnijā un Eiropas Savienībā īstenoja ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 palīdzību. Turklāt Savienības finanšu tirgu integrācija nozīmē, ka CDP no tādiem, kas galvenokārt apkalpo iekšzemes vajadzības un tirgus, attīstījušies par Savienības finanšu tirgiem kritisku infrastruktūru. Šāda attīstība izraisījusi CDP lieluma un nozīmības dramatisku pieaugumu Savienībā un globāli.
      Treškārt, 2017. gada 13. jūnijā Eiropas Komisija iesniedza tiesību akta priekšlikumu, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti un to CDP drošumu, kas ir sistēmiski nozīmīgi finanšu tirgiem visā Savienībā (5). Komisijas priekšlikuma mērķis ir noteikt uzraudzības iestāžu veiktās uzraudzības pastiprinātu integrāciju un emisijas centrālo banku atbildību, lai atbalstītu plašāku un labāk integrētu kapitāla tirgu attīstību. Tā mērķis ir arī risināt jautājumus, kas saistīti ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības, un nodrošināt, ka uz CDP, kuriem ir būtiska sistēmiska loma Savienības finanšu tirgos attiecas aizsardzības pasākumi, kuri noteikti Savienības tiesiskajā regulējumā.
      Lai šajā kontekstā nodrošinātu, ka Eurosistēma kā euro emisijas centrālā banka var pildīt uzdevumus, kas tai paredzēti tiesību akta priekšlikumā, ir ārkārtīgi svarīgi, ka tai ir tam nepieciešamās pilnvaras saskaņā ar līgumu un ECBS Statūtiem. Eurosistēmai jābūt pilnvarām kontrolēt un izvērtēt riskus, ko rada CDP, kuri veic tīrvērti nozīmīgam euro denominētu darījumu apjomam. Tam jo īpaši būtu jāietver tiesības apstiprināt normatīvos aktus, lai, cieši sadarbojoties ar citām Savienības iestādēm, pieņemtu saistošus novērtējumus un pieprasītu veikt korektīvas darbības, reaģējot uz riskiem, kas ietekmē Eurosistēmas galvenos uzdevumus un mērķus. Turklāt, lai vajadzības gadījumā aizsargātu euro stabilitāti, ECB jābūt tiesībām pieņemt normatīvos aktus ārpus Regulā (ES) Nr. 648/2012 paredzētā, lai noteiktu papildu prasības CDP, kas iesaistīti euro denominētu darījumu nozīmīga apjoma tīrvērtē.
      Ņemot vērā iepriekš minēto, ECB uzskata, ka tās pilnvaru regulēt tīrvērtes sistēmu un jo īpaši CDP, atzīšana ir nepieciešama, lai pienācīgi izpildītu Līguma 127. panta 2. punkta pirmajā un ceturtajā ievilkumā minētos tās galvenos uzdevumus.

         Ieteikums

            “EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,
            ar ko groza Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 22. pantu
            EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
            ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 129. panta 3. punktu,
            ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 40.1. pantu,
            ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas ieteikumu,
            ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu (*1),
            saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
            tā kā:

                        (1)

                        Eiropas Centrālo banku sistēmā (ECBS) īstenojamie galvenie uzdevumi ietver Savienības monetārās politikas definēšanu un īstenošanu un norēķinu sistēmu vienmērīgas darbības veicināšanu. Šo galveno uzdevumu izpildei būtiska ir droša un efektīva finanšu tirgu infrastruktūra un jo īpaši tīrvērtes sistēmas.

                        (2)

                        Lai sasniegtu ECBS mērķus un veiktu tās uzdevumus, Eiropas Centrālā banka (ECB) un valstu centrālās bankas var dot iespējas, un ECB var izdot regulas, lai Savienībā un attiecībās ar citām valstīm nodrošinātu efektīvas un drošas tīrvērtes un norēķinu sistēmas.

                        (3)

                        Vispārējā tiesa 2015. gada 4. martā pieņēma spriedumu lietā T-496/11 Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Centrālā banka (6), kurā tā nosprieda, ka ECB nav vajadzīgo pilnvaru, lai regulētu tīrvērtes sistēmu darbību. Vispārējā tiesa norādīja, ka Līguma 129. panta 3. punkts ļauj Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru pēc ECB ieteikuma grozīt Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu (turpmāk – “ECBS Statūti”) 22. pantu. Tiesa secināja, ka “ECB, ja tā uzskatītu, ka tās pilnvaru regulēt infrastruktūras, kuras veic vērtspapīru darījumu tīrvērti, atzīšana ir nepieciešama, lai pienācīgi izpildītu LESD 127. panta 2. punkta ceturtajā ievilkumā minēto uzdevumu, ir jālūdz Savienības likumdevējam grozīt Statūtu 22. pantu, pievienojot tiešu atsauci uz vērtspapīru tīrvērtes sistēmām”.

                        (4)

                        Sagaidāms, ka nozīmīgi notikumi globālā un Eiropas līmenī palielinās risku, ka traucējumi, kuri ietekmē tīrvērtes sistēmas un jo īpaši centrālos darījuma partnerus (CDP), apdraudēs maksājumu sistēmu vienmērīgu darbību un vienotas monetārās politikas īstenošanu, ietekmējot Eurosistēmas galveno mērķi uzturēt cenu stabilitāti.

                        (5)

                        Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste 2017. gada 29. martā paziņoja Eiropadomei par savu nolūku izstāties no Eiropas Savienības. Apvienotās Karalistes izstāšanās izraisīs būtiskas pārmaiņas noteiktu sistēmiski svarīgu euro denominētu tīrvērtes darbību regulējumā, pārraudzībā un uzraudzībā, tādējādi negatīvi ietekmējot Eurosistēmas spēju kontrolēt un pārvaldīt riskus norēķinu sistēmu vienmērīgai darbībai un Eurosistēmas monetārās politikas īstenošanai.

                        (6)

                        Centrālā tīrvērte arvien vairāk tiek veikta pāri robežām, un tā kļūst sistēmiski nozīmīga. Ņemot vērā CDP dalībnieku dažādību un to, ka tie sniedz finanšu pakalpojumus visā Eiropā, CDP ir būtiski svarīgi Savienībai kopumā un jo īpaši euro zonai. Tas atspoguļots Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 648/2012 (7), ar ko izveidoti kolektīvi uzraudzības mehānismi uzraudzības kolēģiju veidā, kuru sastāvā iekļautas attiecīgās valstu un Savienības iestādes, t.sk. Eurosistēma savā euro emisijas centrālās bankas statusā.

                        (7)

                        Lai risinātu šos jautājumus, Komisija 2017. gada 13. jūnijā iesniedza tiesību akta priekšlikumu, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti un to CDP drošumu, kas ir sistēmiski nozīmīgi finanšu tirgiem visā Savienībā. Lai nodrošinātu, ka Eurosistēma kā euro emisijas centrālā banka var pildīt uzdevumus, kas tai paredzēti tiesību akta priekšlikumā, ir ārkārtīgi svarīgi, ka tai ir tam nepieciešamās pilnvaras saskaņā ar līgumu un ECBS Statūtiem. Eurosistēmai jo īpaši jābūt tiesībām apstiprināt normatīvos aktus, lai pieņemtu saistošus novērtējumus un pieprasītu veikt korektīvas darbības, cieši sadarbojoties ar citām Savienības iestādēm. Turklāt, lai vajadzības gadījumā aizsargātu euro stabilitāti, ECB jābūt arī tiesībām pieņemt normatīvos aktus, lai noteiktu papildu prasības CDP, kas iesaistīti euro denominētu darījumu nozīmīga apjoma tīrvērtē.

                        (8)

                        ECBS Statūtu 22. pants iekļauts IV nodaļā “ECBS monetārās funkcijas un operācijas”. Tajā uzticētie uzdevumi attiecīgi jāizmanto vienīgi monetārās politikas nolūkiem.

                        (9)

                        Šo iemeslu dēļ, grozot ECBS Statūtu 22. pantu, ECB jāpiešķir pilnvaras apstiprināt tiesību aktus attiecībā uz tīrvērtes sistēmām un jo īpaši CDP,

                  IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
            1. pants
            Ar šādu pantu aizstāj ECBS Statūtu 22. pantu:

               “22. pants
               Tīrvērtes sistēmas un norēķinu sistēmas
               ECB un valstu centrālās bankas var dot iespējas, un ECB var izdot regulas, lai Savienībā un attiecībās ar citām valstīm nodrošinātu efektīvas un drošas tīrvērtes un norēķinu sistēmas un finanšu instrumentu tīrvērtes sistēmas.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.”

         Frankfurtē pie Mainas, 2017. gada 22. jūnijā

               ECB prezidents

            Mario DRAGHI

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 648/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).

         (3)  Priekšlikums Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 un (ES) 2015/2365 (COM(2016) 856 final).

         (4)  LCH.Clearnet Ltd CPMI-IOSCO public quantitative disclosure information, 2017. gada janvāris.

         (5)  COM(2017) 331 final.

         (*1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

         (6)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 648/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).