title: Padomes Ieteikums (2019. gada 9. jūlijs) par Slovākijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2019. gada stabilitātes programmu

text:
               5.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/148

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 9. jūlijs)
      par Slovākijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2019. gada stabilitātes programmu
      (2019/C 301/25)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2018. gada 21. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2019. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Komisija 2018. gada 21. novembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 (2) pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Slovākija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (3) (“2019. gada eurozonai adresētais ieteikums”), kurā izklāstīti pieci ieteikumi eurozonai (“ieteikumi eurozonai”), Padome pieņēma 2019. gada 9. aprīlī.

                  (2)

                  Ņemot vērā to, ka Slovākija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā ekonomikas ir savstarpēji cieši saistītas, Slovākijai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots 2019. gada eurozonai adresētais ieteikums, kurš atspoguļots turpmāk sniegtajā 2.–4. ieteikumā. Konkrētāk, pasākumi korupcijas apkarošanai un tiesu sistēmas uzlabošanai palīdzēs īstenot pirmo eurozonai adresēto ieteikumu attiecībā uz iestāžu kvalitāti, ar ieguldījumiem saistītās ekonomikas politikas pievēršana konkrētām jomām palīdzēs īstenot otro eurozonai adresēto ieteikumu par atbalstu ieguldījumiem, un pasākumi prasmju uzlabošanai palīdzēs īstenot trešo eurozonai adresēto ieteikumu attiecībā uz darba tirgus darbību.

                  (3)

                  2019. gada ziņojums par Slovākiju tika publicēts 2019. gada 27. februārī. Tajā tika izvērtēts, kā Slovākija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2018. gada 13. jūlijā (4), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Slovākijas virzība uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

                  (4)

                  Slovākija savu 2019. gada valsts reformu programmu un 2019. gada stabilitātes programmu iesniedza 2019. gada 25. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (5)

                  Attiecīgie valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri ESI fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

                  (6)

                  Slovākija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība 2019. gada stabilitātes programmā prognozē, ka nominālā bilance, kas 2018. gadā bija 0,7 % no iekšējā kopprodukta (IKP), uzlabosies un 2019. gadā budžets būs līdzsvarots un paliks nemainīgs līdz 2022. gadam. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (6), tiek plānots, ka vidēja termiņa budžeta mērķis, kas ir mainīts no strukturālā deficīta 0,5 % no IKP apmērā 2019. gadā uz 1 % no IKP, sākot no 2020. gada, tiks sasniegts 2020. gadā. Saskaņā ar 2019. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP no 47,5 % 2019. gadā pakāpeniski samazināsies līdz 44,4 % 2022. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tajā pašā laikā pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos deficīta mērķus, sākot no 2019. gada, nav pilnībā konkretizēti. Budžetā ir iekļautas neprecizētas izdevumu kategorijas – budžeta rezerves – (kopā 0,7 % no IKP), kas samazina budžeta īstenošanas prognozējamību.

                  (7)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Slovākijai 2019. gadā nodrošināt, lai valdības neto primāro izdevumu (7) nominālā pieauguma temps nepārsniegtu 4,1 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Ņemot vērā Komisijas 2018. gada rudens prognozi, kurā tika prognozēts tuvāks stāvoklis vidējā termiņa budžeta mērķim 2019. gadā, un saskaņā ar noteikumiem par vajadzīgās korekcijas atsaldēšanu, valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam nebūtu jāpārsniedz 4,6 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,3 % apmērā 2019. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2018. un 2019. gadā kopā būs būtiska novirze no ieteiktās fiskālās korekcijas.

                  (8)

                  Slovākijai 2020. gadā būtu jāsasniedz tās vidēja termiņa budžeta mērķis. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, nemainīgas politikas apstākļos tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālajam pieauguma tempam 4,6 % apmērā, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,3 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, nemainīgas politikas apstākļos 2019. un 2020. gadā kopā pastāv risks būtiski novirzīties no šīs prasības. Tiek prognozēts, ka Slovākija 2019. un 2020. gadā izpildīs noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka, sākot ar 2019. gadu, būtu jāveic nepieciešamie pasākumi, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

                  (9)

                  Slovākijas publiskās finanses ilgtermiņā joprojām saskaras ar vidējiem fiskālās stabilitātes riskiem. Saskaņā ar Komisijas 2018. gada ziņojumu par fiskālo stabilitāti nemainīga politikas scenārija gadījumā būtu jāpanāk kumulatīvs strukturālās primārās bilances uzlabojums 2,5 procentpunktu apmērā no IKP, lai stabilizētu parāda attiecību pret IKP ilgtermiņā. Tas ir saistīts ar prognozēto pensiju un veselības aprūpes izdevumu pieaugumu, kas palielina ar sabiedrības novecošanu saistītās izmaksas (kopīgais devums 1,8 procentpunktu apmērā no IKP). Tā kā dzimstības rādītāji Slovākijā ir zemi un sagaidāms, ka paredzamais mūža ilgums turpinās pieaugt, tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam vecumatkarības koeficients (ar ko izsaka vecāka gadagājuma cilvēku skaita attiecību pret ekonomiski aktīvo iedzīvotāju skaitu jeb to iedzīvotāju daļu, kas strādā vai mācās) gandrīz trīskāršosies. 2016. gadā uz katrām desmit nodarbinātajām personām bija tikai aptuveni trīs ekonomiski neaktīvi cilvēki, kas vecāki par 65 gadiem, taču tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam uz katriem desmit nodarbinātajiem šis rādītājs (ekonomiskais vecumatkarības koeficients) būs vairāk nekā septiņi. Tas, ka tika ieviesta pensionēšanās vecuma automātiska pielāgošana paredzamajam mūža ilgumam, ir pakāpeniski uzlabojis pensiju sistēmas stabilitāti ilgtermiņā. Tas tika uzskatīts par svarīgu instrumentu starppaaudžu taisnīguma un ilgtermiņa stabilitātes nodrošināšanai. Bažas par pensiju sistēmas ilgtermiņa fiskālo stabilitāti ir saasinājušās pēc tam, kad parlaments 2019. gada 28. martā pieņēma konstitūcijas grozījumu, kas paredz pensionēšanās vecuma ierobežojumus (64 gadi vīriešiem un sievietēm bez bērniem un samazinājums par pusgadu sievietēm par katru no pirmajiem trim bērniem), kas netieši nozīmē, ka ar paredzamo mūža ilgumu saistītie automātiskie pielāgojumi vairs netiks piemēroti, kolīdz būs sasniegta šī robeža. Saskaņā ar Slovākijas fiskālās padomes sniegto informāciju vecuma ierobežojums radīs papildu izdevumu pieaugumu 1,6 % apmērā no IKP – no 8,6 % 2016. gadā līdz 11,4 % 2070. gadā –, bet 2018. gada ziņojumā par novecošanu tiek prognozēts pieaugums 9,8 % apmērā. Tas ievērojami palielinās stabilitātes riskus. Šobrīd nav ierosināti kompensējoši pasākumi un nav aprēķināta ietekme uz ienākumiem un nabadzību vecumdienās.

                  (10)

                  Neraugoties uz zināmu progresu cīņā pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, nodokļu saistību izpilde joprojām ir problēma, un PVN iekasēšanas atšķirības 2016. gadā vairāk nekā divas reizes pārsniedz Savienības vidējo rādītāju. Lai gan ir sagaidāms, ka trešajā rīcības plānā paredzētie pasākumi sniegs pozitīvus rezultātus, daži no tiem vēl nav īstenoti. Piemēram, elektronisko nodokļu deklarāciju ieviešana, visticamāk, samazinātu administratīvo slogu nodokļu maksātājiem, bet, ja netiks īstenoti visi plānotie pasākumi, var samazināties vispārējā ietekme. Tajā pašā laikā strukturēts politikas pasākumu satvars var palīdzēt samazināt biežās nodokļu kodeksa izmaiņas un sekmēt tā vienkāršošanu. Visbeidzot, no vides un īpašuma nodokļiem gūstamu ieņēmumu potenciāls netiek pietiekami izmantots salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm.

                  (11)

                  Turpinās pozitīvas tendences darba tirgū, ko raksturo pieaugošā nodarbinātība un vēsturiski zems bezdarba līmenis. Ir panākts labs progress rīcības plāna ilgstošiem bezdarbniekiem īstenošanā, kas divu gadu laikā ir palīdzējis par trešdaļu samazināt ilgstošo bezdarbnieku skaitu. Tomēr ilgstoša bezdarba līmenis joprojām pārsniedz Savienības vidējo rādītāju, un tas jo īpaši skar mazkvalificētus cilvēkus, jauniešus un romus. Bezdarba līmenis samazinās, turpretī par nopietnu problēmu kļūst kvalificēta darbaspēka trūkums. Joprojām ir vērojamas lielas reģionālās atšķirības darba tirgū, un lielāks bezdarbs ir trijos Slovākijas austrumdaļas reģionos, bet darbaspēka trūkums – valsts rietumdaļā. Ir jāturpina darba devēju un arodbiedrību spēju veidošana, lai veicinātu viņu aktīvāku iesaistīšanos.

                  (12)

                  Nodarbināmības uzlabošanai paredzēto politiku diapazons un efektivitāte ir ierobežota. Apmācību un pārkvalifikācijas programmas ir tikušas stiprinātas, taču tās joprojām nav pietiekamas un nav pilnībā vērstas uz ilgstošajiem bezdarbniekiem un nelabvēlīgākā situācijā esošām grupām. Izglītības sistēma nepietiekamā mērā veicina sociālekonomisko attīstību, un finansējums ir nepietiekams visos līmeņos. Zemā izglītības rezultātu kvalitāte, romu līdzdalība iekļaujošā vispārējā izglītībā no agrīnas bērnības un skolēnu no nelabvēlīgas sociālekonomiskās vides integrācija izglītībā un apmācībā (ņemot vērā, ka pieaug izglītības priekšlaicīgas pārtraukšanas rādītājs) ir steidzami risināmas problēmas. Izglītības rezultāti un pamatprasmju līmenis joprojām ir vājš salīdzinājumā ar starptautiskajiem standartiem, un lielā mērā to ietekmē skolēnu sociālekonomiskā vide. Labāku prasmju kopumu, kas piemēroti mainīgai ekonomikai un sabiedrībai, nodrošināšana Slovākijas iedzīvotājiem ir izaicinājums. Neraugoties uz pakāpenisku algu pieaugumu līdz 2020. gadam, skolotāja profesija joprojām ir nepievilcīga un skolotāju arvien vairāk trūkst. Turklāt sākotnējās apmācības kvalitāte un atbilstība vajadzībām nav augstā līmenī, un skolotāju profesionālās attīstības iespējas ir ierobežotas. Pašreizējie pasākumi, kuru mērķis ir veicināt vienlīdzību un iekļaujošu izglītību, līdz šim nav devuši gaidītos rezultātus, un nav vērojams reāls progress romu izglītojamo segregācijas novēršanā. Valdība ir pieņēmusi Valsts reformu plānu izglītības un audzināšanas jomā (2018.–2027. gadam) un pirmo rīcības plānu (2018.–2019. gadam) (kopā ar budžeta tāmi), kā arī jaunus tiesību aktus par augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanu. Šo pasākumu efektīvai īstenošanai un uzraudzībai būs izšķiroša nozīme, lai pārliecinātos, vai tie dod gaidītos rezultātus.

                  (13)

                  Zemais sieviešu nodarbinātības līmenis atspoguļo faktu, ka vīrieši reti izmanto ilgu vecāku atvaļinājumu, un to vēl vairāk pastiprina ierobežotā piekļuve cenas ziņā pieejamai bērnu aprūpei un ilgtermiņa aprūpes iestādēm. Bērnu aprūpē uzņemto bērnu īpatsvars ir ārkārtīgi mazs, un tas jo īpaši attiecas uz bērniem, kas ir jaunāki par trim gadiem. Valdība pieņēma jaunu lēmumu par obligātu dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē no 5 gadu vecuma, kas būs spēkā no 2020. gada. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki ieguldījumi, un ir jāveicina tas, ka bērni apmeklē bērnu aprūpes un pirmsskolas izglītības iestādes.

                  (14)

                  Lai gan nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļautu personu īpatsvars ir zemāks par Savienības vidējo rādītāju, vairākos rajonos Slovākijas dienvidos un austrumos šis īpatsvars ir ievērojami lielāks. Piekļuve kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai ir ievērojami ierobežota reģionos, kur reģionālo atšķirību rezultātā ir īpaši augsti izglītības priekšlaicīgas pārtraukšanas rādītāji. Citi ierobežojumi ir saistīti ar nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, jo īpaši romu, kā arī personu ar invaliditāti, bezpajumtnieku un cilvēku, kas cieš no atstumtības mājokļa jomā, piekļuvi veselības aprūpei, ilgtermiņa aprūpei, sociālajiem mājokļiem un citiem pamatpakalpojumiem. Šo grupu sociālās iekļaušanas veicināšanai ir būtiska integrēta pieeja.

                  (15)

                  Tempu uzņem reformas ar mērķi uzlabot veselības aprūpes sistēmas izmaksu lietderību, lai gan īstenošanas pakāpe dažādās aprūpes jomās ir atšķirīga. Politikas pasākumi, kas ir veikti saistībā ar veselības aprūpes izdevumu pārskatīšanu, ir devuši dažus pozitīvus rezultātus, galvenokārt saistībā ar virkni izmaksu ierobežošanas pasākumu zāļu un medicīnas ierīču jomā. Taču joprojām ir iespējams vēl vairāk palielināt efektivitāti un nodrošināt izmaksu ziņā izdevīgāku aprūpi, stratēģiski pārdalot resursus starp aprūpes jomām. Veselības pakalpojumu sniegšana joprojām ir pārmērīgi atkarīga no slimnīcām, kas, neraugoties uz regulāriem parādu atvieglojumiem, turpina uzkrāt parādu un kam ir grūtības finansēt aprūpes efektivitātes un kvalitātes uzlabošanai nepieciešamos ieguldījumus. Kaut gan ir ļoti svarīgi stiprināt primāro aprūpi, lai samazinātu tādu slimnīcu pakalpojumu izmantošanu, no kuriem varētu izvairīties, vispārējās prakses ārstu nelielais skaits un primārajā aprūpē nodrošināto pakalpojumu ierobežotais klāsts ir šķērslis veselības sistēmas efektivitātes uzlabošanai. Valdība ir ierosinājusi pasākumus, lai risinātu veselības nozares darbaspēka trūkuma problēmu, tādēļ būs svarīgi šos centienus iekļaut ilgtermiņa stratēģijā, kuras mērķis ir pakāpeniski nodalīt pakalpojumus no akūtās aprūpes, stiprināt primāro aprūpi un pastiprināt profilakses pakalpojumus.

                  (16)

                  Sadrumstalota pētniecības sistēma mazina to publisko ieguldījumu efektivitāti pētniecības un izstrādes jomā, kuru mērķis ir celt zinātniskās pētniecības kvalitāti, un nepiesaista privātā sektora finansējumu. Pētniecības un inovācijas politika cieš no neefektīvas koordinācijas ministriju un citu dalībnieku starpā, kā rezultātā lielas reformas kavējas vai netiek veiktas. Slovākijas Zinātņu akadēmijas neoptimālais pārveidošanas process radīja bažas par tās darbības nepārtrauktību, kas izraisīja visa procesa sabrukumu. Mērķtiecīgu pasākumu trūkums vai neizdošanās, nelielā pētniecības iestāžu iesaistīšanās un ierobežotās pētniecības spējas rada situāciju, kurai raksturīgi mazi privātā sektora izdevumi pētniecības un izstrādes jomā. Kopumā uzņēmumu pētniecības un izstrādes līmenis joprojām ir viens no zemākajiem Savienībā, un to uzmanības centrā ir vidējo un augsto tehnoloģiju ražošana, proti, jomas, kurās dominē starptautiski uzņēmumi. Pasākumi zināšanu pārneses veicināšanai, inovācijas spēju rūpniecībā stiprināšanai un sadarbības starp uzņēmumiem un akadēmisko vidi uzlabošanai virzās uz priekšu lēnām.

                  (17)

                  Lai uzlabotu Slovākijas produktivitāti un turpinātu konverģences procesu, ir vajadzīgi ieguldījumi arī digitālajā un transporta infrastruktūrā un energoefektivitātē. Ir nepieciešams uzlabot fiksētos platjoslas pamatpakalpojumus un 4G pārklājumu, kā arī sākt izmantot īpaši ātrdarbīgu platjoslas pieslēgumu. Ieguldījumi energoefektivitātē, jo īpaši ēku sektorā, un vides tehnoloģijas var sekmēt zaļo izaugsmi un palīdzēs saglabāt ierobežotos vides resursus. Turklāt, lai mazāk attīstītie reģioni varētu panākt tādu pašu līmeni un kļūt konkurētspējīgāki, produktīvāki un vairāk balstīti zināšanās, ir vajadzīgi stratēģiskāki ieguldījumi, lai novērstu infrastruktūras nepilnības un uzlabotu transporta tīklus. Slovākija atpaliek gan ceļu, gan dzelzceļa pamattīkla izveidē Eiropas transporta tīkla ietvaros, piemēram, Reinas–Donavas koridorā. Nepilnības transporta tīklā varētu novērst, uzlabojot esošā sabiedriskā un pilsētas transporta tīkla savienojamību, multimodalitāti un sadarbspēju un veicinot ilgtspējīgus transporta veidus.

                  (18)

                  Liels administratīvais un regulatīvais slogs var negatīvi ietekmēt ieguldījumus un inovāciju, jo īpaši attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Neraugoties uz valdības centieniem, administratīvais slogs netiek pietiekami samazināts, un Slovākijas uzņēmējdarbības vide atpaliek salīdzinājumā ar starptautiskiem rādītājiem. Uzņēmumiem raisa bažas tiesību aktu kvalitāte un tas, ka trūkst paredzamības. Šīs problēmas būtu jārisina, pilnībā izvēršot Slovākijas labāka regulējuma stratēģiju (RIA2020) un stiprinot Labāka regulējuma centru un analītiskās spējas valsts pārvaldē. Slovākijas profesionālo pakalpojumu nozare joprojām ir ļoti reglamentēta. Juristiem, patentu aģentiem, būvinženieriem, arhitektiem, grāmatvežiem, tūrisma gidiem un nekustamā īpašuma aģentiem regulējuma ierobežojošuma līmenis ir augstāks par ES vidējo svērto līmeni.

                  (19)

                  Valdība būtiski reformē publiskā iepirkuma praksi, pamatīgi pārveidojot tiesisko regulējumu, lai vienkāršotu procedūras un samazinātu darījumu izmaksas. Atzinīgi vērtējama pievēršanās profesionalizācijai, tomēr vispārējie ieguvumi rodas tikai lēnām. Saistībā ar neuzticēšanos publiskā sektora iestādēm publiskajiem iepircējiem jāpieliek lielākas pūles, lai atgūtu uzņēmumu, plašsaziņas līdzekļu un plašas sabiedrības uzticību. Tas kavē tik ļoti nepieciešamās jaunās prakses ieviešanu. Ir jāpastiprina centieni palielināt kvalitātes kritēriju izmantošanu, lai panāktu lielāku ieguldīto līdzekļu atdevi un uzlabotu publiskā iepirkuma stratēģisku izmantošanu.

                  (20)

                  Slovākijas valsts pārvaldē joprojām ir vērojama neefektivitāte un iestrēgšana, ko jo īpaši rada neefektīva sadarbība starp valdības departamentiem. Spēju un stratēģiskās plānošanas trūkums, kā arī administratīvā neefektivitāte kavē ESI fondu sekmīgu apgūšanu. Tādējādi Slovākija 2014.–2020. gada plānošanas periodā zaudēja finansējumu 120 miljonu EUR apmērā, un līdzekļu sadale galīgajiem saņēmējiem joprojām ir zemā līmenī. Turklāt neoptimālas no ESI fondiem finansējamu projektu sagatavošanas rezultātā ieguldījumi bija novēloti, tādēļ publiskā iepirkuma procedūru termiņi bija īsi, un tas palielināja pārkāpumu risku.

                  (21)

                  Korupcija joprojām rada problēmas, un ir apņemšanās saukt pie atbildības augsta līmeņa korupcijas lietās ir bijusi ierobežota. Korupcijas apkarošanas centienus kavē policijas un prokuratūras organizatoriskās un procesuālās nepilnības, kā arī vāja trauksmes cēlēju aizsardzība. Tiesu sistēmas efektivitātes, tostarp neatkarības, uzlabošana Slovākijā joprojām ir problēma. Neraugoties uz to, ka efektivitāte un kvalitāte ir nedaudz uzlabojušās, joprojām pastāv bažas par tiesu iestāžu neatkarību, un konstitucionālās tiesas tiesnešu iecelšanas procesa kavēšanās varētu ietekmēt tiesu sistēmas darbību.

                  (22)

                  Savienības līdzekļu plānošana laikposmam no 2021. gada līdz 2027. gadam varētu palīdzēt novērst dažus no ieteikumos konstatētajiem trūkumiem, jo īpaši jomās, uz kurām attiecas 2019. gada ziņojuma par valsti D pielikums. Tas ļautu Slovākijai pēc iespējas labāk izmantot minētos līdzekļus konkrētajās nozarēs, ņemot vērā reģionālās atšķirības. Svarīgs priekšnoteikums šā ieguldījuma veiksmīgai īstenošanai ir tas, ka tiek uzlabotas Slovākijas administratīvās spējas pārvaldīt minētos līdzekļus.

                  (23)

                  Komisija 2019. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Slovākijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2019. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2019. gada stabilitātes programmu, 2019. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Slovākijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovākijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (24)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2019. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Slovākijai 2019. un 2020. gadā rīkoties šādi:

         1.

            Sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķi 2020. gadā. Nodrošināt publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti, jo īpaši attiecībā uz veselības aprūpes un pensiju sistēmu.

         2.

            Uzlabot izglītības kvalitāti un iekļautību visos līmeņos un veicināt prasmes atbilstoši darba tirgus vajadzībām. Uzlabot piekļuvi cenas ziņā pieejamai un kvalitatīvai bērnu aprūpei un ilgtermiņa aprūpei. Veicināt nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, jo īpaši romu, integrāciju.

         3.

            Uz ieguldījumiem vērstu ekonomikas politiku koncentrēt uz veselības aprūpi, pētniecību un inovāciju, transportu, jo īpaši attiecībā uz tā ilgtspēju, digitālo infrastruktūru, energoefektivitāti, MVU konkurētspēju un sociālajiem mājokļiem, ņemot vērā reģionālās atšķirības. Palielināt ar kvalitāti un aprites cikla izmaksām saistītu kritēriju izmantošanu publiskā iepirkuma darbībās.

         4.

            Turpināt tiesu sistēmas efektivitātes uzlabošanu, koncentrējoties uz tās neatkarības stiprināšanu, tostarp attiecībā uz tiesnešu iecelšanu amatā. Pastiprināt centienus atklāt korupciju un saukt pie atbildības par to, jo īpaši liela mēroga korupcijas lietās.

         Briselē, 2019. gada 9. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. LINTILÄ

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

         (3)  OV C 136, 12.4.2019., 1. lpp.

         (4)  OV C 320, 10.9.2018., 107. lpp.

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (6)  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, kuru Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

         (7)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2019. gada 9. jūlijs) par Somijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2019. gada stabilitātes programmu

text:
               5.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/154

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 9. jūlijs)
      par Somijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2019. gada stabilitātes programmu
      (2019/C 301/26)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2018. gada 21. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2019. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Komisija 2018. gada 21. novembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 (2) pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Somija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (3) (“2019. gada eurozonai adresētais ieteikums”), kurā izklāstīti pieci ieteikumi eurozonai (“ieteikumi eurozonai”), Padome pieņēma 2019. gada 9. aprīlī.

                  (2)

                  Ņemot vērā to, ka Somija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā ekonomikas ir savstarpēji cieši saistītas, Somijai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots 2019. gada eurozonai adresētais ieteikums, kurš atspoguļots turpmāk sniegtajā 3. un 4. ieteikumā. Konkrēti, ja ekonomikas politiku, kas saistīta ar ieguldījumiem, koncentrēs uz konkrētajām jomām, tas palīdzēs īstenot otro ieteikumu eurozonai attiecībā uz atbalstu ieguldījumiem, un pasākumi mājsaimniecību parādsaistību ierobežošanai palīdzēs īstenot ceturto ieteikumu eurozonai attiecībā uz privātā sektora parāda samazināšanu.

                  (3)

                  2019. gada ziņojums par Somiju tika publicēts 2019. gada 27. februārī. Tajā tika izvērtēts, kā Somija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2018. gada 13. jūlijā (4), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Somijas virzība uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

                  (4)

                  Somija savu 2019. gada valsts reformu programmu un 2019. gada stabilitātes programmu iesniedza 2019. gada 4. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (5)

                  Attiecīgie valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas ir vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri ESI fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

                  (6)

                  Somija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2019. gada stabilitātes programmā, ko, pamatojoties uz nemainīgas politikas scenāriju, neilgi pirms vispārējām vēlēšanām aprīlī iesniedza iepriekšējā valdība, paredz nominālo bilanci –0,3 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā, kas ir augstāks rādītājs salīdzinājumā ar –0,7 % no IKP 2018. gadā. Valdība prognozē, ka 2020. gadā bilance turpinās uzlaboties un sasniegs 0 %, un pēc tam tā atkal pasliktināsies līdz –0,1 % 2021. gadā un līdz –0,3 % 2022. gadā. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (6), vidēja termiņa budžeta mērķi, kas strukturālā izteiksmē noteikts kā deficīts 0,5 % apmērā no IKP, nemainīgas politikas apstākļos plānots Somija turpinās pārsniegt visā programmas periodā, ņemot vērā 2019. gada pielaides, kas saistītas ar tādu strukturālo reformu īstenošanu, attiecībā uz kurām ir piešķirta pagaidu novirze. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP, kas 2015. gadā sasniedza maksimālo apmēru – 63,4 %, 2018. gadā samazinājās līdz 58,9 %. Saskaņā ar 2019. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka parāda attiecība turpinās samazināties un sasniegs 57,4 % no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka 2022. gadā tā atkal palielināsies un sasniegs 57,7 % no IKP. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs kopumā šķiet ticams. Galvenie ar budžeta prognozēm saistītie riski attiecas uz to, ka ar sabiedrības novecošanu saistītās izmaksas, iespējams, būs lielākas, nekā paredzēts, un ka būs lielāka inflācija.

                  (7)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Somijai 2019. gadā sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pielaides saistībā ar tādu strukturālo reformu īstenošanu, attiecībā uz kurām ir piešķirta pagaidu novirze. Tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālā nominālā pieauguma tempam (7), proti, 2,9 % pieaugumam 2019. gadā, kas atbilst pieļautajam strukturālās bilances pasliktinājumam 0,2 % apmērā no IKP. Saskaņā ar Komisijas 2019. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka Somija 2019. gadā sasniegs savu vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā piešķirto pielaidi, kas saistīta ar strukturālo reformu klauzulu.

                  (8)

                  Ņemot vērā Somijas prognozēto izlaides starpību, proti, 0,8 % no IKP, valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam 2020. gadā nebūtu jāpārsniedz 1,9 %, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP, kura izriet no kopīgi pieņemtās korekcijas matricas prasībām saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Saskaņā ar Komisijas 2019. gada pavasara prognozi nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks, ka Somijai 2020. gadā būs neliela novirze. Kopumā Padome uzskata, ka Somija 2019. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus, un tai jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumu ievērošanu 2020. gadā.

                  (9)

                  Paredzams, ka sabiedrības novecošanas un darbaspēka mazināšanās dēļ pensiju, veselības un jo īpaši sociālās aprūpes (ilgtermiņa aprūpes) izdevumi nākamajās desmitgadēs palielināsies. Saskaņā ar 2018. gada ziņojumu par fiskālo stabilitāti tiek prognozēts ar sabiedrības novecošanu saistīto izmaksu pieaugums, kura dēļ būs vajadzīga fiskālā konsolidācija 2 % apmērā no IKP, lai ilgtermiņā stabilizētu parāda attiecību pret IKP. 2019. gada 8. martā atkāpās Somijas valdība, tāpēc tika pārtraukta gatavošanās reģionālās pašvaldības, veselības un sociālo pakalpojumu reformai, ar kuru bija iecerēts risināt problēmas šajās jomās, nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi un saīsināt gaidīšanas laiku. Neapmierināto medicīnisko vajadzību īpatsvars, uz kurām norāda paši iedzīvotāji, Somijā joprojām ir lielāks par Savienības vidējo rādītāju. Jo īpaši personām, kas nav darba ņēmēji, garo rindu dēļ ir grūti saņemt nepieciešamo medicīnisko aprūpi.

                  (10)

                  Ņemot vērā, ka samazinās darbspējas vecuma iedzīvotāju skaits un pieaug vakanču skaits, situācija Somijas darba tirgū kļūst arvien saspringtāka. Tajā pašā laikā aktivitātes un nodarbinātības rādītāji Somijā ir zemāki nekā citās Ziemeļvalstīs un strukturālais bezdarbs 2018. gadā joprojām bija 7 %. Zināmā mērā iemesli ir neaktivitātes un bezdarba slazdi, kas traucē labāk izmantot darbaspēku. Šķēršļi, kas kavē cilvēku atgriešanos darbā, ietver sarežģīto pabalstu sistēmu un dažādu veidu pabalstu kombināciju. Pieaugot ienākumiem, pabalsti tiek ātri pārtraukti, un tas rada risku, ka darba attiecību uzsākšana varētu nebūt pietiekami izdevīga finansiālā ziņā. Neskaidrība par pabalstu apmēru un laiks, kas nepieciešams, lai tos atjaunotu, samazina īstermiņa vai nepilna laika darba pievilcīgumu. Eksperiments pamatienākuma jomā, kura sākotnējie rezultāti tika publicēti 2019. gada februārī, sniedz informāciju, kas nepieciešama sociālā nodrošinājuma sistēmas pārskatīšanai ar mērķi panākt to, lai pabalsti tiktu efektīvāk apvienoti ar ieņēmumiem.

                  (11)

                  Tagad, kad aktivitātes un nodarbinātības rādītāji ir tuvu pirmskrīzes līmenim, ir nepieciešami ieguldījumi aktīvā iekļaušanā – kas jo īpaši būtu paredzēti grupām, kas ir vistālāk no darba tirgus, – lai palielinātu aktīva darbaspēka līmeni. Dažām grupām labākas iespējas darba tirgū varētu radīt visaptverošas reformas, kuru mērķis ir veicināt dalību darba tirgū. Tas attiecas uz migrantu izcelsmes personām, sievietēm reproduktīvā vecumā, mazkvalificētiem vīriešiem, personām, kas daļēji spēj strādāt, un personām ar invaliditāti. Daži pakalpojumi bezdarbniekiem un neaktīviem iedzīvotājiem ir izkliedēti starp dažādām iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem. Lai palīdzētu šīm grupām iekļauties un palikt darba tirgū, ir vajadzīgi īpaši pielāgoti un integrēti iesaistīšanas un rehabilitācijas pakalpojumi un politika. Ilgstoši aprūpes pienākumi sievietēm veicina vīriešu un sieviešu nodarbinātības un darba samaksas atšķirību. Valdība uzsāka ģimenes atvaļinājuma reformu procesu, bet to neīstenoja līdz galam.

                  (12)

                  Svarīgs faktors centienos Somijā nodrošināt ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi ir darbaspēka piedāvājuma nodrošināšana laikā, kad notiek demogrāfiskas un tehnoloģiskas pārmaiņas. Ieguldījumi prasmēs, jo īpaši tajās, kas ir pieprasītas darba tirgū, palīdzētu risināt problēmas, ko rada strukturālās pārmaiņas ekonomikā. Tehnoloģiskās pārmaiņas prasa nodrošināt pastāvīgu darbaspēka apmācību un pārkvalifikāciju, izmantojot elastīgus mācīšanās veidus, tostarp, koncentrējoties uz pieaugušo mācībām, izglītību un apmācību. Tam vajadzētu palielināt profesionālo mobilitāti, samazināt prasmju neatbilstību un palīdzēt apmierināt darba tirgus vajadzības nākotnē.

                  (13)

                  Pastāv risks, ka Somija nesasniegs 2020. gada mērķi sadzīves atkritumu reciklēšanas jomā, kas ir 50 %. Konkrētāk, sadzīves atkritumi tiek incinerēti arvien vairāk (60 % 2017. gadā salīdzinājumā ar 55 % 2016. gadā).

                  (14)

                  Lai gan publiskā sektora izdevumi pētniecībai un izstrādei tagad stabilizējas, Somija ir dalībvalsts, kur privātā sektora ieguldījumi pētniecībā un izstrādē kopš 2009. gada ir samazinājušies viskrasāk. Neraugoties uz to, ka makroekonomikas situācija pēdējos gados ir uzlabojusies, privātā sektora ieguldījumi pētniecībā un izstrādē vēl nav atgriezušies iepriekšējā līmenī. Intensīvāki ieguldījumi pētniecībā un izstrādē ir būtisks faktors, kas ļauj veikt strukturālas pārmaiņas, lai atbalstītu zinātnesietilpīgas ekonomikas nozares un stiprinātu ilgtermiņa izaugsmes potenciālu. Turklāt sadarbība starp augstākās izglītības iestādēm un uzņēmējdarbības nozari joprojām ir viens no problemātiskākajiem posmiem attiecībā uz inovāciju stimulēšanu un to ieviešanu tirgū.

                  (15)

                  Tā kā valstī ir zems iedzīvotāju blīvums, satiksmes traucējumi var atturēt cilvēkus no dzīvesvietas mainīšanas darba dēļ. Stratēģiski ieguldījumi transporta infrastruktūrā var uzlabot darbaspēka mobilitāti un tādējādi stiprināt darba tirgu darbību. Vienlaikus, tā kā Somijā salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm transporta izmaksām ir samērā liela ietekme uz produktu galīgo cenu, infrastruktūras starpsavienojumi varētu veicināt piekļuvi tirgiem ārvalstīs.

                  (16)

                  Stratēģiski ieguldījumi energoietilpīgu rūpniecības nozaru un transporta nozares dekarbonizācijā palīdzētu sasniegt ilgtermiņa mērķus ekonomikas un klimata jomā. Somija ir līdere tīras enerģijas inovāciju un privātā sektora pētniecības un izstrādes izdevumu jomā. Papildu ieguldījumi dažās Somijas tīrās enerģijas programmās līdz 2021. gadam, ko Somija uzņēmusies veikt, palīdzētu tai sasniegt oglekļa emisiju neitralitātes mērķus. Līdztekus Somijas vērienīgajiem mērķiem attiecībā uz biodegvielas īpatsvara palielināšanu elektrifikācija ir izmaksu ziņā efektīvs transporta nozares dekarbonizācijas risinājums, ņemot vērā tehnoloģiski progresīvo elektroenerģijas ražošanas dekarbonizāciju.

                  (17)

                  Zemās procentu likmes un pozitīvākas ekonomikas attīstības perspektīvas ir palielinājušas kopējo aizdevumu apjomu, jo īpaši tos aizdevumus, ko izsniedz, izmantojot mājokļu uzņēmumus (kas ir īpašs mājokļa īpašumtiesību veids). Vienlaikus strauji pieaug patēriņa kredītu apjoms, un arvien lielāku daļu šādu aizdevumu izsniedz ārvalstu bankas, finanšu iestādes, kas nav kredītiestādes, mazo aizdevumu uzņēmumi un kā vienādranga aizdevumus. Tādēļ mājsaimniecību parādsaistību apjoms joprojām ir nepieredzēti augsts (67 % no IKP 2017. gadā). Parādsaistības pārsvarā ir ar mainīgu likmi, kas rada risku gadījumā, ja vidējā termiņā procentu likmes pieaugs. Somijas Finanšu uzraudzības iestāde ir pieņēmusi vairākus pasākumus, lai ierobežotu mājsaimniecību parādsaistību līmeņa pieaugumu. Tomēr nav sagaidāms, ka parāda slogs drīzumā aktīvi samazināsies, jo īpaši tādēļ, ka procentu likmes vēl aizvien ir zemas un patērētāju uzticēšanās līmenis joprojām ir samērā augsts.

                  (18)

                  Patlaban Somijai nav visaptveroša kredītreģistra (kurā tiktu vākta gan pozitīva, gan negatīva informācija par parādniekiem), kurš aptvertu lielākās bankas. Tas var liegt bankām iegūt skaidru pārskatu par mājsaimniecību kopējām parādsaistībām. Pagājušajā gadā tika veikti daži sagatavošanās darbi šāda veida reģistra izveidei.

                  (19)

                  Savienības līdzekļu plānošana laikposmam no 2021. gada līdz 2027. gadam varētu palīdzēt novērst dažus no ieteikumos konstatētajiem trūkumiem, jo īpaši jomās, uz kurām attiecas 2019. gada ziņojuma par valsti D pielikums. Tas ļautu Somijai pēc iespējas labāk izmantot minētos līdzekļus konkrētajās nozarēs, ņemot vērā reģionālās atšķirības.

                  (20)

                  Komisija 2019. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Somijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2019. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2019. gada stabilitātes programmu, 2019. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Somijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Somijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (21)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2019. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Somijai 2019. un 2020. gadā rīkoties šādi:

         1.

            Nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps nepārsniedz 1,9 % pieaugumu 2020. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Uzlabot sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksu lietderību un nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi šiem pakalpojumiem.

         2.

            Sekmīgāk stimulēt to, ka tiek pieņemti darba piedāvājumi, un uzlabot prasmes un aktīvu iekļaušanu, jo īpaši, nodrošinot labi integrētus pakalpojumus bezdarbniekiem un neaktīviem iedzīvotājiem.

         3.

            Ar ieguldījumiem saistītajā ekonomikas politikā galveno uzmanību veltīt pētniecībai un inovācijai, pārejai uz mazoglekļa ekonomiku, enerģētikas pārkārtošanai un ilgtspējīgam transportam, ņemot vērā reģionālās atšķirības.

         4.

            Stiprināt mājsaimniecību parādsaistību uzraudzību un izveidot kredītreģistru sistēmu.

         Briselē, 2019. gada 9. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. LINTILÄ

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

         (3)  OV C 136, 12.4.2019., 1. lpp.

         (4)  OV C 320, 10.9.2018., 112. lpp.

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (6)  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, kuru Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

         (7)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2019. gada 9. jūlijs) par Zviedrijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2019. gada konverģences programmu

text:
               5.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/159

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 9. jūlijs)
      par Zviedrijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Zviedrijas 2019. gada konverģences programmu
      (2019/C 301/27)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2018. gada 21. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2019. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Komisija 2018. gada 21. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Zviedrija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

                  (2)

                  2019. gada ziņojums par Zviedriju tika publicēts 2019. gada 27. februārī. Tajā tika izvērtēts, kā Zviedrija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2018. gada 13. jūlijā (3), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Zviedrijas virzība uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2019. gada 27. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Zviedrijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, pārāk augstu novērtētās mājokļu cenas apvienojumā ar mājsaimniecību parāda pastāvīgu pieaugumu rada haotiskas korekcijas risku. Mājsaimniecību lielais parāds (izteikts kā daļa no IKP) turpina pieaugt. 2017. gada otrajā pusē mājokļu cenas tika koriģētas un kopš tā laika ir pakāpeniski nostabilizējušās. Tomēr vērtēšanas rādītāji liecina, ka mājokļu cenas joprojām ir augstas, salīdzinot ar pamatrādītājiem. Lai gan banku sektors šķiet pietiekami kapitalizēts, haotiskai korekcijai būtu negatīva ietekme uz finanšu sektoru, ņemot vērā, cik daudz hipotekāro kredītu bankas ir izsniegušas mājsaimniecībām. Šādā gadījumā negatīvās sekas varētu skart arī kaimiņvalstis, ņemot vērā sistēmisko finanšu sasaisti. Joprojām saglabājas strukturālās nepilnības saistībā ar mājokļu piedāvājumu, un būvniecības apjoms ir samazinājies. Lai gan pēdējos gados makroprudenciālās uzraudzības jomā ir veikti pasākumi, lai mazinātu hipotekāro kredītu parāda pieaugumu, izskatās, ka to līdzšinējā ietekme ir neliela. Joprojām vērojamas būtiskas politikas nepilnības, īpaši attiecībā uz nodokļu stimuliem mājokļu iegādei, mājokļu piedāvājumu un īres tirgus darbību.

                  (3)

                  Zviedrija savu 2019. gada valsts reformu programmu iesniedza 2019. gada 26. aprīlī un 2019. gada konverģences programmu – 2019. gada 29. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (4)

                  Attiecīgie valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas ir vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri ESI fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

                  (5)

                  Zviedrija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2019. gada konverģences programmā plāno 2019. gadā panākt pārpalikumu 0,6 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP), un paredzams, ka šis rādītājs turpinās palielināties visā programmas laikā. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (5), vidēja termiņa budžeta mērķi, proti, panākt strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP, plānots pārsniegt visā programmas periodā. Saskaņā ar 2019. gada konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies līdz 34,5 % 2019. gadā un turpinās samazināties līdz 28,2 % 2022. gadā. Stabila publisko finanšu sistēma un stabila ekonomikas izaugsme ir noteiktas par galvenajiem virzītājspēkiem vispārējās valdības parāda attiecības pret IKP samazināšanai. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka strukturālajā bilancē tiks reģistrēts pārpalikums 0,5 % apmērā no IKP 2019. gadā un 0,6 % apmērā no IKP 2020. gadā, kas pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Zviedrija 2019. un 2020. gadā atbildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.

                  (6)

                  Mājsaimniecību parāds turpināja palielināties no jau tā augsta līmeņa. Mājsaimniecību parāds pieauga par 5,5 % 2018. gadā, sasniedzot aptuveni 88 % no IKP un 186 % no izmantojamiem ienākumiem, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem Savienībā. To galvenokārt veicināja lielāki hipotekārie aizņēmumi saistībā ar augstām mājokļu cenām apvienojumā ar strukturāliem traucējumiem, kas veicina ar hipotekāriem aizdevumiem finansētu īpašumu iegādi. Zviedrija pēdējos gados ir īstenojusi vairākus makroprudenciālus pasākumus, tostarp ieviesusi stingrākus atmaksas noteikumus attiecībā uz hipotēkām ar augstu parāda attiecību pret ienākumiem, kas ir spēkā kopš 2018. gada marta, un pieņēmusi lēmumu no 2019. gada septembra paaugstināt pretciklisko kapitāla rezervi bankām. Tomēr līdz šim veiktajiem politikas pasākumiem, šķiet, kopumā ir bijusi ierobežota ietekme uz hipotekāro kredītu pieaugumu, un nav veikti nekādi politikas pasākumi, lai reformētu nodokļu stimulus mājokļu iegādei un hipotekārajiem parādiem.

                  (7)

                  Lai gan 2017. gada beigās mājokļu cenas samazinājās un kopš tā laika kopumā ir stabilas, pirms tam ilgu laiku cenas spēcīgi pieauga, un novērtējums joprojām ievērojami pārsniedz ekonomikas pamatrādītājus. Galvenie jautājumi ir nodokļu stimuli mājokļu iegādei un hipotekārajiem parādiem, kā arī atbalstoši kreditēšanas nosacījumi apvienojumā ar joprojām salīdzinoši zemām hipotekāro kredītu atmaksas likmēm. Neraugoties uz jaunu ēku celtniecības ievērojamo palielināšanos pēdējo piecu gadu laikā, piedāvājums joprojām ir nepietiekams, jo īpaši attiecībā uz cenu ziņā pieejamiem mājokļiem lielu pilsētu apkaimē. Jaunu mājokļu piedāvājuma jomā netika apmierinātas plānotās īstermiņa vajadzības, kas saskaņā ar aplēsēm 2018.–2020. gada laikposmam ir aptuveni 90 000 jaunu mājokļu gadā. Šis trūkums ir saistīts ar strukturālām nepilnībām, piemēram, ar ierobežotu konkurenci būvniecības nozarē, ko izraisījuši šķēršļi mazu uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākšanai tirgū, un lielu attīstītāju spēju kontrolēt zemes resursus. Dzīvojamais fonds netiek izmantots efektīvi. Īres tirgū īres maksas, kas ir zemākas par tirgus cenām, rada piesaisti un “piederīgo/nepiederīgo” sekas. Īpašnieku apdzīvotu mājokļu tirgū kapitāla pieauguma nodokļi samazina mājokļu īpašnieku mobilitāti. Mājokļu trūkums cilvēkiem apgrūtina darba maiņu un var veicināt paaudžu nevienlīdzību. Zviedrijas iestādes turpina pakāpeniski īstenot “22 punktu plānu”, lai palielinātu mājokļu būvniecību un uzlabotu mājokļu sektora efektivitāti. Līdz šim nav veikti konkrēti politikas pasākumi, lai liberalizētu stingros īres tirgus noteikumus un pārskatītu kapitāla nodokli, ko piemēro īpašnieku apdzīvotām mājokļiem, lai gan 2019. gada janvārī jaunā valdība paziņoja par plāniem ieviest reformas šajās jomās, veicot sagatavošanās un izpētes darbus.

                  (8)

                  Dažās nozarēs, piemēram, būvniecības, izglītības un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju nozarē, rodas darbaspēka trūkums. Lai atbalstītu pētniecības un izstrādes ieguldījumus, kā arī digitalizāciju, ir ļoti svarīgi nodrošināt specializētu cilvēkkapitālu. Ieguldījumi izglītībā un prasmēs, tostarp digitālajās prasmēs, palīdzēs risināt šīs problēmas. Līdz šim izglītības rezultāti ir nedaudz uzlabojušies, tomēr pastāv lielas un arvien pieaugošas izglītības rezultātu atšķirības starp dažādām sociālajām grupām. Demogrāfiskās attīstības rezultātā palielināsies skolēnu skaits, pastiprinot pašreizējo skolotāju trūkumu. Būtu ciešāk jāuzrauga ārpussavienības valstu migrantu un viņu pēcnācēju stāvoklis un nesen pieņemto programmu ietekme, jo problēmas joprojām rada ārvalstīs dzimušu skolēnu integrācija skolās un mazkvalificētu darba ņēmēju un ārpussavienības valstu migrantu (jo īpaši sieviešu) ilgtspējīga iekļaušana darba tirgū.

                  (9)

                  Turpinot veikt ieguldījumus transporta infrastruktūrā, var uzlabot darbaspēka mobilitāti, reģionālo kohēziju un mājokļu tirgu un veicināt Zviedrijas ražīguma pieaugumu ilgtermiņā. Valdība ir paziņojusi par ievērojamiem ieguldījumiem transporta infrastruktūrā, izmantojot valsts infrastruktūras plānu 2018.–2029. gadam, lai uzlabotu dažādus transporta veidus (jo īpaši dzelzceļa un sauszemes transportu). Plānā paredzēti lieli ieguldījumi, lai attīstītu dzelzceļa tīklu un veicinātu pāreju no kravu pārvadājumiem pa autoceļiem uz pārvadājumiem pa dzelzceļu, tādējādi palīdzot arī samazināt emisijas. Lai garantētu Zviedrijas kā inovācijas līderes pozīciju, svarīgi ir saglabāt augstu ieguldījumu līmeni pētniecībā un izstrādē, nodrošināt labvēlīgus pamatnosacījumus un paplašināt inovācijas bāzi. Zviedrijas inovācijas modelis tradicionāli ir balstījies uz ierobežotu skaitu lielu, pasaules mērogā aktīvu tehnoloģiju uzņēmumu. Svarīgi būtu izveidot tādu vidi, kas sekmē arī MVU un jaunuzņēmumu inovācijas potenciālu. Turklāt varētu vēl vairāk uzlabot Zviedrijas inovācijas spējas, pastiprinot sadarbību starp akadēmiskajām aprindām un MVU.

                  (10)

                  Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana ir kļuvusi par Zviedrijas prioritāti, ņemot vērā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas skandālu saistībā ar vienu no lielākajām finanšu iestādēm valstī. Zviedrijas un Igaunijas finanšu uzraudzības iestādes kopā ar Latvijas un Lietuvas partneriem ir sākušas kopīgu izmeklēšanu. Lai gan Zviedrijas regulējums noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas jomā tika pastiprināts 2017. gadā, kad stājās spēkā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas likums, joprojām ir svarīgi turpināt darbu, lai atklātu un novērstu visus atlikušos regulējuma trūkumus. Joprojām pastāv problēmas, un uzraudzības iestādei vēl ir jāpieņem papildu pasākumi un pamatnostādnes par to, kā pastiprināt uzraudzību šajā jomā. Tiklīdz šie pasākumi būs pieņemti, būtu jāvelta uzmanība to efektīvai īstenošanai.

                  (11)

                  Savienības līdzekļu plānošana laikposmam no 2021. gada līdz 2027. gadam varētu palīdzēt novērst dažus no ieteikumos konstatētajiem trūkumiem, jo īpaši jomās, uz kurām attiecas 2019. gada ziņojuma par valsti D pielikums. Tas ļautu Zviedrijai pēc iespējas labāk izmantot minētos līdzekļus noteiktajās nozarēs, ņemot vērā reģionālās atšķirības.

                  (12)

                  Komisija 2019. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Zviedrijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2019. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2019. gada konverģences programmu, 2019. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Zviedrijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Zviedrijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (13)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2019. gada konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu ir sagaidāms, ka Zviedrija atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktam.

                  (14)

                  Padome ir izskatījusi 2019. gada valsts reformu programmu un 2019. gada konverģences programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. Padomes ieteikumi, kas sagatavoti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Zviedrijai 2019. un 2020. gadā rīkoties šādi:

         1.

            Novērst riskus, kas saistīti ar mājsaimniecību lielo parādu, pakāpeniski samazinot nodokļu atskaitījumu par hipotekārajiem procentu maksājumiem vai palielinot regulārus īpašuma nodokļus. Veicināt ieguldījumus mājokļu būvniecībā vietās, kur to trūkums ir visakūtākais, jo īpaši, novēršot strukturālos šķēršļus būvniecībai. Uzlabot mājokļu tirgus efektivitāti, tostarp ieviešot lielāku elastīgumu īres cenu noteikšanā un pārskatot kapitāla pieauguma nodokļa sistēmu.

         2.

            Uz ieguldījumiem vērsto ekonomikas politiku koncentrēt uz izglītību un prasmēm, kā arī saglabāt ieguldījumus ilgtspējīgā transportā, lai uzlabotu dažādus transporta veidus, jo īpaši dzelzceļa transportu, un pētniecībā un inovācijā, ņemot vērā reģionālās atšķirības.

         3.

            Nodrošināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas regulējuma efektīvu uzraudzību un izpildi.

         Briselē, 2019. gada 9. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. LINTILÄ

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 320, 10.9.2018., 116. lpp.

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (5)  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, kuru Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.


title: Padomes Ieteikums (2019. gada 9. jūlijs) par Apvienotās Karalistes 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2018.–2019. gada konverģences programmu

text:
               5.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/163

      PADOMES IETEIKUMS
      (2019. gada 9. jūlijs)
      par Apvienotās Karalistes 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2018.–2019. gada konverģences programmu
      (2019/C 301/28)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2018. gada 21. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2019. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Komisija 2018. gada 21. novembrī uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1176/2011 (2) pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Apvienotā Karaliste nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

                  (2)

                  2019. gada ziņojums par Apvienoto Karalisti tika publicēts 2019. gada 27. februārī. Tajā tika izvērtēts, kā Apvienotā Karaliste īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2018. gada 13. jūlijā, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Apvienotās Karalistes virzība uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

                  (3)

                  Apvienotā Karaliste savu 2019. gada valsts reformu programmu un 2018.–2019. gada konverģences programmu iesniedza 2019. gada 23. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (4)

                  Apvienotā Karaliste 2017. gada 29. martā paziņoja Eiropadomei par savu nodomu izstāties no Eiropas Savienības. Kad Apvienotā Karaliste izstāsies no Eiropas Savienības, tā kļūs par trešo valsti. Tā kā nav skaidrības par Apvienotās Karalistes izstāšanās datumu un nosacījumiem, nedz arī par Apvienotās Karalistes turpmākajām attiecībām ar Savienību, šajā ieteikumā netiek aplūkota dažādu scenāriju iespējamā ekonomiskā ietekme. Ja Apvienotā Karaliste izstāsies no Savienības, pamatojoties uz Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (3) (“Izstāšanās līgums”), par ko ir vienojusies Apvienotās Karalistes valdība un ko 2018. gada 25. novembrī apstiprināja Eiropadome (50. pants), Savienības tiesību akti, tostarp Eiropas pusgads, Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā tiks piemēroti pārejas periodā, kas noteikts Izstāšanās līgumā.

                  (5)

                  Attiecīgie valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu, Komisija ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri ESI fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

                  (6)

                  Apvienotā Karaliste pašlaik ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro pārejas noteikumu par parādu līdz 2019.–2020. gadam. Valdība savā 2018.–2019. gada konverģences programmā paredz, ka nominālais deficīts palielināsies no 1,2 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2018.–2019. gadā līdz 1,4 % no IKP 2019.–2020. gadā un samazināsies līdz 1,1 % no IKP 2020.–2021. gadā. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa budžeta mērķis. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 85,5 % no IKP 2018.–2019. gadā līdz 83,3 % no IKP 2019.–2020. gadā un līdz 82,9 % no IKP 2020.–2021. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Lai gan pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos budžeta deficīta mērķus, kopumā ir sīki precizēti, pieaugošais spiediens uz valdības izdevumiem (5) vairākās jomās apdraud paredzētā budžeta deficīta plāna sasniegšanu.

                  (7)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Apvienotajai Karalistei nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps nepārsniedz 1,6 % 2019.–2020. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2019.–2020. gadā būs būtiska novirze no preventīvās daļas prasībām.

                  (8)

                  Ņemot vērā Apvienotās Karalistes vispārējās valdības parāda attiecību, kas pārsniedz 60 % no IKP, un prognozēto izlaides starpību 0,3 % apmērā, 2020.–2021. gadā valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam nebūtu jāpārsniedz 1,9 %, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP, kura izriet no prasību matricas saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks, ka 2020.–2021. gadā būs ievērojama novirze no šīs prasības. Tiek prognozēts, ka Apvienotā Karaliste 2019.–2020. gadā izpildīs pārejas noteikumu par parādu, ņemot vērā atļauto ikgadējo novirzi 0,25 % apmērā, un 2020.–2021. gadā izpildīs noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka Apvienotajai Karalistei jābūt gatavai, sākot no 2019.–2020. gada, veikt turpmākus pasākumus, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

                  (9)

                  Apvienotā Karaliste jau ilgu laiku ir G7 ekonomika ar viszemākajiem kapitālieguldījumiem kā daļu no IKP. Ieguldījumi īpaši strauji samazinājās arī finanšu krīzes laikā, un privātā sektora ieguldījumu pēckrīzes atgūšanās ir stagnācijā. Apvienotās Karalistes pētniecības un izstrādes ieguldījumu intensitāte pēdējos desmit gados ir bijusi aptuveni 1,7 % no IKP, kas ir zem Savienības vidējā rādītāja. Apvienotā Karaliste ar savu Rūpniecības stratēģiju ir noteikusi visas ekonomikas mērķi 2,4 % no IKP līdz 2027. gadam un 3 % no IKP ilgākā termiņā. Pētniecības un izstrādes ieguldījumi koncentrējas ierobežotā skaitā uzņēmumu un reģionu. Šie plaša mēroga trūkumi gan fiziskajā kapitālā, gan cilvēkkapitālā ir galvenais cēlonis samērā zemajam un nemainīgajam Apvienotās Karalistes darba ražīgumam.

                  (10)

                  Apvienotajā Karalistē ir vērojams pastāvīgs mājokļu trūkums. Pēckrīzes atgūšanās mājokļu būvniecības jomā ir zaudējusi dinamiku. Rodas jaudas ierobežojumi, savukārt dzīvojamo ēku būvniecība joprojām ir zemāka par to, kas nepieciešama, lai apmierinātu aplēsto pieprasījumu. Mājokļu cenas un īres maksas joprojām ir augstas, jo īpaši teritorijās, kurās ir liels pieprasījums pēc mājokļiem, un ir vērojamas pārāk augstas novērtēšanas pazīmes. Tagad ievērojami mazākam skaitam gados jaunu pieaugušo pieder savi mājokļi. Valdība īsteno virkni pasākumu, lai palielinātu mājokļu piedāvājumu. Tajā pašā laikā stingrs regulējums par zemes tirgu joprojām ierobežo jauniem mājokļiem pieejamās zemes platību un vietu, jo īpaši lielu pilsētu apkaimē.

                  (11)

                  Ir vajadzīgi lieli ieguldījumi, lai modernizētu un paplašinātu infrastruktūras tīklus, vienlaikus samazinot projektu izmaksas un siltumnīcefekta gāzu emisiju. Autoceļu, dzelzceļa un aviācijas tīkli saskaras ar pieaugošu kapacitātes spiedienu. Apvienotajai Karalistei ir jāsasniedz ievērojama jauna un videi draudzīgāka enerģijas ražošanas un piegādes jauda. Apvienotās Karalistes infrastruktūras attīstība ir bijusi izmaksu ziņā dārga un lēna. Pēc desmitiem gadu ilgušās publiskā sektora ieguldījumu nepietiekamības valdība ar savu Valsts infrastruktūras stratēģiju sāk risināt infrastruktūras trūkuma problēmu, tomēr būs grūti izmaksu ziņā efektīvā veidā nodrošināt ārējā finansējuma summu, kas pieprasīta valdības sagatavotajās prognozēs.

                  (12)

                  Lai gan bezdarba līmenis ir zems, reālās algas joprojām atpaliek no pirmskrīzes augstākās atzīmes. Lielajai daļai mazkvalificētu darbinieku ir ierobežotas karjeras virzības iespējas, kas ietekmē ražīgumu un veicina augstu nabadzības līmeni nodarbināto personu vidū. Ir iespējams uzlabot izglītības un apmācības sistēmu efektivitāti pamatprasmju un tehnisko prasmju jomā. Valdība veic reformas gan attiecībā uz klātienes apmācību, gan uz apmācību darbavietā, taču reģistrēto pieteikumu kopējais skaits jaunās divpusējās sistēmas ietvaros ir daudz mazāks, nekā gaidīts.

                  (13)

                  Komisija 2019. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi visaptverošu Apvienotās Karalistes ekonomikas politikas analīzi un publicējusi to 2019. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018.–2019. gada konverģences programmu un 2019. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Apvienotajai Karalistei iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Apvienotajā Karalistē, bet arī to, kādā mērā tās atbilst Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (14)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018.–2019. gada konverģences programmu, un tās atzinums (6) ir atspoguļots jo īpaši turpmāk izklāstītajā 1. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Apvienotajai Karalistei 2019. un 2020. gadā rīkoties šādi:

         1.

            Nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2020.–2021. gadā nepārsniedz 1,9 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP.

         2.

            Uz ieguldījumiem vērsto ekonomikas politiku koncentrēt uz pētniecību un inovāciju, mājokļiem, apmācību un prasmju uzlabošanu, ilgtspējīgu transportu, zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni un enerģētikas pārkārtošanu, ņemot vērā reģionālās atšķirības.

         Briselē, 2019. gada 9. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. LINTILÄ

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

         (3)  OV C 66 I, 19.2.2019., 1. lpp.

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (5)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (6)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2019/1888 (2019. gada 7. novembris) par akrilamīda klātbūtnes monitoringu konkrētos pārtikas produktos

text:
               11.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 290/31

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2019/1888
      (2019. gada 7. novembris)
      par akrilamīda klātbūtnes monitoringu konkrētos pārtikas produktos
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Ar Komisijas Regulu (ES) 2017/2158 (1) uzņēmējiem, kuri ražo un laiž tirgū konkrētus pārtikas produktus, ievieš īpašus pienākumus, kas paredz izveidot savu programmu, saskaņā ar kuru ņem paraugus un analizē akrilamīda līmeni pārtikas produktos, un piemērot īpašus mazināšos pasākumus, ar ko nodrošina, ka akrilamīda līmenis ir tiks zems, cik praktiski iespējams, un zemāks par minētajā regulā noteikto references līmeni.

                  (2)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (2) ir noteikts, ka kompetentajām iestādēm ir pienākums veikt oficiālās kontroles, lai pārbaudītu atbilstību noteikumiem nolūkā a) novērst, likvidēt vai līdz pieņemamam līmenim mazināt riskus, kam tiešā veidā vai vides ietekmē ir pakļauti cilvēki un dzīvnieki, un b) garantēt godprātīgu praksi dzīvnieku barības un pārtikas tirdzniecībā un aizsargāt patērētāju intereses, ietverot dzīvnieku barības un pārtikas marķēšanu un citus patērētāju informēšanas veidus. Oficiālās kontroles būtu jāveic arī nolūkā pārbaudīt atbilstību pienākumiem, kas noteikti saskaņā ar Regulu (ES) 2017/2158.

                  (3)

                  Ir atzīts, ka, neraugoties uz minētās regulas 4. pantā noteiktajiem pienākumiem un veikto oficiālo kontroļu rezultātiem, pieejamie dati par akrilamīda klātbūtni konkrētos pārtikas produktos, kas minēti Regulas (ES) 2017/2158 1. panta 2. punktā, nav pietiekami. Pietiekami dati nav pieejami arī par akrilamīda klātbūtni tādos pārtikas produktos, kuri neietilpst Regulas (ES) 2017/2158 darbības jomā, bet kuri var saturēt ievērojamu akrilamīda līmeni un/vai kuriem varētu būt nozīmīga ietekme uz akrilamīda uzturekspozīciju.

                  (4)

                  Lai nodrošinātu augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni, ir lietderīgi, ka kompetentās iestādes un pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji savas kompetences ietvaros, neskarot pienākumus, kas noteikti ar Regulu (ES) 2017/2158 un pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 882/2004, monitorē akrilamīda klātbūtni šādos pārtikas produktos nolūkā pieņemt iespējamus riska pārvaldības pasākumus, kas papildinātu Regulā (ES) 2017/2158 jau paredzētos pasākumus.

                  (5)

                  Lai kompetentajām iestādēm un pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem viestu skaidrību par to, kādi pārtikas produkti jāmonitorē, ir izveidots neizsmeļošs pārtikas produktu kategoriju/pārtikas produktu saraksts.

                  (6)

                  Līdz ar Regulas (ES) 2017/2158 un šā ieteikuma pieņemšanu Komisijas Ieteikumi 2010/307/ES (3) un 2013/647/ES (4) vairs nav aktuāli un tālab būtu jāatceļ,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

                  1.

                  Neskarot pienākumus, kas noteikti, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 882/2004, dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu regulāri jāmonitorē akrilamīda klātbūtne un tā līmeņi pārtikā, jo īpaši pielikumā minētajā pārtikā.
                  Neskarot Regulā (ES) 2017/2158 noteiktos pienākumus, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem būtu regulāri jāmonitorē akrilamīda klātbūtne un tā līmeņi pārtikā, jo īpaši pielikumā minētajā pārtikā.

                  2.

                  Dalībvalstīm un pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem līdz katra gada 1. oktobrim būtu jānosūta Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) dati, kas iepriekšējā gada laikā savākti ar monitoringa darbību palīdzību, lai tos apkopotu vienā datubāzē, un šajā sakarībā būtu jāievēro EFSA norādījumi par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu un EFSA specifiskās papildprasības attiecībā uz ziņošanu (5).

                  3.

                  Lai nodrošinātu, ka paraugi ir reprezentatīvi, dalībvalstīm būtu jāievēro Komisijas Regulas (EK) Nr. 333/2007 (6) pielikuma B daļā noteiktās paraugu ņemšanas procedūras.
                  Paraugu ņemšanas procedūra, ko izmanto pārtikas apritē iesaistīts uzņēmējs, drīkst atšķirties no Regulas (EK) Nr. 333/2007 noteikumiem, bet tai vajadzētu būt tādai, kas joprojām ir reprezentatīva konkrētajai partijai.

                  4.

                  Dalībvalstīm akrilamīda analīzes būtu jāveic saskaņā ar kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 333/2007.
                  Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem būtu jānodrošina, ka akrilamīda analīze tiek veikta saskaņā ar Regulas (ES) 2017/2158 III pielikumā paredzētajām prasībām un kritērijiem.

                  5.

                  Ar šo atceļ Ieteikumus 2010/307/ES un 2013/647/ES.

         Briselē, 2019. gada 7. novembrī

               Komisijas vārdā –

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               Komisijas loceklis

         (1)  Komisijas 2017. gada 20. novembra Regula (ES) 2017/2158, ar ko nolūkā mazināt akrilamīda klātbūtni pārtikā nosaka mazinošus pasākumus un references līmeņus (OV L 304, 21.11.2017., 24. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165 30.4.2004., 1. lpp.).

         (3)  Komisijas 2010. gada 2. jūnija Ieteikums 2010/307/ES par uzraudzību attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā (OV L 137, 3.6.2010., 4. lpp.).

         (4)  Komisijas 2013. gada 8. novembra Ieteikums 2013/647/ES par izmeklēšanu attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā (OV L 301, 12.11.2013., 15. lpp.).

         (5)  http://www.efsa.europa.eu/en/consultations/call/180307

         (6)  Komisijas 2007. gada 28. marta Regula (EK) Nr. 333/2007, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba, neorganiskās alvas, 3-MHPD un benzopirēna koncentrācijas oficiālajai kontrolei pārtikas produktos (OV L 88, 29.3.2007., 29. lpp.).

         PIELIKUMS

            Neizsmeļošs pārtikas produktu saraksts akrilamīda klātbūtnes monitoringa vajadzībām

            Kartupeļu produkti

                     —

                     Kartupeļu pankūkas

                     —

                     Kroketes, hercogienes kartupeļi, fritētas kartupeļu bumbiņas u. c.

                     —

                     Kartupeļu sacepums (un dārzeņu sacepums)

                     —

                     Kartupeļu un gaļas ēdieni

                     —

                     Kartupeļu un siera ēdieni

            Konditorejas izstrādājumi

                     —

                     Maizītes (hamburgermaizītes, pilngraudu kviešu maizītes, piena maizītes u. c.)

                     —

                     Pitas maize, meksikāņu tortiļas

                     —

                     Kruasāni

                     —

                     Virtuļi

                     —

                     Specifiska maize (piemēram, pumperniķelis, čabata ar olīvām, sīpolu maize u. c.)

                     —

                     Pankūkas

                     —

                     Eļļā vārīti kraukšķīgi cepumi no plānām mīklas sloksnēm

                     —

                     Čurros

            Graudaugu produkti

                     —

                     Rīsu krekeri

                     —

                     Kukurūzas krekeri

                     —

                     Graudaugu uzkodas (piemēram, ekstrudēta kukurūza un/vai kviešu produkti)

                     —

                     Medū grauzdēts muslis

            Citi produkti

                     —

                     Dārzeņu čipsi / fritēti dārzeņi

                     —

                     Grauzdēti rieksti

                     —

                     Grauzdētas eļļas augu sēklas

                     —

                     Žāvēti augļi

                     —

                     Grauzdētas kakao pupiņas un no tām iegūti kakao produkti

                     —

                     Kafijas aizstājēji, kas nav izgatavoti uz cigoriņu vai graudaugu bāzes

                     —

                     Olīvas sālījumā

                     —

                     Īriss, karamele, nuga u. c.