               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 341 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Polijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Polijas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Polijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Polijas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Polija nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu.

               (2)2016. gada ziņojums par Poliju
                  6
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēts, kā Polijas īstenojusi tai adresētos ieteikumus, kurus Padome pieņēmusi 2015. gada 14. jūlijā, un Polijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Polija 2016. gada 28. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu plānošanā 2014.–2020. gada periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  7
               .

               (5)Uz Poliju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība 2016. gada konverģences programmā nominālo bilanci plāno palielināt no 2,6 % no IKP 2015. gadā līdz 2,9 % no IKP 2017. gadā, pirms to samazinās līdz 1,3 % no IKP 2019. gadā. Sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – deficīts 1 % apmērā no IKP strukturālajā izteiksmē – netiks sasniegts līdz 2019. gadam, programmas darbības laikā. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valsts parāda attiecība pret IKP palielināsies no 51,3 % no IKP 2015. gadā līdz 52,5 % no IKP 2017. gadā, pirms tā samazināsies līdz 50,4 % no IKP 2019. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs 2016. gadam ir ticams un pēc tam – labvēlīgs. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv risks būtiskai novirzei no ieteiktās korekcijas 2016. gadā un nemainīgas politikas apstākļos – 2017. gadā. Pamatojoties uz savu konverģences programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Polija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādējādi, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (6)Polija ir vienīgā dalībvalsts, kurā nav izveidota pilntiesīga, neatkarīga fiskālā padome, un nav zināms, vai ir plāns tādu izveidot. Papildus parāda bremzēm, kas iestrādātas Polijas Konstitūcijā, Polija 2013. gadā ieviesa izdevumu stabilizēšanas noteikumu, ko pirmo reizi pilnībā piemēroja attiecībā uz 2015. gada budžetu. Tomēr 2015. gada decembrī noteikums tika grozīts nolūkā palielināt pieļaujamo izdevumu apmēru. Ilgtermiņā pastāv ievērojami fiskālās stabilitātes riski, ko izraisa nelabvēlīgs sākotnējais budžeta stāvoklis un ar iedzīvotāju novecošanos saistītais prognozētais izmaksu pieaugums, galvenokārt attiecībā uz izdevumiem veselības aprūpes jomā. No parāda ilgtspējas viedokļa pastāv liels vidēja termiņa fiskālais risks, jo sagaidāms, ka pieaugs parāda uzkrājums.

               (7)Paredzams, ka iekasētie PVN ieņēmumi attiecībā pret IKP par 2015. gadu joprojām ir nelieli, neskatoties uz līdz šim ieviestajiem pasākumiem, kas ietver apgrieztās maksāšanas sistēmu un uzņēmumu, kuri strādā jūtīgās nozarēs, kopīgu atbildību. PVN iekasēšanas palielināšana un ar PVN saistītas krāpšanas apkarošana ir Polijas valdības prioritātes, un šajā jomā tiek sagatavota stratēģija. Sagaidāms, ka tā ietvers tādus pasākumus kā jauni IT rīki krāpšanas PVN jomā atklāšanai un apkarošanai un nodokļu administrācijas reforma. 2017. gada janvārī tiks ieviesta zemāka robežvērtība naudas līdzekļu pārskaitījumiem starp uzņēmumiem. Polija vēl aizvien saskaras ar senu problēmu, proti, neefektīvu nodokļu administrāciju. Izmaksu attiecība pret iekasēto (cost-of-collection ratio), t.i., administratīvās izmaksas uz neto nodokļu ieņēmumu ir visaugstākās ES.

               (8)Lielam skaitam preču un pakalpojumu Polija joprojām piemēro samazinātas PVN likmes. Tas veicina zaudētos ieņēmumus un samazina PVN sistēmas efektivitāti. Pierādījumi liecina, ka samazinātas PVN likmes nav efektīvs sociālās politikas instruments, jo īpaši tādēļ, ka tās nav īpaši vērstas uz neaizsargātām mājsaimniecībām. Tām ir tendence kļūt par ievērojamām subsīdijām turīgajiem nodokļu maksātājiem. Uzskata, ka sociālie pabalsti un ienākuma nodoklis ir mērķorientētāki rīki un līdz ar to labāk piemēroti pārdales mērķim. Iespējamie ieņēmumu zaudējumi, kas radušies samazināto PVN likmju rezultātā, un fakultatīvie atbrīvojumi ir vieni no augstākajiem ES.

               (9)Neraugoties uz nesenajiem uzlabojumiem, Polijas darba tirgus saskaras ar ievērojamām grūtībām – darbaspēka novecošanu, zemu ražīgumu un augstu darba tirgus segmentāciju. Tās saistās ar trūkumiem izglītības sistēmā. Kaut arī izglītības sistēma pēdējos gados ir ievērojami uzlabojusies, tā joprojām nesniedz skolēniem pietiekamas transversālās prasmes, kas nepieciešamas strauji mainīgajam darba tirgum un inovācijai. Polijas augstākās izglītības un zinātnes salīdzinoši zemais vidējais rādītājs negatīvi ietekmē izglītības kvalitāti.  Polijas augstākās izglītības internacionalizācija ir ļoti ierobežota gan ārvalstu studentu skaita, gan starptautiskās zinātniskās sadarbības ziņā. Augstākās izglītības finansēšanas modelis pietiekamā mērā neveicina kvalitāti, jo tas lielā mērā izmanto novecojušus universitātes vērtēšanas kritērijus un kvantitātes, piemēram, studentu un akadēmiskā personāla skaitu. Saskaņā ar darba devējiem, absolventiem trūkst transversālo prasmju, piemēram, problēmu risināšanas, kritiskās domāšanas un prasmes strādāt komandā. Līdzdalība mūžizglītībā ir neliela, un profesionālā izglītība un apmācība neatbilst tirgus vajadzībām.

               (10)Lai gan pirmsskolas izglītības pieejamība un izmantošana pēdējos gados ir ievērojami palielinājusies, agrīnās bērnu aprūpes pakalpojumu pieejamība joprojām ir viena no zemākajām ES. Tas, ka obligātais skolas sākšanas vecums tika paaugstināts līdz septiņiem gadiem un pienākums piecus gadus veciem bērniem apmeklēt pirmsskolas iestādes tika atcelts, kā arī jaunais bērnu pabalsts var radīt turpmāku negatīvu ietekmi uz dalību darba tirgū, jo īpaši sieviešu vidū.

               (11)Neraugoties uz pastāvīgo darba līgumu skaita spēcīgu pieaugumu 2015. gadā, noteikta laika darba līgumu īpatsvars Polijā ir viens no augstākajiem ES. Polija nesen ir īstenojusi virkni pasākumu, lai risinātu darba tirgus segmentācijas jautājumu. Darba kodeksā tika ieviesti grozījumi, tika palielinātas sociālā nodrošinājuma iemaksas, kas saistītas ar atsevišķiem civiltiesību līgumiem, un sagaidāms, ka saskaņā ar civiltiesību līgumiem strādājošajiem 2017. gada janvārī tiks ieviests minimālais stundas atalgojums. Tomēr atsevišķi darba kodeksa aspekti rada darba devējiem šķēršļus pieņemt darbā cilvēkus, pamatojoties uz beztermiņa līgumiem, un šādu līgumu izmantošana joprojām ir ierobežota. Tas ir galvenokārt tādēļ, ka saskaņā ar šādiem līgumiem darba tiesību regulēšana ir sarežģīta un ar darbinieku atlaišanu saistītās netiešās izmaksas ir augstas. Tajā skaitā augstas tiesvedības izmaksas, izmaksas, kas saistītas ar strīdu izšķiršanas mehānismu laikietilpīgumu un neparedzamību, un noteikumi, piemēram, vecāka gadagājuma darba ņēmēju īpašā aizsardzība pret atlaišanu.

               (12)Preferenciālas nozaru sociālā nodrošinājuma sistēmas, jo īpaši apjomīgi subsidētās lauksaimnieku un kalnraču pensiju sistēmas, rada lielas budžeta izmaksas un var mazināt darbaspēka mobilitāti. Lauksaimniekiem paredzētas īpašas apdrošināšanas sistēmas ietvaros apdrošināto skaits kopš 2007. gada lēnām samazinās, un valdība prognozē, ka 2019. gadā tas sasniegs 1,18 miljonus cilvēku, savukārt iespējams, ka līdz 2018. gadam pieaugs pensiju pabalstu skaits (1,229 miljoni). Valsts budžeta izdevumu daļa, kas atvēlēta KRUS, kopš 2011. gada ir bijusi nemainīga, proti, 1 % no IKP. Attiecībā uz lauksaimniekiem nepastāv vispārēja nodokļu prasība vai pienākums veikt uzskaiti grāmatvedības sistēmā, un KRUS pašfinansēšana ir zema. Polijā 2014. gadā pastāvēja 1,382 miljoni lauku saimniecību, no kurām 52 % mazākas par 5 ha (GUS). Kalnrači ir atbrīvoti no vispārēji noteiktās iemaksas valsts pensiju sistēmā ar īpašiem preferenciāliem pensiju reizināšanas koeficientiem, kas rada būtiskas ikgadējās izmaksas, proti, vairāk nekā 0,5 % no IKP, ko sedz no publiskajām finansēm. Nelabvēlīgā demogrāfiskā prognoze jau izpaužas kā darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanās. Tādējādi ir būtiski saglabāt pozitīvo tendenci nodarbinātībā, jo īpaši gados vecāku darba ņēmēju vidū, arī tāpēc, lai saglabātu valsts pensiju sistēmas atbilstību un ilgtspēju. Lai gan pēdējos gados vidējais faktiskais pensionēšanās vecums palielinājās, tas joprojām ir ievērojami mazāks par likumā noteikto pensionēšanās vecumu. Tādējādi faktiskā pensionēšanās vecuma palielināšanās ir izšķiroši svarīga pensiju ilgtermiņa sociālajam atbilstīgumam nākotnē un publisko finanšu stabilitātei, kā arī dalības palielināšanai darba tirgū.

               (13)Neraugoties uz to, ka pēdējos gados veikti ievērojami ieguldījumi, transporta, enerģētikas un komunikāciju tīklu jomā joprojām pastāv kavēkļi un trūkumi. Ieguldījumu aktivitāti kavē šķēršļi, kas saistīti ar valsts pārvaldes darbību, nodokļiem, pētniecības, izstrādes un inovācijas darbību vidi, kā arī līguma izpildes procedūru ilgums. Vadības un administratīvo spēju nepilnības negatīvi ietekmē ieguldījumu projektu dzelzceļa nozarē un citu projektu transporta, enerģētikas un telekomunikāciju infrastruktūras nozarē savlaicīgu īstenošanu. Polijas ekonomika joprojām ir energoietilpīga un oglekļietilpīga, un energoefektivitātes uzlabošana radītu būtiskus potenciālos ieguvumus. Elektroenerģijas ražošanas iekārtas noveco un joprojām ir ļoti atkarīgas no akmeņoglēm. Elektroenerģijas tīkls nav pietiekami savienots ar kaimiņvalstīm. Atjaunojamo energoresursu atbalsta shēma, kurai bija jāstājas spēkā 2016. gada 1. janvārī, tika atlikta, kas izraisa nenoteiktību attiecībā uz ieguldījumiem. Galvenie faktori, kas kavē ieguldījumus, īpaši būvniecībā, ir teritorijas plānošanas ļoti mazais tvērums un nestabilitāte, jo īpaši vietējā līmenī, kā arī pārmērīgs regulējums, regulatīvas un administratīvas neatbilstības, kas kavē būvatļauju piešķiršanu.

               (14)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Polijas ekonomikas politikas vispusīgu analīzi un publicējusi to 2016. gada valsts ziņojumā. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Polijai adresētiem ieteikumiem. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Polijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina ES vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (15)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Polijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,5 % apmērā no IKP virzībā uz budžeta vidējā termiņa mērķi 2016. un 2017. gadā. Stiprināt fiskālo sistēmu, tostarp izveidojot neatkarīgu fiskālo padomi. Uzlabot nodokļu iekasēšanu, nodrošinot labāku PVN saistību izpildi, kā arī ierobežot samazinātas PVN likmes plašo izmantošanu.

               2.Nodrošināt pensiju sistēmas ilgtspēju un atbilstību un palielināt līdzdalību darba tirgū, uzsākot preferenciālās pensiju sistēmas reformu, likvidējot šķēršļus pastāvīgākiem nodarbinātības veidiem un uzlabojot izglītības un apmācības programmu atbilstību darba tirgus vajadzībām.

               3.Veikt pasākumus nolūkā novērst šķēršļus ieguldījumiem transporta, būvniecības un enerģētikas infrastruktūras jomā un palielināt teritorijas plānošanas tvērumu vietējā līmenī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 341 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 89 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 326 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Vācijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Vācijas 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Vācijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Vācijas 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada (semestra) sākumu. Eiropadome 2016. gada 17. un 18. martā atbalstīja gada izaugsmes pētījuma prioritātes. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Vācija ir norādīta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  7
               . Eiropadome šo ieteikumu atbalstīja 2016. gada 18. un 19. februārī, bet Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Ņemot vērā ekonomikas un monetārajā savienībā pastāvošo ciešo saikni starp valstu ekonomikām, Vācijai kā valstij, kuras valūta ir euro, ir jānodrošina, ka šis ieteikums tiek īstenots pilnīgi un laikus.

               (2)2016. gada 26. februārī tika publicēts ziņojums par Vāciju
                  8
               . Tajā ir novērtēti Vācijas panākumi, kas gūti, īstenojot tai adresētos ieteikumus, kurus Padome pieņēma 2015. gada 14. jūlijā, un Vācijas virzība uz saviem mērķiem stratēģijas “Eiropa 2020” ietvaros. Tajā ir ietverts arī padziļināts pārskats, kas sagatavots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā pieņēma paziņojumu
                  9
               , kurā iepazīstināja ar šā padziļinātā pārskata rezultātiem. Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Vācijā pašlaik pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, lielais un pastāvīgais tekošā konta pārpalikums liecina par pārmērīgiem iekrājumiem un vājinātu ieguldīšanu gan privātajā sektorā, gan publiskajā sektorā. Vāja iekšzemes ieguldīšana apgrūtina potenciālo izaugsmi, un vājināta ārvalstu pieprasījuma apstākļos liela paļaušanās uz ārējo pieprasījumu rada makroekonomikas riskus. Pašreizējais konta pārpalikums, ņemot vērā tā apmēru, negatīvi ietekmē arī eurozonas ekonomikas rādītājus. Ja šis jautājums tiktu risināts, palielinot ieguldījumus, pieaugtu Vācijas izaugsmes potenciāls un tas palīdzētu ilgstoši noturēt ekonomikas atlabšanu eurozonā.

               (3)Vācija 2016. gada 15. aprīlī iesniedza savu 2016. gada stabilitātes programmu, bet 2016. gada 29. aprīlī – valsts reformu programmu. Ņemot vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika novērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi tika aplūkoti, veicot Eiropas strukturālo un investīciju fondu programmu plānošanu 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo Padomes ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt attiecīgo dalībvalsti, lai tā pārskata savu partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosina tajos veicamus grozījumus. Komisija papildus sniedza detalizētu informāciju par to, kā tā šo normu izmantos norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  10
               .

               (5)Vācijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un parādsaistību noteikums. Kā teikts valdības 2016. gada stabilitātes programmā, tā plāno laikposmā no 2016. līdz 2020. gadam noturēt līdzsvarotu budžeta pozīciju (nominālā budžeta izteiksmē). Vidēja termiņa budžeta mērķi – strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP – tā turpina ievērot (ar rezervi) visā programmas laikā. Kā teikts stabilitātes programmā, ir sagaidāms, ka valsts parādsaistību attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies, 2020. gadā sasniedzot 59,5 %. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās šīs budžeta prognozes un kuru vēl nav atbalstījusi neatkarīga institūcija, ir ticams. Balstoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2016. un 2017. gadā strukturālajā bilancē tiks reģistrēts pārpalikums 0,4 % apmērā no IKP, kas pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Iespējamas turpmākas novirzes, tostarp nolūkā apmierināt vajadzības publiskā sektora ieguldījumu jomā, tiktu novērtētas, ņemot vērā prasību, ka strukturālā bilance ir jānotur vidēja termiņa budžeta mērķa līmenī. Tiek prognozēts, ka bruto parādsaistības turpinās stabili samazināties zem apjoma, ko paredz parādsaistību noteikumi. Tas rada iespējas stimulēt publiskā sektora ieguldījumus. Padome , balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2016. gada pavasara prognozi, uzskata, ka ir sagaidāms, ka Vācija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Lai gan federālā valdība ir apstiprinājusi vairākus pasākumus infrastruktūras ieguldījumu palielināšanai nākamajos gados, vēl nešķiet, ka šie naudas līdzekļi izraisītu ilgtspējīgu augšupejošu tendenci publiskā sektora ieguldījumu jomā un apmierinātu vajadzības attiecībā uz ieguldījumiem infrastruktūrā. Kopumā izglītības un pētniecības izdevumi pēdējos gados ir palielinājušies tikai nedaudz, un 2015. gadā, iespējams, nav sasnieguši valsts izvirzīto mērķi – 10 % no IKP. Pastāvīgi ieguldījumi izglītībā, pētniecībā un inovācijā ir būtiski, lai turpmāk nodrošinātu Vācijas konkurētspēju. Tā kā tiek sagaidīts, ka 2016.–2017. gadā budžets paliks līdzsvarots nominālā un strukturālā izteiksmē, turpina pastāvēt pietiekama fiskālā telpa lielāka apjoma publiskā sektora ieguldījumiem, nepārkāpjot Stabilitātes un izaugsmes pakta un valsts “parāda bremžu” noteikumus. Pensiju sistēmas reformēšana veicinātu publisko finanšu stabilitātes nodrošināšanu ilgtermiņā. Pašreizējā fiskālās izlīdzināšanas uzbūve ir sarežģīta un ar tendenci mazināt stimulus ieņēmumu uzlabošanai atsevišķās pavalstīs. Pašlaik notiekošā federālo fiskālo attiecību pārskatīšana dod iespēju stiprināt regulējumu, tai skaitā nodrošinot pietiekamus publiskā sektora ieguldījumus visos valsts pārvaldes līmeņos, it īpaši pašvaldībās. Pašreizējais starp pavalstīm saskaņotais kompromisa priekšlikums paredz vienkāršotu horizontālo fiskālo izlīdzināšanu. Tomēr tas joprojām ir nekonkrēts attiecībā uz naudas līdzekļu izlietošanas kompetences papildu precizēšanu un nepietiekami palielina ieņēmumu autonomiju. Vienlaikus tradicionālajam valsts finansējumam alternatīvi transporta infrastruktūras finansēšanas instrumenti, tostarp publiskās un privātās partnerības projekti, tiek izmantoti tikai ierobežotā apmērā. Turklāt ieguldīšanu apgrūtina gan sarežģīta plānošanas atbildība dažādajos valsts pārvaldes līmeņos, gan nepietiekama administratīvā veiktspēja atsevišķos posmos, gan sarežģītas apstiprināšanas procedūras. Arī publiskā iepirkuma efektīvākai izmantošanai varētu būt pozitīva ietekme uz ieguldīšanu, jo to publiskā iepirkuma konkursu apjoms, kuri tiek publicēti visas ES mērogā, joprojām ir daudz zemāks par ES vidējo rādītāju.

               (7)Uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas sarežģītība joprojām kavē privātā sektora ieguldījumus, un kopumā ienākuma nodokļa slogs komercsabiedrībām, tai skaitā vietējais tirdzniecības nodoklis (Gewerbesteuer) un solidaritātes papildnodoklis, joprojām ir augsts. Vietējais tirdzniecības nodoklis rada neefektivitāti, jo nodokļa bāzē ir iekļauti arī ar peļņu nesaistīti elementi. Nodokļu sistēma ir labvēlīgāka finansēšanai, izmantojot parādsaistības, nekā finansēšanai ar pašu kapitālu; 2015. gadā attiecīgais rādītājs – debt bias – bija astotais augstākais Eiropas Savienībā. Laikposmā no 2007. līdz 2014. gadam izaugsmei salīdzinoši labvēlīgo patēriņa nodokļu un regulāri maksājamo īpašuma nodokļu daļa no nodokļu kopsummas stabili noturējās aptuveni 28–29 % apmērā, kas ir zems rādītājs salīdzinājumā ar Eiropas Savienības vidējo rādītāju (aptuveni 32–33 %). Turklāt turpinās tendence, ka palielinās nekustamā īpašuma atsavināšanas nodokļi, nevis lielākā mērā tiek izmantoti regulārie īpašuma nodokļi, kuri rada mazāku kaitējumu. Pasākumi, kas veikti, lai modernizētu nodokļu administrāciju, nepārsniedz to, ka federālā valdība pieņēma tiesību aktus par nodokļu administrācijas procedūru vienkāršošanu. Vēl joprojām nenotiek automātiska apmaiņa ar nodokļu datiem starp 16 pavalstu nodokļu administrācijām, kas varētu uzlabot nodokļu revīzijas efektivitāti. Kopumā strukturālās nepilnības un aizkavētā modernizācija izraisa salīdzinoši nepietiekamu nodokļu administrācijas rezultativitāti un neefektivitāti nodokļu iekasēšanā.

               (8)Finansēšanas apstākļi Vācijā ir visumā labvēlīgi. Tomēr, raugoties starptautiskā salīdzinājumā, riska kapitāla tirgus joprojām ir nepietiekami attīstīts, un ar nodokļiem saistītie vispārējie apstākļi var ierobežot finansējuma apmēru. Riska kapitāla pieejamības uzlabošana ir svarīgs uzņēmējdarbības stimulēšanas faktors, piemēram, augsto tehnoloģiju sektoros un zinībietilpīgu pakalpojumu jomā. Vācijas valdība ir uzsākusi vairākus pasākumus, ar kuriem paredzēts uzlabot riska kapitāla izmantošanas noteikumus, un tā apsver vēl citus pasākumus. Turklāt riska kapitāla normatīvā regulējuma pārskatīšana varētu veicināt to, ka tiek stimulēti privātā sektora ieguldījumi, tostarp no ārvalstu ieguldītājiem.

               (9)Politikas rīcība, kuras nolūks ir stimulēt konkurenci pakalpojumu sektoros, it īpaši profesionālo pakalpojumu jomā, ir bijusi ierobežota. Vācija ir viena no dalībvalstīm, kuru regulējumā pastāv lieli šķēršļi attiecībā uz pakalpojumiem. Ierobežojošs preču tirgu regulējums ietekmē cenas un ražīgumu. Zems darbaspēka ražīgums un augsts peļņas uzcenojums liecina, ka Vācijai ir nepieciešams ievērojami uzlabot profesionālo pakalpojumu rezultativitāti. Problēmas komercpakalpojumu jomā izriet no prasībām par atļauju saņemšanu, ierobežojumiem attiecībā uz paralēlu darbību vairākās specialitātēs vai jomās, apdrošināšanas prasībām un nemainīgām cenām. Joprojām pastāv arī prasības attiecībā uz juridisko formu un līdzdalību pamatkapitālā. Rīcības plānā, ko Vācija iesniedza pēc kopīgā vērtējuma par reglamentēto profesiju pieejamību un praksi, ir ietverti tikai daži priekšlikumi par pasākumiem, lai gan ir nepārprotami skaidrs, ka ir nepieciešami vērienīgāki priekšlikumi.

               (10)Lai gan vispārējā darba tirgus rezultativitāte ir ļoti liela un bezdarba apmērs ir sasniedzis daudzu gadu laikā zemāko rādītāju, kļūst aktuāls ar sabiedrības novecošanu saistīts darbaspēka un prasmju trūkums, un līdz ar to ir nepieciešams pilnīgi izmantot esošo darbaspēku. Tā kā šīs tendences rada sarežģījumus ne tikai darba tirgū, bet arī attiecībā uz pensiju sistēmas ilgtspēju un adekvātumu, šķiet, ka nenovēršami ir nepieciešams spēcīgāks stimuls pensionēties lielākā vecumā. Ir sagaidāms, ka palielināsies ar vecumu saistītās nabadzības risks, un pakāpeniski tiek samazināts likumiskā (valsts) pensiju plāna aizstāšanas rādītāji, savukārt iesaistīšanās otrajā vai trešajā pensiju līmenī ir nepietiekami aktīva, lai tā varētu ievērojami kompensēt šo risku. To pensionēto personu skaits, kuras saņem no konstatētām vajadzībām atkarīgu minimālo ienākumu, laikā no 2003. līdz 2014. gadam gandrīz dubultojās. Tomēr priekšlikumi par stimulu uzlabošanu attiecībā uz pensionēšanos lielākā vecumā (Flexi-Rente) vēl nav pilnīgi noformēti. Laiks rādīs, cik iedarbīgi ar tiem var kompensēt stimulu izmantot 2014. gadā ieviesto priekšlaicīgo pensionēšanos.

               (11)Joprojām nav pietiekami izmantots atsevišķu personu grupu, it īpaši sieviešu un imigrantu izcelsmes personu, potenciāls darba tirgū, un joprojām trūkst stimula strādāt, it īpaši otram pelnītājam ģimenē. Konkrētas nodokļu sistēmas un veselības apdrošināšanas iezīmes mazina otra pelnītāja stimulu sākt strādāt vai palielināt darba stundu skaitu. Tas veicina to, ka tikai neliela daļa sieviešu strādā pilnslodzes darbā, un vidējais stundu skaits, ko nostrādā sievietes, ir viens no zemākajiem Eiropas Savienībā, lai arī sieviešu nodarbinātības līmenis ir augsts. Lai gan minimālās darba samaksas ieviešanas ietekmē nelielā mērā ir notikusi pāreja no “minidarbiem” uz parasto nodarbinātību, “minidarbos” joprojām ir nodarbināti apmēram septiņi miljoni darbinieku. Tas, ka uz “minidarbiem” attiecas atbrīvojums no iedzīvotāju ienākuma nodokļa un daudzos gadījumos arī no visām darbinieka sociālajām iemaksām, mazina strādājošo personu stimulu mainīt darbu, uzņemoties darbu, kurā var nopelnīt vairāk par “minidarba” maksimālo samaksu – 450 EUR mēnesī. Daudzos gadījumos šis stimula trūkums ir pat vēl izteiktāks dzīvesbiedram, attiecībā uz kuru tiek piemērots kopīgais ienākuma nodoklis. Neliela vairāku atvieglojumu palielinājuma pozitīvo ietekmi uz mājsaimniecību ienākumiem un patēriņu un fiskālo bremžu kompensāciju lielā mērā varētu atsvērt augstākas darbinieka sociālās iemaksas. Nodokļa īpatsvars darbaspēka izmaksās minimālās darba samaksas gadījumā ir augsts (salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm), līdz ar ko samazinās ienākumi darba samaksas diapazona lejasdaļā. Darbinieka sociālo iemaksu vai iedzīvotāju ienākuma nodokļa samazināšana, piemēram, ar mērķtiecīgiem atvieglojumiem vai atmaksām, samazinātu šo nodokļu plaisu, kas savukārt palielinātu zemu atalgoto personu rīcībā esošo ienākumu un tādējādi palielinātu patēriņa iespējas.

               (12)Iepriekšējā gadā pieredzētajam lielajam bēgļu pieplūdumam Vācijā ir vairākas sociālas un ekonomiskas sekas. Lai gan īstermiņā bēgļu pieplūdums palielinās publiskā sektora izdevumus un radīs papildu iekšzemes pieprasījumu, tādējādi palielinot IKP, vidēja termiņa ietekme uz nodarbinātību un izaugsmi ir atkarīga no sekmīgas bēgļu integrācijas darba tirgū un sociālās integrācijas, tai skaitā izmantojot atbalstu izglītības iegūšanai. Šim jautājumam politikas dienaskārtībā gan ES mērogā, gan dalībvalsts mērogā ir piešķirta augsta prioritāte, un tas tiks cieši novērots un izvērtēts, tai skaitā 2017. gada ziņojumā par Vāciju.

               (13)Eiropas pusgada (semestra) kontekstā Komisija ir sagatavojusi vispusīgu izvērtējumu par Vācijas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2016. gada ziņojumā par Vāciju. Tā ir novērtējusi arī stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un pēcpasākumus saistībā ar ieteikumiem, kuri Vācijai adresēti iepriekšējos gados. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to, cik minētās programmas ir nozīmīgas ilgtspējīgai fiskālai un sociālekonomiskai politikai Vācijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka ir nepieciešams stiprināt ES vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākos valsts mēroga lēmumos. Eiropas pusgada (semestra) ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–3. ieteikumā.

               (14)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts stabilitātes programmu un uzskata
                  11
               , ka ir sagaidāms, ka Vācija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (15)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas tiek sniegti, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–3. ieteikumā,

               IESAKA Vācijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Panākt ilgstošu augšupejošu tendenci publiskā sektora ieguldīšanā, it īpaši infrastruktūrā, izglītībā, pētniecībā un inovācijā, izmantojot pieejamo fiskālo telpu un nosakot prioritātes izdevumiem. Uzlabot federālo fiskālo attiecību uzbūvi, arī lai risinātu publiskā sektora ieguldījumu pastāvīgās nepietiekamības jautājumu, it īpaši pašvaldību līmenī.

               2.Samazināt nodokļu sistēmas neefektivitāti, it īpaši pārskatot uzņēmumu ienākuma nodokli un vietējo tirdzniecības nodokli, modernizēt nodokļu administrāciju un pārskatīt riska kapitāla normatīvo regulējumu. Pastiprināt pasākumus, lai stimulētu konkurenci pakalpojumu sektorā, it īpaši komercpakalpojumu un reglamentēto profesiju jomā.

               3.Palielināt stimulu pensionēties lielākā vecumā un samazināt stimula trūkumu attiecībā uz ģimenes otra pelnītāja stāšanos darbā. Samazināt augsto nodokļa īpatsvaru zemu atalgotu personu darbaspēka izmaksās un veicināt pāreju no “minidarba” attiecībām uz parasto nodarbinātību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 326 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 75 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 258 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Īrijas 2015. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2015. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Īrijas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Īrijas 2015. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Šajā stratēģijā galvenā uzmanība ir pievērsta svarīgākajām jomām, kurās nepieciešama rīcība, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido “integrētās pamatnostādnes”, kuras dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Īrijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par atjaunināto Īrijas stabilitātes programmu 2014. gadam. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 473/2013
                  5
                Komisija 2014. gada 28. novembrī iesniedza savu atzinumu par Īrijas 2015. gada budžeta plāna projektu
                  6
               .

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  7
               , iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, balstoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  8
               , kurā tā noteica Īriju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai stimulētu ieguldījumus, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada valsts ziņojumu par Īriju
                  9
               . Tajā novērtēti Īrijas panākumi 2014. gada 8. jūlijā pieņemto valstij adresēto ieteikumu īstenošanā. Valsts ziņojumā ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantam. Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka Īrijā pastāv makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama izšķiroša politikas rīcība un pārraudzība. Konkrēti, Īrija 2013. gadā pabeidza ES un SVF finansiālās palīdzības programmu, un patlaban valstij tiek piemērota pēcprogrammas novērošana un Eiropas pusgada ietvaros veiktā novērošana. Neraugoties uz ievērojamiem uzlabojumiem ekonomikas attīstības perspektīvās, dažiem riskiem joprojām ir jāpievērš īpaša uzmanība: privātā un publiskā sektora augsts parādu līmenis; atlikušās finanšu nozares problēmas, jo īpaši attiecībā uz banku rentabilitāti; un darba tirgus pielāgošana, kuram raksturīgs augsts strukturālā bezdarba līmenis.

               (7)Īrija 2015. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada 30. aprīlī – savu 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Īrijai pašlaik piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu. 2015. gada stabilitātes programmā valdība plāno novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2015. gadam, kas ir Padomes noteiktais termiņš. Pēc tam tā plāno līdz 2019. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi – līdzsvarotu budžetu strukturālā izteiksmē. Valdība plāno samazināt nominālo budžeta deficītu līdz 2,3 % no IKP 2015. gadā un pārvērst to par pārpalikumu 0,7 % apmērā no IKP 2019. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu gaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP tiks samazināta no 109,7 % 2014. gadā līdz 105,0 % no IKP 2015. gadā un pakāpeniski līdz 89,4 % no IKP 2019. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir labvēlīgs 2015. gadā un ticams 2016. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, ir paredzēta pārmērīgā budžeta deficīta savlaicīga un noturīga novēršana līdz 2015. gadam. Tiek lēsts, ka fiskālie centieni 2011.–2015. gadā būs mazāki par ieteiktajiem centieniem, taču saskaņā ar programmu un pēc tam veikto diskrecionāro pasākumu apmērs atbilst tam, kas bija prasīts. Pieņemot pārmērīgā budžeta deficīta savlaicīgu un noturīgu novēršanu, kā plānots, Īrijai piemēros pakta preventīvo daļu, sākot no 2016. gada. Pasākumi, lai atbalstītu plānotos budžeta deficīta mērķus un virzību uz vidējā termiņa mērķi, sākot no 2016. gada, nav bijuši pietiekami precīzi noteikti. Tādēļ, ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, šķiet, pastāv risks būtiskai novirzei no nepieciešamās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2016. gadā, un minētajā gadā būs vajadzīgi papildu strukturāli pasākumi. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Īrija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (9)Nodokļu reformas ir veicinājušas fiskālo korekciju, taču vēl ir papildu iespējas mazināt izkropļojumus, uzlabot nodokļu sistēmas efektivitāti un veicināt tās izaugsmi un labvēlību videi. Īpašuma nodoklis ir pārvērsts par regulāru nodokli, bet bāze joprojām ir samērā šaura, jo uz noteiktu nedzīvojamo īpašumu nodokļu regulējums joprojām neattiecas. Darbaspēka nodokļiem trūkst vienkāršības sarežģīto sociālo iemaksu dēļ. Nodokļu bāze patēriņa un vides nodokļiem ir ierobežota ar samazinātām likmēm un atbrīvojumiem. Nulles un samazinātas likmes pievienotās vērtības nodoklim padara to mazāk efektīvu nekā vidēji Eiropas Savienībā, un šķiet, ka šādi nodokļu izdevumi netiek sistemātiski novērtēti. Pastāv iespējas uzlabot vides nodokļu instrumentu efektivitāti un pārtraukt videi kaitīgas subsīdijas. Tiek atzinīgi vērtētas jaunākās izmaiņas nodokļu rezidences noteikumos, pat ja to ietekmes novērtēšanai var būt vajadzīgs laiks. Pēdējos gados ir īstenotas fiskālās sistēmas būtiskas reformas. Paredzēts, ka jauni noteikumi un procedūras, jo īpaši vidēja termiņa izdevumu shēma, nodrošinās aizsardzību pret prociklisku fiskālo politiku un ir būtiskas fiskālai ilgtspējai. Tomēr saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem valdībai ir ievērojama rīcības brīvība mainīt izdevumu maksimālos apjomus, pārsniedzot iepriekš noteiktus neparedzētos izdevumus, kas vājina vidēja termiņa budžeta plānus.

               (10)Valsts izdevumi par veselības aprūpi ir salīdzinoši lieli, lai arī iedzīvotāju veselības stāvokļa rādītāji kopumā nav labāki kā pārējās ES valstīs. Pēdējos gados ir sasniegts efektivitātes pieaugums. Tomēr veselības aprūpes sistēmai ir vajadzīgas padziļinātas strukturālas reformas, lai ierobežotu paredzamos izmaksu pieaugumus un saglabātu labvēlīgus rezultātus veselības aprūpes jomā, ņemot vērā sabiedrības novecošanos. Īrija plāno ieviest viena līmeņa vispārējo veselības apdrošināšanas shēmu vidējā termiņā un īsteno reformas saskaņā ar turpmāko veselības aprūpes stratēģiju. Tiek īstenoti starpposma pasākumi, ieviešot vispārēju veselības apdrošināšanu, lai risinātu dažas aktuālas problēmas un uzlabotu izmaksu lietderību. Efektīvi ieviešot e-veselības rīkus, finansējuma sadali pa darbības jomām un uzlabojot zāļu izrakstīšanas praksi, var ievērojami palielināt izmaksu lietderību. Tajā pašā laikā joprojām ir iespējams samazināt valsts izdevumus par zālēm, jo īpaši patentētām zālēm, kas ievērojami pārsniedz ES vidējo līmeni.

               (11)Īrijā ir viens no lielākajiem tādu cilvēku īpatsvariem Eiropas Savienībā, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar zemu darba intensitāti. Tas rada nopietnas sociālās problēmas un palielina bērnu nabadzības risku. Tā kā zema darba intensitāte ir īpaši smaga problēma mājsaimniecībās, kurās ir viens no vecākiem, to bērnu īpatsvars, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar zemu darba intensitāti, ir gandrīz trīs reizes lielāks par ES vidējo rādītāju. Zināmi panākumi ir gūti bezdarbības ienākumu likvidēšanā, mainot atsevišķu sociālās labklājības maksājumu darbību. Tomēr bērnu pilna laika aprūpes pieejamība joprojām ir ierobežota un dārga, kas ir šķērslis sieviešu un vientuļo vecāku līdzdalībai darba tirgū.

               (12)Līdz ar stingrāku makroekonomisko vidi ir uzlabojusies MVU vispārējā situācija, bet tiem ir ļoti kontrastējošs finansiālais stāvoklis; salīdzinoši neliela daļa joprojām cieš no pārmantojuma problēmām un koncentrē nozares turpmākās aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšanas vajadzības. Pieprasījums pēc kredītiem arī liecina par atveseļošanos. MVU joprojām lielā mērā paļaujas uz banku finansējumu ieguldījumiem, un nebanku finansējuma avoti ir samērā vāji attīstīti. Tā kā atveseļošanās pieņemas spēkā un iekšzemes pieprasījums atjaunojas, visticamāk, palielināsies piedāvājuma ierobežojumi, ja vien netiks pienācīgi laboti kredītu kanāli un netiks diversificēti finansējuma avoti; tas ir būtiski ieguldījumiem un izaugsmes perspektīvām. Ir veiktas būtiskas politikas iniciatīvas, lai atbalstītu MVU piekļuvi finansējumam un piedāvātu jaunus produktus ar ilgāku termiņu. Tās ietver Īrijas Stratēģiskās banku korporācijas (SBCI), Īrijas Stratēģisko ieguldījumu fonda (ISIF) un citu shēmu izveidi. Tomēr dažu šo shēmu īstenošana līdz šim ir bijusi zemā līmenī, un par SBCI un ISIF efektivitāti un ietekmi var spriest tikai, ņemot vērā pieredzi.

               (13)Īrija ir guvusi labus panākumus iekšzemes banku pārstrukturēšanā, racionalizācijā un rekapitalizācijā. Banku finansējuma profili ir normalizējušies un rentabilitāte turpina uzlaboties. Tomēr pārmantojuma problēmas joprojām ir būtiskas. Ienākumus nenesošu aizdevumu lielais apjoms samazinās pavisam lēni un turpina mazināt banku spēju atbalstīt ekonomikas atveseļošanos. Šādi aizdevumi 2014. gada ceturtajā ceturksnī veidoja 23,2 % no kopējiem aizdevumiem trīs galvenajās iekšzemes bankās, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem Eiropas Savienībā. Lai gan bankas turpina sasniegt hipotekāro parādu atgūšanas mērķus, turpina palielināties ilgtermiņa parādi (vairāk nekā 720 dienas), palielinoties līdz 9,8 % no kopējiem aizdevumu atlikumiem 2014. gada ceturtajā ceturksnī. Tiek gūti panākumi, īstenojot ilgtspējīgus pārstrukturēšanas risinājumus; aprīlī Īrijas Centrālā banka pieprasīja, lai līdz 2015. gada beigām bankām būtu risinājumi attiecībā uz lielāko daļu aizņēmēju. Taču bankas ir būtiski paļāvušās uz standarta sevis ierobežošanas metodēm, kas saistītas ar pamatsummas vai procentu maksājumu atmaksas grafika pārskatīšanu, nevis šo abu summu samazināšanu. Bankas arī lielā mērā turpina izmantot tiesvedību, lai pārliecinātu klientus atmaksāt parādus. Centrālā kredītu reģistra plānotā ieviešana ir noritējusi pavisam lēni, kaut gan tas ir būtisks, lai uzlabotu uzraudzību, kredītriska izvērtēšanu un riska pārvaldību.

               (14)Situācija darba tirgū kopš 2013. gada ir uzlabojusies ar jaunu darbvietu izveidi privātajā sektorā un stabilu bezdarba līmeņa samazināšanos. Tomēr bezdarba līmenis joprojām ir augsts un ilgtermiņa bezdarbs joprojām rada nopietnas bažas. Pastāv risks, ka cikliskais bezdarbs varētu kļūt strukturāls, jo līdz ar ekonomikas līdzsvara atjaunošanu ir radusies prasmju neatbilstība. Jauniešu bezdarba līmenis joprojām ir daudz augstāks nekā pirmskrīzes periodā. Aktivizācijas reformas pēdējos gados ir guvušas būtiskus panākumus, tomēr joprojām pastāv zināmas bažas par esošās aktivizācijas politikas un mācību programmu efektivitāti un par nodarbinātības dienestu spēju nodrošināt vajadzīgo mērogu. Nesen uzsāktā Jobpath iniciatīva liecina par pozitīvu attīstību; tās efektivitāte būs jāpārbauda. Pagātnē turpmākās izglītības un apmācības sistēma ir bijusi neefektīva, nodrošinot tāda veida prasmes, kas ir vajadzīgas līdzsvarotajai ekonomikai, un reformas ir sāktas tikai nesen.

               (15)Juridisko pakalpojumu izmaksas joprojām ir augstākas un joprojām jākoriģē atbilstīgi citiem profesionālajiem pakalpojumiem. Korekcija ir svarīga, jo juridiskie pakalpojumi ir pamats visās ekonomikas nozarēs un to izmaksas ietekmē Īrijas konkurētspēju. Tiesiskā regulējuma reforma attiecībā uz juridiskiem pakalpojumiem, lai palielinātu konkurenci un samazinātu izmaksas, ir ilgtermiņa projekts, kuru iestādes ir apņēmušās īstenot. Tomēr Juridisko pakalpojumu regulējuma akts, kas publicēts 2011. gadā, nav pieņemts. Turklāt izmaksu faktisku samazinājumu var sasniegt tikai tad, ja plānotā tiesiskā regulējuma konkurenci palielinoši un izmaksas samazinoši noteikumi tiek saglabāti un iekļauti noteikumos, kurus izdos Juridisko pakalpojumu regulatīvā iestāde, kas drīzumā tiks izveidota. Tāpēc Komisija turpinās pārraudzīt progresu šajā jomā Eiropas pusgada kontekstā.

               (16)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Īrijas ekonomikas politikas vispusīgu analīzi un publicējusi to 2015. gada valsts ziņojumā. Tā ir novērtējusi arī stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, un turpmāko rīcību saistībā ar ieteikumiem, kas adresēti Īrijai iepriekšējos gados. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Īrijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti turpmāk 1.–4. ieteikumā.

               (17)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Īrijas stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  10
                ir īpaši atspoguļots turpmāk izklāstītajā 1. un 2. ieteikumā.

               (18)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk 1. un 4. ieteikumā.

               (19)Turklāt Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi ekonomikas politikas analīzi visai eurozonai. Pamatojoties uz šo analīzi, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Arī Īrijai būtu jānodrošina minēto ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,

               IESAKA Īrijai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.Nodrošināt pārmērīgā budžeta deficīta noturīgu novēršanu 2015. gadā. Panākt fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa mērķi 2016. gadā. Izmantot negaidītu papildu peļņu no labākiem nekā paredzēts ekonomiskiem un finanšu apstākļiem, lai paātrinātu budžeta deficīta un parāda samazināšanu. Ierobežot esošās diskrecionārās pilnvaras mainīt izdevumu maksimālos apjomus papildus īpašiem un iepriekš noteiktiem neparedzētiem gadījumiem. Paplašināt nodokļu bāzi un pārskatīt nodokļu izdevumus, tostarp attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļiem.

               2.Veikt pasākumus, lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmas izmaksu efektivitāti, tostarp samazinot izdevumus par patentētām zālēm un pakāpeniski īstenojot atbilstošu zāļu izrakstīšanas praksi. Izvērst finansējuma sadali pa darbības jomām veselības aprūpes sistēmā.

               3.Veikt pasākumus, lai palielinātu mājsaimniecību darba intensitāti un novērstu bērnu nabadzības risku, samazinot pabalstu un papildu maksājumu atcelšanu, atsākot strādāt, un uzlabojot bērnu pilna laika aprūpes pieejamību par pieņemamu cenu.

               4.Līdz 2015. gada beigām pabeigt noturīgus pārstrukturēšanas risinājumus attiecībā uz lielāko daļu hipotēku parādu un stiprināt uzraudzības pasākumus, ko īsteno Īrijas Centrālā banka. Nodrošināt, lai pārstrukturēšanas risinājumi attiecībā uz aizdevumiem grūtībās nonākušiem MVU un mājokļu komerciālā nekustamā īpašuma aizdevumiem būtu ilgtspējīgi, turpmāk novērtējot banku darbību pret pašas mērķiem. Veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka centrālais kredītu reģistrs sāk darboties līdz 2016. gadam.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2015) 258.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  OV L 140, 27.5.2013., 11. lpp.

                     (6)
                  C(2014) 8803 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 27 final.

                     (10)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2017
            COM(2017) 514 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Lietuvas 2017. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas 2017. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Lietuvas 2017. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Lietuvas 2017. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               Ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9.–10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā Lietuva nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un 10. martā, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma
                  6
               .

               (2)Ņemot vērā, ka Lietuvas kā dalībvalsts valūta ir euro un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā starp ekonomikām ir cieša savstarpējā saikne, Lietuvai būtu jānodrošina pilnīga un savlaicīga ieteikuma par eurozonu, kas ir atspoguļots 2. ieteikumā, īstenošana.

               (3)2017. gada ziņojums par Lietuvu
                  7
                tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Lietuvas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi saistībā ar iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem un Lietuvas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)Lietuva 2017. gada 27. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada 28. aprīlī - savu 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus
                  8
               , ja nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētām valstīm adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu
                  9
               .

               (6)Uz Lietuvu attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances uzlabošanos no deficīta 0,4 % apmērā no IKP 2017. gadā līdz pārpalikumam 1,3 % apmērā no IKP 2020. gadā. Plānots, ka visā programmas periodā tiktu ar rezervi sasniegts vidēja termiņa budžeta mērķis — deficīts 1 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Atļautajā korekcijas gaitā, sākot no 2016. gada, ietverta arī sistēmiska pensiju reforma. 2017. gadā tā atspoguļo vērienīgas papildu strukturālas darba tirgus un pensiju reformas. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 40,2 % no IKP 2016. gadā līdz 33,8% no IKP 2020. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tajā pašā laikā nav pietiekami detalizēti norādīti pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānoto mērķi no 2017. gada panākt budžeta pārpalikumu mērķi.

               (7)Savā 2017. gada stabilitātes programmā Lietuva lūdza piemērot īslaicīgu novirzi par 0,5% no IKP saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu atbilstīgi “Kopīgi saskaņotajai nostājai par Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto elastīgumu”, ko ECOFIN padome apstiprināja 2016. gada februārī, tā kā ir plānots īstenot būtiskas strukturālās reformas ar pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti. Konkrēti tas attiecas uz pensiju sistēmas ilgtspējas palielināšanu, izmantojot pastiprinātu indeksāciju un pakāpenisku pensionēšanās darba stāža paaugstināšanu. Tomēr reformu ietvaros netika noteikta automātiska saikne starp pensionēšanās vecumu un paredzamo mūža ilgumu. Reformu mērķis turklāt ir modernizēt darba attiecības, ieviešot jaunus darba līgumu veidus, paredzot īsākus darba uzteikuma termiņus, mazāka apmēra atlaišanas pabalstus un elastīgāku darbalaiku. Reformas arī uzlabos bezdarba un sociālās apdrošināšanas pabalstu segumu un adekvātumu, paplašinās aktīvas darba tirgus politikas darbības jomu un mazinās nelikumīgas un neapdrošinātas nodarbinātības līmeni. Iestādes lēš, ka reformām būs pozitīva ietekme uz valsts finanšu ilgtspēju, pateicoties tam, ka ilgtermiņā tiks radīti vidējo gada pensiju izdevumu ietaupījumi līdz pat 3,8 % no IKP, un vienlaikus uz darba tirgu attiecināmā reformu daļa varot palielināt vidējo nodarbināto skaitu gadā līdz pat 10 %, kas šķiet visumā ticams pieņēmums. Tādējādi, ja šīs reformas tiks pilnībā un savlaicīgi īstenotas, tām būs pozitīva ietekme uz publisko finanšu stabilitāti. Pamatojoties uz šo, pašlaik vērtējams, ka Lietuva 2017. gadā kvalificējas pieprasītajai īslaicīgajai novirzei, ja vien tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, kas tiks uzraudzīts Eiropas pusgada ietvaros. Tomēr, tā kā arī turpmāk nodrošināma minimālās robežvērtības (t. i., strukturālais deficīts 1,5 % apmērā no IKP) ievērošana un ņemot vērā iepriekš piešķirto atvieglojumu saskaņā ar sistēmiskas pensiju reformas klauzulu (0,1% no IKP), pašlaik var uzskatīt, ka Lietuva kvalificējas 2017. gadā piemērojamai papildu īslaicīgai novirzei 0,4 % apmērā no IKP, kas ir nedaudz zem pieprasītā 0,5 % no IKP.

               (8)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Lietuvai nodrošināt, ka 2017. gadā novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa attiecas vienīgi uz atvieglojumu saistībā ar sistēmisko pensiju reformu
                  10
               . Ņemot vērā atvieglojumus, kas 2016. gadam piešķirti saistībā ar pensiju reformu, un 2017. gadam piešķirto īslaicīgo novirzi saistībā ar strukturālo reformu īstenošanu, varētu atļaut strukturālajai bilancei 2017. gadā pasliktināties par 1,3 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, paredzams, ka Lietuva 2017. gadā izpildīs šo prasību. 2018. gadā Lietuvai būtu jāsasniedz savs vidēja termiņa mērķis, ņemot vērā 2016. gadam piešķirtos atvieglojumus saistībā ar sistēmiskas pensiju reformas īstenošanu un 2017. gadam — saistībā ar strukturālo reformu, jo īslaicīgas novirzes tiek pārnestas uz trīs gadu laikposmu. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tas atbilst neto primārās valdības izdevumu maksimālajam nominālajam izaugsmes tempam, kas 2018. gadā ir 6,4% apmērā atbilstīgi strukturālās bilances kritumam -0,6% apmērā no IKP. Paredzams, ka, negrozot rīcībpolitiku, Lietuva šo prasību izpildīs 2018. gadā. Kopumā Padome uzskata, ka attiecībā uz Lietuvu prognozējams, ka tā Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus izpildīs 2017. un 2018. gadā.

               (9)Pēc nesenā ar nodokļiem neapliekamā minimālās algas apmēra palielinājuma pēdējos gados ir ievērojami mazināts nodokļu slogs personām ar zemiem ienākumiem, kas tagad ir tuvu ES vidējam rādītājam. Tajā pašā laikā kompensējoši nodokļu palielinājumi ir bijuši ierobežoti, un līdz ar to nodokļu ieņēmumi kā daļa no IKP joprojām ir starp zemākajiem ES, kas ierobežo Lietuvas spēju risināt sociālās problēmas. Zemo nodokļu ieņēmumu iemesls ir salīdzinoši ievērojamais ēnu ekonomikas apjoms un salīdzinoši zemie ieņēmumi no vides un kapitāla nodokļiem.

               (10)Lai gan Lietuva pēdējos gados ir guvusi panākumus, uzlabojot PVN iekasēšanu, tās PVN iztrūkums ir viens no augstākajiem ES. Darbalgu nedeklarēšana saasina nodokļu iekasēšanas zemo rādītāju problēmu. Uzlabojot nodokļu saistību izpildi, tiktu celti budžeta ieņēmumi, uzlabots nodokļu sistēmas taisnīgums un ekonomikas efektivitāte.

               (11)Vecumatkarības koeficienta pieaugums kļūs straujāks, un paredzams, ka saskaņā ar spēkā esošo pensiju regulējumu izdevumi pensijām kā daļa no IKP līdz 2030. gadu beigām pieaugs par aptuveni 50 %. Pensiju pabalstu sasaiste ar paredzamo mūža ilgumu ir būtiska, lai ierobežotu slogu, ko izdevumi pensijām radīs uz publiskajām finansēm.

               (12)Lietuva ir atlikusi jaunā Darba kodeksa un citu tiesību aktu par jauno sociālo modeli spēkā stāšanos. Tas dod tai iespēju nodrošināt pareizu līdzsvaru starp elastīgumu un drošību darba attiecībās. Lietuvai būtiski izaicinājumi joprojām ir lielais to cilvēku īpatsvars, kurus apdraud nabadzība vai sociālā atstumtība, kā arī arvien pieaugošā ienākumu nevienlīdzība. Attiecība starp ienākumiem, ko saņem 20 % turīgāko un 20 % nabadzīgāko mājsaimniecību, ir palielinājusies no 5,3 (2012. gadā) līdz 7,5 (2015. gadā), un tas ir otrs augstākais rādītājs ES. Tas negatīvi ietekmē ekonomikas izaugsmi, makroekonomikas stabilitāti un iekļaujošas sabiedrības attīstību. Patlaban sociālās drošības tīkls efektīvi nerisina šo problēmu, jo izdevumi sociālajai aizsardzībai ir zemi. Turklāt atšķirība ienākumu nevienlīdzībā pirms un pēc nodokļu nomaksas un sociālo maksājumu veikšanas ir viena no mazākajām ES. Tomēr valdība cīņu pret nabadzību un sociālo atstumtību ir izvirzījusi kā vienu no savas darba kārtības prioritātēm. Tiesību aktos par jauno sociālo modeli paredzēts uzlabot bezdarbnieka pabalstu adekvātumu un segumu, un norit diskusijas par to, kā uzlabot sociālās palīdzības adekvātumu. Šie svarīgie lēmumi vēl ir jāpieņem un jāīsteno. Lai novērstu vecāka gadagājuma cilvēku nabadzību, Lietuva 2016. gadā pensiju regulējumu papildināja ar indeksācijas mehānismu, ko var izmantot pensiju adekvātuma uzlabošanai.

               (13)Ir svarīgi Lietuvā risināt ar prasmēm saistītās problēmas un novērst negatīvās sekas, ko rada darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanās. Augsts joprojām ir arī to skolēnu īpatsvars, kuriem ir nepietiekamas pamatprasmes. Neraugoties uz augstiem terciārās izglītības iegūšanas rādītājiem, augstākajā izglītībā diemžēl pastāv slikti kvalitātes standarti un finansiāli stimuli, kas veicina pārmērīgu apjomu un neefektivitāti, nevis rezultātu sasniegšanu. Būtu jāveic centieni nodrošināt augstas kvalitātes mācību darbu visos izglītības līmeņos (tostarp veicot reformas attiecībā uz karjeras gājumu un darba apstākļiem). Tas ir izšķiroši svarīgi, lai atrisinātu nesekmības problēmu un izglītības trūkumus un nodrošinātu augstākās izglītības kvalitāti (tostarp, ieviešot uz rezultātiem balstītu finansēšanu un konsolidējot augstākās izglītības iestādes). Lietuvas nemainīgi zemie līdzdalības rādītāji pieaugušo izglītības jomā mazina darba tirgus reformu efektivitāti un apgrūtina kvalificētāka darbaspēka veidošanos. Lietuva savos centienos koncentrējusies uz valsts nodrošināto izglītības iespēju piedāvājuma paplašināšanu un atbilstību tomēr līdz šim tas nav devis taustāmus rezultātus. Lai panāktu augstākus un ilgtspējīgus līdzdalības rādītājus pieaugušo izglītības jomā, Lietuvai ir arī jāmudina cilvēki iesaistīties mācībās un jāstimulē lielāks skaits darba devēju nodrošināt darbiniekiem mācību iespējas.

               (14)Mazkvalificētu un vidēji kvalificētu personu bezdarba līmenis joprojām ir virs ES vidējā rādītāja. Personām ar invaliditāti ir augsts nabadzības līmenis, daļēji tāpēc, ka viņi tiek vāji integrēti darba tirgū. Aktīvas darba tirgus politikas pasākumiem pašlaik ir ierobežota nozīme, palīdzot cilvēkiem no jauna iekļauties Lietuvas darba tirgū. Lietuvai ir plašas iespējas padarīt savu darba tirgu iekļaujošāku, tostarp sniedzot vairāk atbalsta pasākumu personām ar invaliditāti. Tas nozīmētu, piemēram, izvērst atbalstītas nodarbinātības un profesionālās rehabilitācijas programmas un uzlabot rehabilitācijas budžeta finansējuma pieejamību. Nesen pieņemtais Likums par nodarbinātību potenciāli varētu uzlabot aktīvas darba tirgus politikas pasākumu nodrošināšanu.

               (15)Lietuva pēdējos gados ir guvusi panākumus, uzlabojot sociālo dialogu. Sociālie partneri ir aktīvi iesaistīti sarunās par jauno darba kodeksu un jauno sociālo modeli, un valdība ir pieņēmusi rīcības plānu sociālā dialoga stiprināšanai. Tā uzdevums ir veidot sociālo partneru spējas, veicināt darba koplīgumu slēgšanu un visos līmeņos uzlabot sociālo dialogu.

               (16)Lietuvas rezultāti veselības jomā joprojām būtiski negatīvi ietekmē potenciāli pieejamo darbaspēku un tā ražīgumu. Tiek pieliktas pūles, lai pacientus novirzītu uz izmaksu ziņā efektīvākiem veselības aprūpes veidiem, tomēr veselības aprūpes sistēmas sniegumu joprojām apgrūtina lielā atkarība no stacionārās aprūpes un zemie izdevumi profilaksei un sabiedrības veselībai. Tiešās pacientu iemaksas ir ļoti augstas, jo īpaši par zālēm.

               (17)No nelabvēlīgas demogrāfiskās attīstības izriet, ka izaugsme arvien vairāk būs atkarīga no darba ražīguma. Laikposmā no 2000. līdz 2015. gadam Lietuvā bija viens no augstākajiem darba ražīguma pieauguma rādītājiem ES dalībvalstīs, bet pēdējā laikā izaugsmes temps ir palēninājies. Lietuvas publiskie ieguldījumi cieš no sliktas plānošanas un sliktas sasaistes ar valsts stratēģiskajiem mērķiem. Valsts pētniecības un izstrādes intensitāte 2015. gadā palielinājās nedaudz virs ES vidējā rādītāja, tomēr uzņēmumu pētniecības un izstrādes intensitāte joprojām atpaliek. Lai risinātu joprojām pastāvošās problēmas pētniecības un inovācijas jomā, 2016. gadā tika pieņemtas “Lietuvas zinātnes un inovācijas politikas reformu pamatnostādnes”. Šo mērķi paredzēts īstenot, aicinot veikt pētniecības un izstrādes institucionālā finansējuma reformu, konsolidējot pētniecības un augstākās izglītības iestādes, “zinātnes ielejas” un tehnoloģiju parkus, un uzlabojot politikas koordināciju, uzraudzību un novērtēšanu. Lietuva ir guvusi ierobežotus panākumus, atbalstot alternatīvus finansējuma veidus. Tas ir palīdzējis izveidot vairākus riska kapitāla un sākumkapitāla fondus. Valdība turklāt nesen pieņēma likumu par kolektīvajiem ieguldījumiem.

               (18)Pēdējos gados ir strauji pieaudzis tiesvedību skaits par kukuļošanas gadījumiem, un tas liecina, ka Lietuva ir pastiprinājusi centienus apkarot korupciju. Tomēr dažās svarīgās jomās, piemēram, veselības aprūpē un publiskā iepirkuma jomā, noteikumus, kas vērsti pret neliela apmēra un augsta līmeņa korupciju, ne vienmēr piemēro praksē. Veselības aprūpes nozare cieš no izplatītās prakses veikt neoficiālus maksājumus mediķiem. Pārredzamība saistībā ar publisko iepirkumu nav pietiekama, jo īpaši pašvaldību līmenī. Turklāt vājais regulējums par trauksmes cēlējiem attur no informācijas sniegšanas par iespējamiem pārkāpumiem publiskajā un privātajā sektorā. Valdība cīņu pret korupciju veselības aprūpes nozarē ir izvirzījusi kā korupcijas apkarošanas programmas prioritāti. Turklāt, lai mazinātu korupcijas riskus un interešu konfliktus mazas vērtības publiskā iepirkuma jomā, valdība ir paredzējusi pienākumu līgumslēdzējām iestādēm tiešsaistē publicēt informāciju par sāktajām iepirkuma procedūrām, sekmīgajiem pretendentiem un noslēgtajiem līgumiem. Tomēr nepieciešama nepārtraukta uzraudzība, lai nodrošinātu šo rīcībpolitikas pasākumu īstenošanu.

               (19)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Lietuvas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī turpmākos pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Lietuvai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Lietuvā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

               (20)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  11
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               AR ŠO IESAKA Lietuvai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā virzīties uz savu vidēja termiņa budžeta mērķi , ņemot vērā atvieglojumus saistībā ar sistēmiskās pensiju reformas un strukturālo reformu īstenošanu, attiecībā uz kurām ir piešķirtas pagaidu novirzes. Uzlabot nodokļu saistību izpildi un paplašināt nodokļu bāzi, aptverot avotus, kam ir mazāk negatīva ietekme uz izaugsmi. Veikt pasākumus, lai risinātu vidēja termiņa fiskālās ilgtspējas problēmu saistībā ar pensijām.

               2.Risināt prasmju trūkumu, īstenojot efektīvus aktīvas darba tirgus politikas pasākumus un pieaugušo izglītību, un uzlabot izglītības rezultātus, stimulējot kvalitāti mācību darbā un augstākās izglītības jomā. Uzlabot veselības aprūpes sistēmas sniegumu, stiprinot ambulatoro aprūpi, slimību profilaksi un pieejamību izmaksu ziņā. Uzlabot sociālā nodrošinājuma tīkla adekvātumu.

               3.Veikt pasākumus darba ražīguma celšanai, uzlabojot publisko ieguldījumu lietderīgumu un stiprinot to saistību ar valsts stratēģiskajiem mērķiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2017) 514 final.

                     (3)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 un P8_TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01

                     (7)
                  SWD(2017) 80 final.

                     (8)
                  23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Lietuvai 2017. un 2018. gadā ir atļauta novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa, ņemot vērā atbilstīgi sistēmiskas pensiju reformas klauzulai piešķirto atvieglojumu 2016. gadam, jo pagaidu novirzes tiek pārnestas uz priekšu par trim gadiem.

                     (11)
                  Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktam.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 251 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par ekonomikas politikas vispārīgo pamatnostādņu īstenošanu dalībvalstīs, kuru naudas vienība ir euro

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par ekonomikas politikas vispārīgo pamatnostādņu īstenošanu dalībvalstīs, kuru naudas vienība ir euro

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu kopsakarā ar 121. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Lai varētu nodrošināt ilgtspējīgu un stabilu eurozonas attīstību, ir nepieciešami pastāvīgi politikas centieni atbalstīt līdzsvarotas korekcijas privātajā sektorā un publiskajā sektorā un palielināt ekonomikas izaugsmes potenciālu attiecīgi vidējā termiņā un ilgtermiņā. Lai gan eurozonā turpinās ekonomikas atlabšana, to sarežģī nesenās ekonomikas un finanšu krīzes izraisītās sekas, tostarp joprojām notiekošā ārējā līdzsvarošana, augstais privāto un valsts parādsaistību apjoms un attiecīgs uzstādījums samazināt aizņemto līdzekļu īpatsvaru, ieilgusī strukturālā neelastība dalībvalstu darba tirgos un ražojumu tirgos, augsts bezdarba un zems uzticēšanās līmenis, un joprojām nepietiekamā ieguldīšanas aktivitāte. Līdz šim konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos izklāstīto reformu īstenošana nav bijusi pietiekami vērienīga.

               (2)Eurozona ir vairāk nekā tajā ietilpstošo valstu summa. Eurozonas valstu tautsaimniecības ir savstarpēji cieši saistītas; tieši tādēļ ir nepieciešams vairāk koordinēt fiskālo, finanšu un strukturālo politiku. Eurozonas mēroga politikas nostājai būtu jāveicina izaugsme, vienlaikus nodrošinot, ka netiek apdraudēts līdzsvarošanas jomā sasniegtais progress. Eurozonas dalībvalstīm ir konkrēta atbildība par pēdējos gados ievērojami nostiprinātā pārvaldības regulējuma iedarbīgu īstenošanu. Tādēļ būtu nepieciešams kāpināt savstarpējo motivēšanu, lai palielinātu atbalstu valsts mēroga reformu īstenošanai un fiskālai piesardzībai. Tādēļ būtu nepieciešams arī paplašināt valsts mēroga reformu izvērtēšanu no eurozonas skatpunkta, internalizēt potenciālo pārrobežu ietekmi un stimulēt politikas jomas, kas ir īpaši svarīgas ekonomikas un monetārās savienības (EMS) pienācīgai funkcionēšanai.

               (3)Eurozonā vēl netiek pietiekamā apmērā īstenotas vērienīgas strukturālās reformas tautsaimniecības modernizēšanai, kā arī konkurētspējas un izaugsmes potenciāla stimulēšanai. Dalībvalstīs pastāv ievērojamas atšķirības pirmskrīzes nelīdzsvarotības, ekonomikas attīstības cikla sasniegtās stadijas un fiskālās manevrēšanas iespēju ziņā. Neatkarīgi no sasniegtajiem uzlabojumiem darba tirgū un nelielā progresa attiecībā uz reformām, ar kurām paredzēts uzlabot darba tirgus izturētspēju, bezdarba līmenis joprojām ir augsts, un pastāv risks, ka samazināt ilgtermiņa bezdarba līmeni kļūs arvien grūtāk, un līdz ar to vēl vairāk pasliktināsies sociālā situācija visneaizsargātākajās valstīs. Joprojām notiek ārējā līdzsvarošana, tomēr sasniegtie rezultāti ir bijuši asimetriski un nav notikusi lielo tekošā konta pārpalikumu korekcija. Vērienīgas darba tirgus un ražojumu tirgus strukturālās reformas veicinātu nepieciešamo ekonomikas korekciju eurozonas ietvaros un stimulētu izaugsmi valstīs, kas īsteno šādas reformas. Apstākļos, kad palielinās nodarbinātības līmenis un samazinās patēriņa preču cenas, reformas var veicināt arī pilnīgāku sociālo iekļaušanu. Ja strukturālās reformas tiek īstenotas vienlaikus vairākās dalībvalstīs, no tā iegūst visa eurozona, jo pa tirdzniecības un finanšu kanāliem izplatās pozitīvā pārrobežu iedarbība. Tas arī iedrošinātu izdarīt atbilstošu politikas izvēli pārējās eurozonas valstīs. Eurogrupas tematiskās apspriedes šo procesu var atbalstīt tādējādi, ka tiek salīdzinoši izvērtētas reformas un to ietekme uz eurozonu kopumā. To var paveikt, mācoties no paraugprakses, vienojoties par kopīgiem reformu īstenošanas principiem un veicot savstarpēju motivēšanu. Ņemot vērā valsts mērogā īstenotās korekcijas procesus un to ietekmi uz eurozonas darbību, īpaši svarīgi ir regulāri uzraudzīt reformu īstenošanas progresu dalībvalstīs, kurās pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība un dalībvalstīs, kurās attiecībā uz nelīdzsvarotību ir nepieciešama izlēmīga rīcība.

               (4)Viena no galvenajām eurozonai aktuālajām politikas problēmām ir lielais valsts parādsaistību apjoms, kas jāsamazina, ievērojot fiskālo atbildību. Pateicoties pēdējo gadu konsolidācijas centieniem, eurozonas fiskālā situācija ir uzlabojusies, tomēr fiskālās politikas koordinācija joprojām ir nepietiekama. Vairākām eurozonas dalībvalstīm joprojām jāturpina fiskālā korekcija, lai tās varētu samazināt ļoti lielo parādsaistību apjomu. Citām valstīm ir lielākas manevrēšanas iespējas, kuras tās varētu izmantot, lai veicinātu iekšzemes pieprasījumu un it īpaši ieguldījumus; tas būtu atbalsts gan iekšzemes izaugsmei, gan eurozonai kopumā. Stabilitātes un izaugsmes paktā ietvertais elastības princips ļauj dalībvalstīm veicināt strukturālās reformas un ieguldījumus, vienlaikus ievērojot kopīgi saskaņotos principus. Fiskālās stratēģijas vēl nav pietiekami labvēlīgas izaugsmei. Lai gan Eurogrupā notiek pastiprināta koordinācija, ieņēmumu jomā vēl ir uzlabojama nodokļu sistēmu efektivitāte un samazināms nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās. Savukārt izdevumu jomā lielāka uzmanība ir jāpievērš publiskā sektora ieguldījumiem (kas balstīti uz pienācīgu analīzi par izmaksām un ieguvumiem), kā arī citiem publiskā sektora izdevumiem, kas lielā mērā un pozitīvi ietekmē izaugsmi. Izdevumu pārskatīšanas gaitā ir tikusi uzsvērta nepieciešamība palielināt valsts pārvaldes efektivitāti. Šā procesa atbalstam tiks ieviests labi funkcionējošs valsts mēroga regulējums nodokļu jomā.

               (5)Eurozonā uzlabojas stāvoklis finanšu tirgos, tomēr privātajam sektoram pieejamie kredītlīdzekļi joprojām ir nepietiekami, un finanšu tirgi joprojām ir sadrumstaloti. Tas kavē ieguldījumus eurozonā. Līdz ar to ir izveidojusies plaša ieguldījumu plaisa – laikā, kad ir nepieciešami gan materiālie, gan nemateriālie ieguldījumi. ES Investīciju plāns paredz iespējas mobilizēt ieguldījumus un izmantot tos produktīviem projektiem. Tomēr Investīciju plāna un ECB paplašinātās aktīvu iepirkuma programmas ietekme būtu lielāka, ja papildus tiktu veikti pasākumi finanšu sektorā (plašā nozīmē), lai atjaunotu kredītu plūsmas, padziļinātu kapitāla tirgus un stimulētu ekonomikas ilgtermiņa finansēšanu. Pašlaik tiek veidota banku savienība, kuras atbalstam tiks piemērots vienots noteikumu kopums un konsekventa reglamentējoša pieeja. Labāk integrēti un efektīvāki kapitāla tirgi mobilizētu papildu finansējumu ieguldījumiem, mazinātu Eiropas ekonomikas atkarību no bankām un padarītu tās finanšu struktūras līdzsvarotākas un stabilākas.

               (6)Neatkarīgi no nesenajiem sasniegumiem EMS arhitektūras nostiprināšanā pašlaik aktuālās problēmas liek rīkoties, lai to pilnveidotu. Lai pilnveidotu EMS, būs nepieciešama pakāpeniska pieeja, kas apvieno disciplīnu un solidaritāti. Komisijas priekšsēdētājs kopā ar Eiropadomes priekšsēdētāju, Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju, Eiropas Centrālās bankas prezidentu un Eurogrupas priekšsēdētāju sagatavos nākamos pasākumus labākai ekonomikas pārvaldībai eurozonā,

               IESAKA eurozonas dalībvalstīm 2015.–2016. gadā Eurogrupas ietvaros veikt šādus pasākumus:

               1.Izmantot savstarpēju motivēšanu, lai veicinātu strukturālās reformas, kas atvieglo korekcijas attiecībā uz lielām iekšējām un ārējām parādsaistībām un atbalsta ieguldīšanu. Regulāri izvērtēt reformu rezultātus dalībvalstīs, kurās pastāv būtiska nelīdzsvarotība. Turpināt strukturālo reformu regulāro tematisko izvērtēšanu. Līdz 2016. gada pavasarim pieņemt lēmumus par sekojumdarbībām attiecībā uz koordinācijas pasākumu augsta nodokļu īpatsvara samazināšanai darbaspēka izmaksās un pakalpojumu tirgu reformēšanai.

               2.Koordinēt fiskālo politiku, lai nodrošinātu, ka eurozonas kopējā fiskālā nostāja atbilst prasībām attiecībā uz ilgtspējības riskiem un cikliskajiem apstākļiem. Līdz 2016. gada pavasarim rīkot tematiskas apspriedes par publisko finanšu kvalitātes un ilgtspējīguma uzlabošanu, īpašu uzmanību pievēršot materiālo un nemateriālo ieguldījumu prioritāšu noteikšanai valstu un ES mērogā un tam, kā nodokļu sistēmas padarīt labvēlīgākas izaugsmei. Uzraudzīt nesen pilnveidotā valsts mēroga fiskālā regulējuma darbības rezultātus.

               3.Nodrošināt, ka laikus tiek pabeigtas Eiropas Centrālās bankas izstrādātā visaptverošā novērtējuma sekojumdarbības, tiek īstenota Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva, tiek pabeigta starpvaldību nolīguma par vienoto banku noregulējuma fondu ratifikācija un 2016. gada janvārī pilnā apmērā tiek sākta šā fonda darbība. Veicināt pasākumus, ar kuriem padziļina uz tirgus mehānismiem balstītās finanses, uzlabot MVU iespējas saņemt kredītus un izstrādāt alternatīvus finansējuma avotus. Iedrošināt papildu reformas attiecībā uz valsts mēroga regulējumu maksātnespējas jomā.

               4.Ņemot vērā ziņojumu par nākamajiem pasākumiem labākai ekonomikas pārvaldībai eurozonā, kuru Komisijas priekšsēdētājs Junkers sagatavojis ciešā sadarbībā ar četriem priekšsēdētājiem – Tusku, Šulcu, Dragi un Deiselblūmu, kā arī ņemot vērā šā ziņojuma sekojumdarbības, turpināt iesākto darbu pie ekonomikas un monetārās savienības padziļināšanas un sniegt savu pienesumu ekonomikas uzraudzības regulējuma pilnveidošanā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2015) 251.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 254 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Čehijas Republikas 2015. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2015. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Čehijas Republikas 2015. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2015. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Šajā stratēģijā lielākoties tiek pievērsta uzmanība galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Tās kopā veido „integrētās pamatnostādnes”, ko dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Čehijas Republikas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par Čehijas Republikas atjaunināto konverģences programmu 2014. gadam.

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot ekonomikas politikas koordinēšanas 2015. gada Eiropas pusgadu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā tā nenoteica Čehijas Republiku kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, kuru mērķis ir veicināt ieguldījumus, paātrināt strukturālās reformas un īstenot atbildīgu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja savu 2015. gada ziņojumu par Čehijas Republiku
                  6
               . Tajā tika novērtēts Čehijas Republikas gūtais progress, izpildot konkrētai valstij adresētos ieteikumus, kas pieņemti 2014. gada 8. jūlijā.

               (7)Čehijas Republika 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Uz Čehijas Republiku pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2015. gada konverģences programmā valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu – 2015. gadā līdz 1,9 % no IKP un 2018. gadā vēl līdz 0,6 % no IKP. Valdība paziņo par savu nodomu 2018. gadā sasniegt vidēja termiņa mērķi, proti, strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP, taču saskaņā ar pārrēķināto strukturālo bilanci
                  7
                ir paredzams, ka tas tiks sasniegts līdz 2016. gadam. Saskaņā ar konverģences programmu tiek prognozēts, ka valdības parāda/IKP attiecība 2015. gadā sasniegs gandrīz 41 % un pēc tam pakāpeniski samazināsies līdz 40,2 % 2018. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir pamatā šīm budžeta prognozēm, ir ticams, un pietiekamā mērā ir precizēti pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2016. gadu. Tomēr pastāv risks, ka plānotajiem pasākumiem ieņēmumu jomā varētu būt mazāka ietekme, nekā prognozēts. Balstoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, tiek paredzēts, ka izdevumu kritērijs 2015. gadā tiks izpildīts. 2016. gadā ir paredzama neliela novirze, jo izdevumu neto pieaugums pārsniedz kritēriju par 0,3 % no IKP. Tāpēc 2016. gadā būs vajadzīgi papildu pasākumi. Pamatojoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka ir paredzams, ka Čehijas Republika kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Ir ieviesti galvenie pašreizējās fiskālās sistēmas elementi. Tomēr budžeta vidēja termiņa plānošanas un skaitliskā fiskālā noteikuma mērogs ir ierobežots, un izpilde ir vāja. Reformu paketes projekts ir vairākas reizes grozīts un aizkavējies, un pašlaik tā pieņemšana ir plānota 2015. gadā. Čehijas Republika joprojām saskaras ar problēmām saistībā ar ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju; tā iemesls lielākoties ir prognozējamais pensiju un veselības aprūpes izdevumu pieaugums. Pateicoties labvēlīgākām demogrāfiskām prognozēm, ir nedaudz uzlabojušās pensiju sistēmas izredzes. Čehijas valdība plāno pakāpeniski paaugstināt likumā noteikto pensionēšanās vecumu, taču vidējā termiņā paredzētās izmaiņas ir pārāk lēnas. Šobrīd tiek apspriestas izmaiņas pašreizējā pensiju indeksācijas sistēmā, tomēr vēl nav pieņemti nekādi pasākumi. Kaut arī ir veikti daži pasākumi, lai uzlabotu izmaksu efektivitāti un pārvaldību veselības aprūpes nozarē, šajā jomā ir gūti tikai ierobežoti panākumi. Slimnīcu nozares darbības izvērtējumam izmantotie rādītāji liecina, ka medicīniskā aprūpe ne vienmēr tiek nodrošināta izmaksu ziņā efektīvā veidā, savukārt resursu piešķiršanu traucē pašreizējās grūtības, kas saistītas ar sistēmas ieviešanu slimnīcās radušos izmaksu atmaksai. Ir arī pazīmes, ka ģimenes ārsti pienācīgi nepilda savu starpnieka (gate-keeper) lomu. Publisko iepirkumu veselības aprūpes nozarē apgrūtina plaši izplatīti pārkāpumi, kas liecina par nepietiekamām norādēm un uzraudzību.

               (9)Galvenie uzdevumi nodokļu jomā ir samazināt nodokļu nemaksāšanu un panākt, ka nodokļu iekasēšana gan nodokļu maksātājiem, gan iestādēm rada mazāk izmaksu un aizņem mazāk laika. Čehijas Republika par prioritātēm ir noteikusi nodokļu saistību izpildi un cīņu pret nodokļu nemaksāšanu un veikusi vairākus pasākumus šajās jomās. 2015. gadā tika ieviesti vairāki pasākumi, kas saistīti gan ar tiešajiem, gan netiešajiem nodokļiem, un turpmāki pasākumi ir plānoti 2016. gadā. Tomēr izmaksas par saistību izpildi vēl joprojām ir pārāk lielas. Nodokļu – iedzīvotāju ienākuma nodokļa, sociālā nodrošinājuma un veselības aprūpes iemaksu – bāzes standartizācija palīdzētu vienkāršot nodokļu sistēmu, taču šīs izmaiņas vēl nav veiktas, un pašlaik nav plānu atrisināt šo jautājumu. Darbs, lai vienkāršotu nodokļu deklarācijas un biežāk izmantotu iepriekš daļēji aizpildītas veidlapas, netiek veikts sistemātiski. Tā vietā, lai vienkāršotu PVN sistēmu, Čehijas Republika 2014. gadā ieviesa trešo PVN likmi. Ierobežoti panākumi ir gūti, samazinot nodokļu režīma atšķirības starp darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām. Nodokļu ieņēmumi Čehijas Republikā joprojām ir ievērojami atkarīgi no darbaspēkam piemērojamiem nodokļiem, un uz zemu atalgotiem darba ņēmējiem (jo īpaši tiem, kuriem nav bērnu) gulstas samērā augsts darbaspēka nodokļu slogs. Pasākumi, kas stājas spēkā 2015. gadā, konkrētu personu grupu gadījumā nedaudz samazina darbaspēka nodokļus, tomēr kopumā to ietekme būs ierobežota. Īpašuma un vides nodokļi (izņemot degvielas nodokli) vēl aizvien ir zemi, kas norāda uz potenciālu iespēju samazināt darbaspēkam piemērojamos nodokļus.

               (10)Reglamentēto profesiju reformas paātrināšanā 2014. gadā tika gūti ierobežoti panākumi, taču 2015. gada aprīlī pieņemtajā valsts pagaidu rīcības plānā ir iekļauti vairāki konkrēti pasākumi un darbības, kuru nolūks ir uzlabot tiesisko regulējumu un atcelt nepamatotās un nesamērīgās prasības.

               (11)Pēdējos gados īstenotie centieni korupcijas problēmas novēršanā ir būtiski aizkavējušies. Jaunākais pretkorupcijas rīcības plāns aptvēra vairākas prioritārās jomas. Tajā tika iekļauti tiesību akti par finanšu kontroli, prokuratūru, politisko partiju finansēšanu un ziņotāju aizsardzību, jauna stratēģija par valsts uzņēmumu pārvaldību, kā arī grozījumi likumā par brīvu piekļuvi informācijai. Tomēr šķiet, ka maz tiek darīts, lai pieņemtu šos tiesību aktus. Pieņemot un īstenojot Civildienesta likumu un ar to saistītos pasākumus, Čehijas Republika ir sākusi risināt problēmas, kas attiecas uz valsts pārvaldes efektivitāti un stabilitāti. Publiskos ieguldījumus kavē gan administratīvie un reglamentējošie šķēršļi ieguldījumu plānošanai, gan to procedūru pārredzamības trūkums un ilgums, kuras nepieciešamas būvatļauju un zemas apsaimniekošanas atļauju iegūšanai. Publiskajam iepirkumam pēdējos gados ir bijušas veltītas vairākas iniciatīvas, taču joprojām pastāv bažas par pārredzamību. Konkrēti, publiskā iepirkuma līgumi vēl aizvien netiek publicēti centralizētā reģistrā. Publiskā iepirkuma procedūru efektivitāti kavē tas, ka iepirkuma konkursos iesaistītajām iestādēm netiek sniegti pienācīgi norādījumi un apmācība. Sistēmas uzraudzība joprojām ir vāja.

               (12)Vispārējais nodarbinātības līmenis pašlaik ir augts, taču konkrētas nelabvēlīgā situācijā esošu personu grupas vēl aizvien ir nepietiekami pārstāvētas darba tirgū. Tās ietver vecākus ar maziem bērniem, mazkvalificētus darba ņēmējus, personas ar invaliditāti un romus. Ir veikti daži pasākumi, lai pastiprinātu valsts nodarbinātības dienestu lietderību un efektivitāti. Jauniešu nodarbinātības līmenis pieaug, un valsts nodarbinātības dienesti cenšas vērst savus pakalpojumus jo īpaši uz jauniešiem. Izmaksu ziņā pieņemamu un kvalitatīvu bērnu aprūpes pakalpojumu trūkums un elastīga darbalaika režīmu ierobežotā izmantošana ir par iemeslu tam, ka sievietēm ar bērniem ir grūti iesaistīties darba tirgū. Ir sperti daži soļi, lai palielinātu bērnu aprūpes pieejamību, taču politikas pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt visjaunāko bērnu valsts aprūpi, vēl aizvien ir nepietiekami.

               (13)Čehijas Republikas izglītības rezultāti pēdējos gados ir uzlabojušies, tomēr joprojām saglabājas strukturālas problēmas. Līdzdalība terciārajā izglītībā ir strauji pieaugusi, taču ir radušās bažas saistībā ar gados jaunāku terciārās izglītības ieguvēju prasmju samazināšanos. Cerams, ka ar ilgi gaidīto augstākās izglītības reformu, ko plānots pieņemt 2015. gadā, tiks ieviesta izglītības iestāžu akreditācija, stingrāka iekšējās kvalitātes nodrošināšana un plašāka studentu profilēšanas izmantošana, kā arī uzlabotas finansēšanas sistēmas. Obligātās izglītības jomā ir jāpieņem darbā vairāk skolotāju, taču zemas algas un negatīva attieksme pret profesiju apgrūtina talantīgu kandidātu piesaisti. 2015. gada pirmajā pusē būtu jāpabeidz izstrādāt jaunu karjeras sistēmu, kuras mērķis ir uzlabot gan skolotāju pieņemšanu darbā, gan viņu profesionālo attīstību; sistēmu ir paredzēts ieviest 2016. gada septembrī. Tomēr tās vispārējā ietekme būs lielā mērā atkarīga no pieejamā finansējuma. Vēl aizvien trūkst visaptverošas pieejas, lai novērtētu un atbalstītu skolas un skolēnus, kuru rādītāji ir slikti. Šādas pieejas ieviešana varētu palīdzēt uzlabot efektivitāti un vienlīdzību izglītības nozarē. Neraugoties uz to, ka valdība ir pieņēmusi visaptverošu izglītības stratēģiju, ir gūti vien ierobežoti panākumi, lai padarītu izglītību iekļaujošāku. Ir konstatēts, ka jaunieši, kuru sociāli ekonomiskie apstākļi ir slikti (tostarp romi), nav tik sekmīgi izglītībā un darba tirgū.

               (14)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu Čehijas Republikas ekonomikas politikas analīzi un publicēja to 2015. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī turpmāko rīcību saistībā ar iepriekšējos gados Čehijas Republikai adresētajiem ieteikumiem. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijas Republikā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā.

               (15)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Čehijas Republikas konverģences programmu, un tās atzinums
                  8
                ir jo īpaši atspoguļots 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.Panākt 2016. gadā fiskālo korekciju 0,5 % apmērā no IKP. Vēl vairāk uzlabot izmaksu lietderību un pārvaldību veselības aprūpes nozarē.

               2.Apkarot nodokļu nemaksāšanu, vienkāršot nodokļu sistēmu un īstenot pretkorupcijas plānu. Veikt pasākumus, lai palielinātu publiskā iepirkuma pārredzamību un efektivitāti, jo īpaši izveidojot publiskā iepirkuma līgumu centrālu reģistru un uzlabojot norādes un uzraudzību.

               3.Samazināt personām ar zemiem ienākumiem uzlikto nodokļu augsto līmeni, pārceļot nodokļus uz citām jomām. Vēl vairāk uzlabot izmaksu ziņā pieņemamas bērnu aprūpes pieejamību.

               4.Pieņemt augstākās izglītības reformu. Nodrošināt skolotājiem pienācīgu apmācību, atbalstīt skolas ar sliktiem rādītājiem un veikt pasākumus, lai palielinātu nelabvēlīgā situācijā esošu bērnu, tostarp romu, līdzdalību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2015) 254.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 23 final.

                     (7)
                  Strukturālā bilance, ko Komisija pārrēķinājusi uz konverģences programmā iekļautās informācijas pamata, ievērojot kopīgi saskaņotu metodiku.

                     (8)
                  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.