title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Grieķijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Grieķijas 2020. gada stabilitātes programmu 2020/C 282/08

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/46

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Grieķijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Grieķijas 2020. gada stabilitātes programmu
      (2020/C 282/08)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Grieķija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku.

                  (2)

                  2020. gada ziņojums par Grieķiju tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Grieķija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (3) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), un Grieķijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. No Komisijas veiktās analīzes secināms, ka Grieķijā pastāv pārmērīga makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, nelīdzsvarotība konstatēta tādās jomās kā augstais valsts parāds, apjomīgi ieņēmumus nenesoši aizdevumi banku bilancēs un ārējais sektors apstākļos, kad joprojām ir zems ekonomiskās izaugsmes potenciāls un augsts bezdarba līmenis.

                  (3)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (4)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (5)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (4) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (6)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (7)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ tie ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (8)

                  Savienības likumdevējs ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 (5) un (ES) 2020/558 (6) jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai dalībvalstīm ļautu mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis 2020.–2021. grāmatvedības gadā var arī izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Grieķija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

                  (9)

                  Visticamāk, Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas Grieķijas reģionos izpaudīsies nevienmērīgi, jo tiem ir atšķirīgi specializācijas modeļi, jo īpaši reģionos, kas izteikti paļaujas uz tūrismu un plašākā nozīmē – uz uzņēmējdarbību, kurā pastāv tieša saskare ar patērētājiem. Tas rada būtisku risku, ka Grieķijā palielināsies reģionālās un teritoriālās atšķirības, pastiprinot jau novēroto un finanšu krīzes gados vēl vairāk saasinājušos tendenci, kura liecina par aizvien lielāku atšķirību veidošanos starp galvaspilsētu un jo īpaši salu un kalnu reģioniem. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Grieķija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Grieķiju šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu.

                  (12)

                  Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 1,5 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz deficītu 4,7 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 0,2 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 176,6 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 188,8 %, 2021. gadā atkal samazinoties līdz 176,8 %. Budžeta prognožu pamatā ir riski, proti, nepabeigtā tiesvedība un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumi. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.

                  (13)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Grieķija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 5,4 % no IKP. Minētie pasākumi ietver pagaidu ekonomisku atbalstu algotiem darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām, individuālajiem uzņēmumiem un dažām brīvajām profesijām, ko skārusi pandēmijas ietekme, atmaksājamu avansu maksājumus uzņēmumiem ar samazinājušos apgrozījumu, sociālās apdrošināšanas iemaksu veikšanu par darbiniekiem, kuru darba līgumi ir apturēti, nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu, tostarp nodokļu kārtējo maksājumu shēmās, atlikšanu uz vismaz trim mēnešiem visiem uzņēmumiem, pašnodarbinātajiem un algotiem darba ņēmējiem, kurus skārusi Covid-19 pandēmijas ietekme, procentu subsīdijas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) piešķirtiem aizdevumiem un lielākus veselības aprūpes izdevumus. Turklāt Grieķija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Minētie pasākumi ietver naudas nodrošinājuma piešķiršanu, lai stimulētu bankas aizdevumu izsniegšanu, – minētā piešķiršana notiek ar Hellenic Development Bank starpniecību. Tomēr Komisijas 2020. gada pavasara prognozē arī visi nodokļu atlikšanas gadījumi tiek uzskatīti par likviditātes pasākumiem bez negatīvas ietekmes uz budžetu 2020. gadā. Kopumā Grieķijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (14)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Grieķijas vispārējās valdības budžeta deficīts tiek prognozēts 6,4 % apmērā no IKP 2020. gadā un 2,1 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs 196,4 % 2020. gadā un 182,6 % 2021. gadā.

                  (15)

                  Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Grieķija 2019. gadā nebija ievērojusi noteikumu par parādu un 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā Komisijas analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 noteiktais parāda kritērijs ir izpildīts, taču deficīta kritērijs nav izpildīts.

                  (16)

                  Attiecībā uz Covid-19 pandēmiju, šķiet, ka Grieķijas savlaicīgā reakcija un ierobežojumu ieviešana ir apliecinājušas efektivitāti, spriežot pēc samērā nelielā līdz šim apstiprināto infekcijas gadījumu skaita. Tomēr sagaidāms, ka Covid-19 krīzes ekonomiskā ietekme būs smaga, jo salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm Grieķija lielā mērā paļaujas uz tūrisma un transporta nozari. Tūrisma nozarē Grieķija varētu zaudēt lielu daļu ieņēmumu salīdzinājumā ar 2019. gadu. Tūrisms ir Grieķijas ekonomikas nozīmīgākie eksportētie pakalpojumi, kura devums atbilst 45 % no visiem eksportētajiem pakalpojumiem. Turklāt paredzams, ka, pasaules tirdzniecībai palēninoties pandēmijas dēļ, pieprasījuma kritums ietekmēs arī kuģniecības nozari, kas atbilst 40 % no eksportētajiem pakalpojumiem. Ņemot vērā pārvietošanās ierobežojumus, zemākus izmantojamos ienākumus un bezdarba pieaugumu, paredzams, ka iekšzemes pieprasījums ievērojami samazināsies.

                  (17)

                  Saskaroties ar Covid-19 uzliesmojumu, Grieķija aktivizēja valsts pandēmijas plānu un strauji ieviesa bezprecedenta pasākumu kopumu, tostarp stingru karantīnu un sociālo distancēšanos, jo īpaši attiecībā uz personām, par kurām bija aizdomas, ka tās varētu būt kontaktējušās ar vīrusa nēsātājiem. Lai mazinātu ekonomisko un sociālo ietekmi, iestādes noteica plašu pasākumu klāstu, kas 2020. gadā atbilst 10,5 % no IKP. No šiem pasākumiem 5 % no IKP atbilst fiskālajiem pasākumiem ar neto ietekmi uz budžetu 3,7 % apmērā no IKP un vēl 1,9 % uz laiku atliktiem nodokļiem un naudas nodrošinājumam komercbankām, kas papildus varētu nodrošināt jaunus aizdevumus līdz 3,6 % apmērā no IKP. Valsts veselības aprūpes nozare ir saņēmusi vienreizēju piešķīrumu 273 miljonu EUR apmērā, kas, piemēram, segs vēl 2 000 veselības aprūpes nozares darbinieku pieņemšanu darbā, medicīniskā aprīkojuma un materiālu iegādi un pastiprinātu skrīningu.

                  (18)

                  Lai turpinātu risināt ar Covid-19 pandēmiju saistītos jautājumus, ir jāuzlabo veselības aprūpes sistēmas kapacitāte, piekļūstamība un noturība. Joprojām lieli ir tiešie maksājumi par privātiem veselības aprūpes pakalpojumiem un neoficiālie maksājumi, kas ir cieši saistīti ar neefektīvu slimnīcu pārvaldību. Tas rada nevienlīdzību. Piekļūstamība vēl aizvien ir problemātiska, un iedzīvotāju norādītās neapmierinātās vajadzības pēc veselības aprūpes ir vienas no lielākajām Savienībā, turklāt pastāv ievērojamas atšķirības starp ienākumu grupām un atkarībā no nodarbinātības statusa. Attiecībā uz līdzmaksājumiem netiek veiktas pietiekamas saņēmēju piemērotības pārbaudes, tādējādi kavējot neaizsargāto grupu aizsardzību. To vēl vairāk saasina pārāk dārgu zāļu pārmērīgais piedāvājums un līdz ar to arī patēriņš pārāk lielā apjomā. Lai risinātu šo problēmu, Grieķija īsteno vērienīgu primārās aprūpes reformu, kas īstermiņā nodrošinās piekļuvi kvalitatīviem pamatpakalpojumiem un ilgtermiņā izveidos visaptverošu, uz ģimenes ārsta nosūtījumiem balstītu sistēmu visiem iedzīvotājiem. Agrīnas pazīmes liecina, ka šie pasākumi ir svarīgi iedzīvotāju aizsargāšanai un vīrusa izplatīšanās iegrožošanai, jo tie nodrošina, ka pacientu ārstēšanai atbilstoši viņu vajadzībām var izmantot visu sistēmas jaudu. Veselības aprūpes jomas izdevumiem vēl ir jāatrod ilgtspējīgs risinājums, jo fiskālo ilgtspēju galvenokārt nodrošina līdzekļu atgūšanas sistēma, kas nepietiekamu strukturālo pasākumu dēļ aizvien vairāk tiek pakļauta spiedienam. Lai gan daži nesen veiktie pasākumi ir daudzsološi, centralizētais iepirkums joprojām ir vājš. 2018. gadā publiskie izdevumi veselības aprūpes jomā bija zemāki par Savienības vidējo rādītāju, pat ietverot atgūšanas vērtību, un veidoja aptuveni 1 % no IKP. Lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmas rezultativitāti, piekļūstamību un vispārējo noturību, ir vajadzīga lielāka efektivitāte un papildu finanšu resursi.

                  (19)

                  Ir nepieciešami pasākumi, ar kuriem mazinātu Covid-19 krīzes ietekmi uz darba ņēmējiem un uzņēmumiem. Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 19,9 %, bet 2021. gadā mazināsies – līdz 16,8 %. Grieķija jau ir ieviesusi pagaidu shēmu, kas atvieglo darbaspēka izmaksas uzņēmumiem, kuru darbība ir apturēta vai būtiski ietekmēta, un kas vienlaikus aizsargā darba līgumus un sniedz ienākumu atbalstu krīzes skartajiem darba ņēmējiem. Tomēr visaptverošas saīsināta darbalaika shēmas īstenošana nodrošinātu ilgtspējīgāku un elastīgāku risinājumu, un iestādes jau ir veikušas pasākumus šajā virzienā, pieņemot nodarbinātības atbalsta shēmu SYN-ERGASIA, ko paredzēts ieviest no 2020. gada 15. jūnija līdz 15. oktobrim. Šāda shēma ļautu uzņēmumiem saīsināt darbalaiku modulētā veidā atbilstoši tam, cik lielā mērā ir ierobežota to darbība, vienlaikus saglabājot nozaru darbību un nepieļaujot, ka darbinieku pagaidu atlaišana kļūst strukturāla. Pārvietošanās ierobežojumu un sociālās distancēšanās laikā saimniecisko darbību un darbvietas palīdzētu saglabāt arī elastīga darba režīma, piemēram, tāldarba, paplašināšana, – līdz šim Grieķijā tas nebija tik izplatīts kā citās dalībvalstīs.

                  (20)

                  Pastāv risks, ka Covid-19 krīze no jauna saasinās lielas iedzīvotāju daļas sociālo situāciju un palielinās ienākumu nevienlīdzību. To iedzīvotāju īpatsvars, kuriem draud nabadzība vai sociālā atstumtība, Grieķijā pirms pandēmijas uzliesmojuma vēl aizvien bija viens no augstākajiem Savienībā, un bērni un darbspējas vecuma iedzīvotāji bija pakļauti lielākam riskam nekā vecāka gadagājuma cilvēki. Nopietnas bažas raisa arī nodarbinātu personu nabadzība, nepietiekama piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem mājokļiem un enerģētiskā nabadzība. Lai mīkstinātu krīzes ietekmi, izšķiroša nozīme būs pienācīgai ienākumu kompensēšanai visiem krīzes skartajiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātajiem, tostarp tiem, kuriem nav pilnvērtīgas piekļuves sociālajai aizsardzībai. Svarīgi būs, nostiprinot sociālās drošības tīklus, arī atbalstīt visneaizsargātākās personas, tostarp neaktīvos un nedeklarētos darba ņēmējus. Tā kā paredzams, ka lielākam cilvēku skaitam nāksies paļauties uz pamata drošības tīkliem, svarīgi būs uzlabot minimālā ienākumu atbalsta adekvātumu. Vistrūcīgākajām un visneaizsargātākajām grupām, tostarp personām ar invaliditāti, bēgļiem un patvēruma meklētājiem, ir nepieciešama visaptveroša piekļuve sociālajiem pakalpojumiem. Turklāt ilgtermiņa aprūpes pakalpojumi nav pietiekami attīstīti. Grieķijai būtu arī turpmāk jāveicina piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem mājokļiem, jo īpaši attiecībā uz mājsaimniecībām, kuras ir pakļautas nabadzības riskam; tas darāms, piemēram, ieviešot shēmu, lai palīdzētu neaizsargātiem mājokļu īpašniekiem, kuriem ir hipotekārais kredīts.

                  (21)

                  Covid-19 krīze ir apturējusi pēdējos gados novērotās pozitīvās norises darba tirgū, un paredzams, ka bezdarba līmenis atkal pieaugs. Lai atbalstītu spēcīgu nodarbinātības atveseļošanu pēckrīzes periodā, Grieķijai ir jāpabeidz reformas, kas padarītu efektīvāku politiku, kura palīdz cilvēkiem atrast darbu, īpaši mācību programmas. Būtiski būs palielināt valsts nodarbinātības dienesta spēju nodrošināt pastāvīgu un individualizētu atbalstu darba meklētājiem. Grieķijai īpaša uzmanība ir jāpievērš jauniešiem un sievietēm, kurus visvairāk skar nodarbinātības iespēju trūkums. Nav izsmeltas arī iespējas uzlabot sociālo dialogu, atbalstot sociālo partneru aktīvu un jēgpilnu iesaistīšanos politikas veidošanā, tostarp tādu pasākumu izstrādē un īstenošanā, ar kuriem risina Covid-19 krīzes sekas. Valdībai pūliņi būtu jāpievērš tam, lai uzlabotu visu personu pamatprasmes, tostarp digitālās prasmes. Svarīgi būs novērst sliktus izglītības rezultātus, uzlabot profesionālo izglītību un apmācību un izvērst pieaugušo izglītību. Lai samazinātu prasmju neatbilstību un paātrinātu darba tirgus atveseļošanu, ir būtiski uzlabot izglītības un apmācības kvalitāti un atbilstību darba tirgus vajadzībām.

                  (22)

                  Ilgtspējīga likviditātes atbalsta, tostarp apgrozāmā kapitāla, nodrošināšana skartajiem uzņēmumiem, sevišķi MVU un mikrouzņēmumiem, jo īpaši ar aizdevumu un garantiju palīdzību, gluži pamatoti ir bijusi valdības prioritāte, kopš tā sāka reaģēt uz Covid-19 uzliesmojumu. Saskaņā ar pagaidu regulējumu valsts atbalsta pasākumiem Grieķija ir ieviesusi trīs shēmas, lai palielinātu uzņēmumu kapitāla likviditāti, proti: i) shēmu, kas attiecas uz atmaksājamiem avansa maksājumiem, ii) naudas nodrošinājuma shēmu banku aizdevumu segšanai un iii) procentu likmes subsīdiju shēmu īstermiņa aizdevumiem. Ir svarīgi, lai šajā procesā banku nozare ar iestāžu atbalstu pildītu starpnieka funkciju – uzturētu nepieciešamo kredītu plūsmu, pamatojoties uz atbilstīgu kredītriska novērtējumu un piesardzīgiem kredītstandartiem, un vienlaikus precīzi ziņotu par aktīvu kvalitātes pasliktināšanos. Lai aizsargātu aktīvu kvalitāti, vienlaikus veicinot ekonomikas atveseļošanu, ļoti svarīgi būs atbalstīt banku nozares spēju piedāvāt ilgtspējīgus parādu pārstrukturēšanas risinājumus dzīvotspējīgiem krīzes skartajiem aizņēmējiem.

                  (23)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Lai nodrošinātu ilgtermiņa izaugsmi un mazinātu reģionālās atšķirības, būtiski ir palielināt izaugsmi veicinošas investīcijas prioritārās nozarēs. 2019. gadā publiskās investīcijas atpalika no plānotā līmeņa par vairāk nekā 1 % no IKP, līdzīgi kā iepriekšējos gados. Iestādes ir sākušas risināt ieilgušo nepietiekamību un izstrādājušas valsts attīstības programmu, lai nostiprinātu noteikumus par atbalstīto projektu izstrādi, pārvaldību, finansēšanu un īstenošanu, un rīcības plānu, kas uzlabos publisko investīciju prognozēšanu un pārraudzību. Ņemot vērā publisko investīciju svarīgo nozīmi laikā, kad sāksies ekonomikas atveseļošana pēc Covid-19 krīzes, ir būtiski novērst visus atlikušos administratīvos šķēršļus un izveidot jaunu projektu sarakstu. Izveidojot īpašu projektu sagatavošanas mehānismu, varētu vēl vairāk uzlabot un paātrināt publiskās investīcijas. Efektīvāka publisko investīciju īstenošana pastiprinātu to ietekmi, kas vēl vairāk stimulētu izaugsmi. Grieķijai varētu ieteikt arī izmantot priekšrocības, kuras sniedz efektīvāks un ilgtspējīgāks publiskais iepirkums, kas ietilptu tās centienos uzlabot un racionalizēt publiskos izdevumus, kā arī garantēt konkurētspējīgu uzņēmējdarbības vidi. Lai to panāktu, būtu jānovērš konstatētie trūkumi, piemēram, pastāvīgais nepamatoti lēto piedāvājumu fenomens, – tālab būtu jāizmanto atbilstīgi likumdošanas un administratīvie pasākumi.

                  (24)

                  Lai atjaunotu Grieķijas ekonomiku, būs arī jānovērš dažas ilgtermiņa nepilnības un jāizmanto potenciālās turpmākās iespējas. Starp nozarēm, kurām ir vajadzīgas ievērojamas investīcijas, ir transports un loģistika, kur atbalsts jo īpaši ir nepieciešams dzelzceļam, ceļu satiksmes drošībai un intermodālo mezglu modernizācijai, kā arī cieto atkritumu un komunālo notekūdeņu apsaimniekošanai, kur ir vajadzīgas vides ziņā ilgtspējīgas investīcijas. Grieķijas pāreja uz klimatneitrālu ekonomiku ilgtermiņā prasīs arī apjomīgas privātās un publiskās investīcijas. Plānotās investīcijas, piemēram, maza mēroga projektus energoefektivitātes, ēku renovācijas un atjaunojamo energoresursu enerģijas jomā, varētu koncentrēt sākumposmā un tādējādi veicināt ekonomikas atveseļošanu pēc Covid-19. Sagatavojot vidēja termiņa ekonomikas atveseļošanas pasākumus, var izmantot investīcijas, kas plānotas saskaņā ar dalībvalstu nacionālajiem enerģētikas un klimata plāniem, kopīgu interešu projektiem un infrastruktūras attīstības plāniem. Saistītās investīcijas varētu ietvert pārrobežu savienojumus starp kaimiņos esošām dalībvalstīm importa un eksporta jaudas palielināšanai, lai nodrošinātu ilgtspējīgu enerģijas piegādi iedzīvotājiem un uzņēmumiem Grieķijā, un pasākumus, kas nodrošinātu taisnīgu pāreju reģionos, kurus visvairāk ietekmē Grieķijas vērienīgais plāns pamazām pāriet uz bezlignīta elektroenerģijas ražošanu. Laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam paredzēto līdzekļu plānošana Taisnīgas pārkārtošanās fondam, kas aplūkots Komisijas priekšlikumā, varētu palīdzēt Grieķijai risināt dažas no problēmām, ko rada pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku, jo īpaši teritorijās, kas ietvertas 2020. gada ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Grieķijai optimāli izmantot minēto fondu.

                  (25)

                  Lai gan iepriekšējos gados ir panākts zināms progress, Grieķijai ir jāpaātrina centieni uzlabot savu digitālo sniegumu, tostarp, izvēršot digitālos rīkus un pakalpojumus valsts pārvaldē, tiesu sistēmā un uzņēmumos. Valsts pārvaldei ekonomikas atveseļošanas posmā sevišķi svarīgi būs saglabāt impulsu un ieguvumus, kurus kopš Covid-19 uzliesmojuma sākuma devusi vairāku digitālo pakalpojumu ieviešana. Stratēģiska pieeja digitālo tehnoloģiju izmantošanas paātrināšanai visās ekonomikas nozarēs (arī valsts pārvaldē) un dažādu informācijas sistēmu, jo īpaši tirgus uzraudzības datubāzes, sadarbspēja palīdzētu mazināt produktivitātes atšķirības salīdzinājumā ar valstīm, kuru valūta ir euro, un mazināt administratīvo slogu. Prioritāte ir arī uzlabot ļoti augstas veiktspējas tīklu pieejamību un ļoti ātrdarbīga interneta ieviešanu. Digitālo prasmju ziņā Grieķija nesasniedz Savienības vidējo līmeni, jo 2019. gadā tikai 51 % iedzīvotāju vecumā no 16 līdz 74 gadiem bija apguvuši vismaz digitālās pamatprasmes, savukārt Savienības vidējais rādītājs ir 58 %. Digitālo prasmju pilnveide Grieķijā ikvienam nodrošinās vienlīdzīgu piekļuvi e-pakalpojumiem, palīdzēs uzņēmumiem efektīvi izmantot tāldarba un e-rīku iespējas un ļaus visiem izglītojamajiem – gan skolā, gan augstskolā un pieaugušo izglītībā – pilnvērtīgi piedalīties tālmācībā. Īpaša uzmanība būtu jāvelta personām no nelabvēlīgas vides, tostarp bēgļiem un patvēruma meklētājiem, kā arī tiem, kas dzīvo attālos un lauku apvidos.

                  (26)

                  Pēc tam, kad Grieķija 2018. gadā sekmīgi pabeidza Eiropas Stabilitātes mehānisma finansiālās palīdzības programmu, valstij piemēro pastiprinātu uzraudzību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 472/2013 (7). Aktivizējot pastiprinātu Grieķijas uzraudzību saskaņā ar Komisijas Īstenošanas lēmumiem (ES) 2018/1192 (8) un (ES) 2019/338 (9), tiek atzīts, ka vidējā termiņā Grieķijai arī turpmāk būs jāpieņem pasākumi, lai novērstu iespējamos makroekonomikas nelīdzsvarotības cēloņus, vienlaikus īstenojot strukturālas reformas, kas atbalstītu stabilu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Grieķija 2018. gada 22. jūnija Eurogrupas sanāksmē apņēmās turpināt visas galvenās reformas, kas pieņemtas saskaņā ar minēto programmu, līdz tās tiek pilnībā pabeigtas. Grieķija ir arī apņēmusies īstenot konkrētus pasākumus saistībā ar fiskālo un fiskāli strukturālo politiku, sociālo labklājību, finanšu stabilitāti, darba un produktu tirgiem, privatizāciju, tieslietu sistēmas darbību, valsts pārvaldi un korupcijas apkarošanu. Šīs strukturālās reformas ir vēl svarīgākas saistībā ar Grieķijas centieniem restartēt savu ekonomiku. Ja šīs reformas tiks veiksmīgi īstenotas un pabeigtas, tas ievērojami palīdzētu atbalstīt Grieķijas izaugsmi vidējā termiņā un ilgtermiņā. Par Grieķiju reizi ceturksnī tiek sagatavots ziņojums, kā tai veicies ar saistību izpildi pastiprinātas uzraudzības režīmā, un uz labvēlīga ziņojuma pamata valstij var reizi pusgadā piemērot parāda atvieglošanas pasākumus, kuru vērtība ir 0,7 % no IKP gadā. Eurogrupa 2019. gada aprīlī un 2019. gada decembrī vienojās izmaksāt pirmos divus maksājumus no politikas atkarīgu parāda pasākumu ietvaros attiecīgi 970 miljonu EUR un 767 miljonu EUR apmērā. Sestais pastiprinātas uzraudzības ziņojums, kurā novērtēts Grieķijas progress attiecībā uz saistību izpildi, tika publicēts 2020. gada 20. maijā.

                  (27)

                  Grieķijai adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgadā. Tas ietver 2019. gada valstij adresētos ieteikumus, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Visi 2019. gada valstij adresētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, tostarp pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

                  (28)

                  Pašreizējā situācijā īpaši svarīgi ir arī turpmāk koncentrēties uz banku reorganizāciju, lai saglabātu finanšu stabilitāti un palielinātu banku kreditēšanas spēju, kas ļautu finansēt ekonomikas atveseļošanu. Banku nozare ir kļuvusi noturīgāka, un rezultātā 2019. gada septembrī tika atcelta kapitāla kontrole, taču pārmantotie riski un problēmas joprojām ir lieli. Starp tiem ir joprojām liels ieņēmumus nenesošu aizdevumu apjoms, kapitāla pozīcija, kas gan atbilst kapitāla prasībām, taču vidējā termiņā saskaras ar aizvien lielāku kapitāla pieprasījumu, kā arī zema rentabilitāte, kas atkarīga no kreditēšanas pieauguma. Tāpēc Grieķijas bankas ir īpaši pakļautas riskam, ka Covid-19 pandēmijas dēļ pieaugs finansēšanas izmaksas un no jauna pasliktināsies aktīvu kvalitāte. Ieņēmumus nenesošu aizdevumu sekundārā tirgus nepārtrauktas darbības veicināšanai, ko pavada jauni aizdevumi un dzīvotspējīgu aizdevumu ilgtermiņa pārstrukturēšana, ievērojot piesardzīgus kredītstandartus, var būt liela nozīme, lai sasniegtu divkāršu mērķi – mazinātu Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz aktīvu kvalitāti un vienlaikus risinātu pārmantoto problēmu, ko rada ieņēmumus nenesošie aizdevumi. Būtisks solis minētajā virzienā varētu būt tiesiskā regulējuma reformas īstenošana, kas pieļauj neierobežotu pret nodrošinājumu vērstu izpildi aizņēmēju maksātnespējas gadījumā.

                  (29)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Grieķija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un dos ieguldījumu kopīgos pūliņos nodrošināt konkurētspējīgu ilgtspēju Savienībā.

                  (30)

                  Cieša ekonomiku koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai panāktu strauju atveseļošanos no Covid-19 pandēmijas ekonomiskās ietekmes. Grieķijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, būtu jānodrošina, ka tās politika turpina atbilst 2020. gada ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar politiku, ko īsteno pārējās dalībvalstis, kuru valūta ir euro, vienlaikus ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes.

                  (31)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Grieķijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Grieķijai adresēti 2019. gadā. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Grieķijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (32)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (10) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

                  (33)

                  Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. 2020. gada valstij adresētajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka Covid-19 pandēmijas apkarošana un ekonomikas atveseļošanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. 2020. gada valstij adresētie ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomikas nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1., 2., 3. un 4. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Grieķijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju, vienlaikus veicinot investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību un nodrošināt pienācīgu un vienlīdzīgu piekļuvi veselības aprūpei.

                  2.

                  Mazināt Covid-19 krīzes ietekmi uz nodarbinātību un sociālo jomu, tostarp, īstenojot tādus pasākumus kā saīsināta darbalaika shēmas un nodrošinot efektīvu aktivizācijas atbalstu.

                  3.

                  Strauji izvērst pasākumus likviditātes un kredītu un cita veida finansējuma plūsmas turpināšanās nodrošināšanai, īpašu uzmanību pievēršot krīzes visvairāk skartajiem MVU. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz drošu un ilgtspējīgu transportu un loģistiku, tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, vides infrastruktūru un ļoti augstas veiktspējas digitālo infrastruktūru un prasmēm. Uzlabot valsts pārvaldes efektivitāti un digitalizāciju un sekmēt uzņēmumu digitālo pārveidi.

                  4.

                  Turpināt un pabeigt reformas saskaņā ar pēcprogrammas saistībām, kuras Grieķija uzņēmās Eurogrupas 2018. gada 22. jūnija sanāksmē, – tās palīdzēs atsākt ilgtspējīgu ekonomikas atveseļošanu pēc tam, kad pakāpeniski tiks atviegloti Covid-19 uzliesmojuma dēļ uzliktie ierobežojumi.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 301, 5.9.2019., 42. lpp.

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

         (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 472/2013 (2013. gada 21. maijs) par to eurozonas dalībvalstu ekonomiskās un budžeta uzraudzības pastiprināšanu, kurās ir vai kurām draud nopietnas finanšu stabilitātes grūtības (OV L 140, 27.5.2013., 1. lpp.).

         (8)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2018/1192 (2018. gada 11. jūlijs) par pastiprinātas uzraudzības aktivizēšanu Grieķijā (OV L 211, 22.8.2018., 1. lpp.).

         (9)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2019/338 (2019. gada 20. februāris) par pastiprinātas uzraudzības pagarināšanu Grieķijā (OV L 60, 28.2.2019., 17. lpp.).

         (10)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2020. gada 20. jūlijs) par Spānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2020. gada stabilitātes programmu 2020/C 282/09

text:
               26.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/54

      PADOMES IETEIKUMS
      (2020. gada 20. jūlijs)
      par Spānijas 2020. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2020. gada stabilitātes programmu
      (2020/C 282/09)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju, tādējādi uzsākot 2020. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Komisija 2019. gada 17. decembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Spānija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku.

                  (2)

                  2020. gada ziņojums par Spāniju tika publicēts 2020. gada 26. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Spānija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019. gada 9. jūlijā (3) (“2019. gada valstij adresētie ieteikumi”), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Spānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2020. gada 26. februārī. Komisijas veiktā analīze tai ļāva secināt, ka Spānijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Valstī joprojām bija augsts bezdarba līmenis, tāpēc liels gan valsts, gan privātā sektora ārējais un iekšējais parāds vēl arvien bija uzskatāms par neaizsargātības izraisītāju, kam turklāt ir pārrobežu ietekme.

                  (3)

                  2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija Covid-19 uzliesmojumu oficiāli pasludināja par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, izraisa svārstīgumu finanšu tirgos, rada patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus, kā arī uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

                  (4)

                  Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

                  (5)

                  2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī vispārējā izņēmuma klauzula, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 9. panta 1. punktā un 10. panta 3. punktā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 (4) 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā 2020. gada 20. marta paziņojumā pauda viedokli, ka, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 pandēmijas dēļ, ir izpildīti nosacījumi vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanai, un aicināja Padomi apstiprināt šo secinājumu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Viņi bija vienisprātis, ka nopietnā ekonomikas lejupslīde prasa apņēmīgu, vērienīgu un koordinētu atbildi. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ar noteikumu, ka tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

                  (6)

                  Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu Covid-19 pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu pandēmijas sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietās nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāstrādā kopā, lai sagatavotu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu atgriešanos pie mūsu sabiedrību un ekonomiku normālas darbības un ilgtspējīgas izaugsmes, cita starpā, integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

                  (7)

                  Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka iekšējais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atveseļošanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, būtu jāatceļ tie ārkārtas pasākumi, kas kavē iekšējā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi krīžgatavības plāni. Starp svarīgākajiem elementiem plašāku krīžgatavības plānu izstrādē ir minamas uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves.

                  (8)

                  Savienības likumdevējs ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 (5) un (ES) 2020/558 (6) jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai dalībvalstīm ļautu mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis 2020.–2021. grāmatvedības gadā var arī izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Spānija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

                  (9)

                  Paredzams, ka Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās sekas atšķirīgu specializācijas modeļu dēļ dažādās Spānijas nozarēs un reģionos izpaudīsies nevienmērīgi. Tas attiecas, piemēram, uz reģioniem, kuros vissvarīgākā nozare ir tūrisms, piemēram, Vidusjūras piekrasti, Andalūziju vai Baleāru salām un Kanāriju salām, kur vairāk nekā viena ceturtā daļa darbvietu ir saistītas ar šo nozari. Tas rada būtisku risku, ka Spānijā palielināsies reģionālās atšķirības. Turklāt pastāv risks, ka uz laiku tiks traucēts konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

                  (10)

                  Spānija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 1. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (11)

                  Uz Spāniju šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un pārejas noteikums par parādu.

                  (12)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Spānijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu nominālais pieaugums (7) nepārsniedz 0,6 % pieaugumu 2019. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,65 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP). Komisijas vispārējais izvērtējums apstiprina, ka 2019. gadā ir vērojama būtiska novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai ieteiktajām korekcijām. Tas ir būtisks faktors Komisijas ziņojumā, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, novērtējot Spānijas atbilstību parāda kritērijam 2019. gadā.

                  (13)

                  Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies, proti, deficīts pieaugs no 2,8 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz 10,3 % no IKP 2020. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 95,5 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu 2020. gadā tā palielināsies līdz 115,5 %. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.

                  (14)

                  Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Spānija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 3,2 % no IKP. Deficītu palielinošo pasākumu kvantitatīvie rādītāji lielā mērā sakrīt ar Komisijas aplēsēm – pēc tam, kad ir ņemts vērā automātisko stabilizatoru atšķirīgais režīms. Minētie pasākumi ietver veselības aprūpes pakalpojumu stiprināšanu, ienākumu atbalsta sniegšanu tiem darba ņēmējiem, kuriem piemēro saīsināta darba laika shēmas, mērķtiecīgu izņēmumu noteikšanu sociālā nodrošinājuma iemaksām un īpašu dīkstāves pabalstu tiem pašnodarbinātajiem, kuru darbība ir apturēta vai kuru ieņēmumi ir būtiski samazinājušies. Turklāt Spānija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, neradot tiešu ietekmi uz budžetu, palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem, un saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmā ietvertajām aplēsēm tie sasniegs 9,2 % no IKP. Minētie pasākumi jo īpaši ietver aizdevumu garantijas (8,8 % no IKP). Kopumā Spānijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

                  (15)

                  Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Spānijas vispārējās valdības budžeta bilance tiek prognozēta –10,1 % apmērā no IKP 2020. gadā un –6,7 % apmērā 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 115,6 % no IKP un 2021. gadā – 113,7 %.

                  (16)

                  Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Spānija 2019. gadā nebija ievērojusi noteikumu par parādu un 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā Komisijas analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 noteiktie deficīta un parāda kritēriji nav izpildīti.

                  (17)

                  Pasākumi, kas veikti, lai apturētu Covid-19 pandēmiju izraisījušā vīrusa izplatīšanos, būtiski ietekmē ekonomiku, un to dēļ IKP šogad varētu samazināties par 9,4 %. Arī ietekme uz nodarbinātību, ko šajā posmā gan ir grūti aprēķināt, būs ievērojama. Kopš Covid-19 krīzes sākuma, no februāra līdz maijam, darbu ir zaudējuši jau gandrīz 700 000 cilvēku. Ietekmi uz nodarbinātību pašlaik mazina tas, ka gandrīz 3,5 miljoni darba ņēmēju ir iesaistīti saīsināta darba laika shēmās (ERTE), kuras līdz šim ir novērsušas tūlītēju darba zaudēšanu. Covid-19 pandēmijas sekas Spānijā vēl vairāk palielinās tas, ka liels nodarbināto īpatsvars strādā mazos un vidējos uzņēmumos (MVU), ka vissmagāk cietušas ir svarīgas nozares un to atveseļošana, visticamāk, būs lēnāka, piemēram, tūrisma un mazumtirdzniecības nozares, kā arī tas, ka darba ņēmēju vidū ir liels terminēto darba līgumu īpatsvars (26,3 % 2019. gadā). Visi šie faktori varētu izraisīt milzīgu bezdarbnieku pieplūdumu un pastiprināt triecienu. Saskaņā ar Komisijas 2020. gada pavasara prognozi bezdarba līmenis (kas 2020. gada februārī bija 13,6 %) 2020. gadā pieaugs līdz 18,9 %, bet 2021. gadā mazināsies līdz 17 %.

                  (18)

                  Spānijas iestādes ir mēģinājušas Covid-19 pandēmijas un ierobežojumu perioda ietekmi mazināt ar dažādu pasākumu kopumiem, kuru kopējā summa ir 145 miljardi EUR. Lai cīnītos ar Covid-19 slimību, iestādes ir palielinājušas izdevumus veselības aprūpes un sociālajiem pakalpojumiem. Tās ir arī atvieglojušas ERTE izmantošanu, lai saglabātu cilvēkiem darbu un atbalstītu mājsaimniecību ienākumus. Darba ņēmēji, uz kuriem attiecas ERTE, saņem pabalstu 70 % apmērā no savas sociālā nodrošinājuma iemaksu bāzes, un tam ir minimālais un maksimālais apmērs (attiecīgi 502 EUR un 1 402 EUR). ERTE darbības laikā darba tiesiskās attiecības nemainās, un iespēja šo juridisko instrumentu izmantot ar Covid-19 saistītu force majeure iemeslu dēļ nesen tika pagarināta vismaz līdz 2020. gada 30. jūnijam. Uzņēmumi, kas piemēro ERTE, ir atbrīvoti no pienākuma maksāt ļoti lielu daļu no sociālā nodrošinājuma iemaksām par darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas šī shēma, ar nosacījumu, ka viņiem saglabā darbu vismaz sešus mēnešus pēc darbības atsākšanas. Minētie pasākumi ir cieši saistīti ar īpašu atbalstu MVU un pašnodarbinātām personām, kas ir Spānijas ekonomikas stūrakmens (nodokļu maksājumu atlikšana, sociālā nodrošinājuma iemaksu un valsts garantiju samazināšana), un ar tiem tiek mēģināts palīdzēt šiem ekonomikas dalībniekiem izvairīties no bankrota un ātri atsākt darbību, kad Covid-19 krīze būs beigusies. Ir pieņemti arī pasākumi ar mērķi uz laiku garantēt ienākumu atbalstu pašnodarbinātajiem, nestandarta nodarbinātībā iesaistītajiem un neaizsargātajiem darba ņēmējiem, kuriem parastos apstākļos nebūtu pieejama sociālā aizsardzība.

                  (19)

                  Neskatoties uz salīdzinoši mazām investīcijām, Spānijas veselības aprūpes sistēma ir panākusi labus rezultātus. Tomēr Covid-19 pandēmija sistēmai ir radījusi nepieredzētu pārslodzi un atklājusi, ka tā nav aizsargāta pret satricinājumiem. Tūlītējie pasākumi ir vērsti uz spēju stiprināšanu saistībā ar veselības aprūpes darbiniekiem, kritiski svarīgiem medikamentiem un infrastruktūru ar mērķi glābt dzīvības un atjaunot veselību pandēmijas laikā. Covid-19 krīzes laikā sevišķi apdraudētas ir personas ar invaliditāti un veci cilvēki aprūpes iestādēs. Ir jānodrošina viņiem pastāvīga piekļuve medicīniskajai un sociālajai aprūpei, t. sk. neatliekamās palīdzības un intensīvās aprūpes pakalpojumiem. Vēlāk būtu jākoncentrējas uz veselības aprūpes sistēmas noturības uzlabošanu, lai tā iespējami ātri varētu atsākt optimāli darboties un labāk izturēt jaunus satricinājumus. Covid-19 pandēmija ir atklājusi pastāvošās strukturālās problēmas, no kurām dažas ir sekas nepietiekamām investīcijām fiziskajā infrastruktūrā un trūkumiem, kas saistīti ar veselības aprūpes darbinieku pieņemšanu darbā un darba apstākļiem. Pastāv reģionālas atšķirības izdevumu, fizisko resursu un personāla ziņā, un koordinācija dažādu pārvaldes līmeņu starpā ne vienmēr ir efektīva. Vidējā termiņā varētu uzlabot veselības aprūpes sistēmas reakciju uz tādām problēmām kā novecošana, pieaugošais hronisko slimību apmērs un invaliditāte. Liela nozīme šajā ziņā ir primārajai aprūpei un e-veselības attīstībai. Vidējā termiņā būs svarīgi nodrošināt, lai ekonomikas lejupslīdes izraisītais iespējamais resursu samazinājums neietekmētu veselības aprūpes pieejamību un neradītu nevienlīdzību šajā ziņā.

                  (20)

                  Lai gan Spānijā vairākus gadus radīts daudz jaunu darbvietu, tomēr pirms Covid-19 pandēmijas tās darba tirgū bija augsts bezdarba līmenis un darba tirgus segmentācija. Provizoriskie dati liecina, ka Covid-19 krīzes dēļ Spānijā ļoti būtiski pieaudzis bezdarba līmenis, kas negatīvi ietekmēs gan nodarbinātības dienestu jau tā ierobežoto spēju atbalstīt darba ņēmējus un darba devējus, gan arī sociālos pakalpojumus. Vidējā termiņā atveseļošana būtu jāsekmē ar nodarbinātības atbalsta pasākumiem, kurus pieņemtu, apspriežoties ar sociālajiem partneriem, piemēram, pakāpenisku saīsināta darba laika shēmu atcelšanu, darbā pieņemšanas stimulu sistēmas pārskatīšanu ar mērķi labāk veicināt ilgtspējīgus nodarbinātības veidus, jo īpaši gados jauniem darba ņēmējiem, kā arī elastīgu darba apstākļu nodrošināšanu. Studentu īpatsvara palielināšana dabaszinātņu un digitālo tehnoloģiju priekšmetos, profesionālās izglītības un apmācības pievilcības veicināšana un elastīgu prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas iespēju nodrošināšana varētu palīdzēt reaģēt uz augošo pieprasījumu pēc tehniskajām prasmēm, kas vajadzīgas, lai īstenotu zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju ceļā uz atveseļošanu. Kopumā izglītības un profesionālās orientācijas uzlabošana un adekvāta atbalsta nodrošināšana nelabvēlīgākā situācijā esošajiem studentiem un atpalikušajiem reģioniem varētu uzlabot izglītības rezultātus. Tas, cik sekmīgi būs pasākumi, kuri, iespējams, tiks pieņemti minēto mērķu sasniegšanai, būs ļoti atkarīgs no tā, vai tiks atvēlēts pietiekams laiks plašas un ilgstošas sociālās un politiskās vienprātības panākšanai par reformām.

                  (21)

                  Covid-19 pandēmijas ietekme uz darba tirgu ir radījusi neatliekamu vajadzību atbalstīt Covid-19 krīzes skarto mājsaimniecību ienākumus. Liela nozīme šajā sakarā bijusi saīsināta darba laika shēmu izmantošanas atvieglošanai. Tomēr pagaidu darba ņēmējiem ar ļoti īslaicīgiem līgumiem, kuri veido lielāko daļu no jaunajiem bezdarbniekiem un kuru vidū ir daudz gados jaunu darba ņēmēju, bieži vien nepienākas standarta aizsardzība bezdarba gadījumā. Lai papildus valdības jau veiktajiem ārkārtas pasākumiem atbalstītu ilgtspējīgu atveseļošanu un sociālo kohēziju, jānodrošina, ka uz visiem darba ņēmējiem, t. sk. pagaidu darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, attiecas adekvāta sociālā aizsardzība un aktīva darba tirgus politika.

                  (22)

                  Domājams, ka Covid-19 krīze palielinās augsto nabadzības vai sociālās atstumtības līmeni Spānijā, jo īpaši ģimenēs ar bērniem. Spānijā 2019. gadā ģimenes pabalsts uz vienu bērnu vidēji bija pats zemākais Eiropas Savienībā. Ģimenēm ar zemiem līdz vidējiem ienākumiem nepienākas bērnu pabalsti, uz kuriem šajā valstī attiecas stingri nosacījumi, un tām ir pieejami tikai ierobežoti nodokļu atvieglojumi. Sociālās aizsardzības izdevumi joprojām ir izteikti vērsti uz vecāka gadagājuma cilvēkiem, un paredzams, ka pensiju izdevumu līmenis vidējā termiņā un ilgtermiņā ievērojami palielināsies, ja paziņotā atkāpšanās no 2013. gada pensiju reformas būs pastāvīga un netiks veikti pietiekami kompensācijas pasākumi. Sarežģītie ekonomiskie un sociālie apstākļi, kas izveidojušies Covid-19 pandēmijas dēļ, drīzāk nosaka vajadzību pēc paaudžu solidaritātes par labu jaunākajām paaudzēm. Bezdarbnieka atbalsts ilgtermiņa bezdarbniekiem un darba ņēmējiem, kuri neatbilst iemaksu shēmu nosacījumiem, pašlaik ir sadalīts pa vairākām shēmām, tādēļ tā tvērums ir mazs. Valstī pašlaik spēkā esošās reģionālās minimālo ienākumu shēmas sasniedz tikai 20 % potenciālo saņēmēju, turklāt pastāv lielas reģionālās atšķirības tvēruma, ilguma, piekļuves nosacījumu un adekvātuma ziņā. Pašreizējos spiedīgajos apstākļos nesen tika pieņemta un tagad parlamenta ratifikāciju gaida pastāvīgu valsts ienākumu garantijas shēma, kuras plānotais tvērums ir vairāk nekā divi miljoni saņēmēju un kuru papildinās esošās reģionālās minimālo ienākumu shēmas. Šajā posmā nav iespējams novērtēt tās ietekmi uz nabadzības mazināšanu un ilgtspējību īstermiņā un vidējā termiņā.

                  (23)

                  Covid-19 pandēmijas sekas Spānijā pastiprina arī tas, ka valstī ir liels skaits MVU, kuros strādā liela daļa nodarbināto. Lai novērstu bankrotu, no kura iespējams izvairīties, steidzami ir pieņemti daži pasākumi, lai nodrošinātu likviditātes atbalstu uzņēmumiem, izmantojot aizdevumus un garantijas, koncentrējoties uz MVU un nozarēm, kuras Covid-19 krīze skars smagāk un ilgāk, piemēram, tūrisma nozari (kas Spānijā 2019. gadā veidoja 12 % no IKP). Lai varētu izmantot šo pasākumu rezultātus, finanšu starpniekiem tie būtu efektīvi un ātri jāīsteno. MVU naudas plūsmu uzlabot palīdzēs arī atļauja atlikt nodokļu un sociālo iemaksu maksājumus un ātrāka valsts iestāžu līgumu maksājumu izpilde. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku sektora noturība. Lai nodrošinātu minēto pasākumu efektivitāti, ir svarīgi turpināt samazināt administratīvo slogu un piedāvāt efektīvus digitālos publiskos pakalpojumus. Lai panāktu sekmīgu atveseļošanu, izšķiroši svarīgi ir atbalstīt uzņēmumus Covid-19 krīzes vissmagāk skartajās nozarēs, saglabāt eksporta uzņēmumu konkurētspēju un veicināt internacionalizāciju kā uzņēmumu izturētspējas nostiprināšanas paņēmienu.

                  (24)

                  Lai veicinātu ekonomikas atveseļošanu, būs svarīgi pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un veicināt privātās investīcijas, tostarp, veicot attiecīgas reformas. Spānijai būs labākas izredzes atlabt, ja tā spēs palielināt ražīgumu un veicināt inovāciju, tostarp, veicot digitālo un zaļo pārkārtošanos. Spānijas sniegums inovācijas jomā ir zemāks par visu Savienības reģionu vidējo rādītāju. Spānija atpaliek tādos aspektos kā uzņēmumu spēja ieviest inovāciju, ieguldīt materiālos un nemateriālos aktīvos un optimāli izmantot savu iedzīvotāju prasmes, kas varētu kavēt to konkurētspēju uz zināšanām balstītā ekonomikā. Covid-19 krīze ir izgaismojusi digitalizācijas nozīmi valdības pakalpojumu un izglītības un apmācības pieejamības saglabāšanā, kā arī darbvietu un saimnieciskās darbības saglabāšanā. Pirms sākās ierobežojumu periods, tikai pusē no Spānijas skolām bija izveidotas piemērotas digitālās mācīšanās platformas, un situācija reģionos bija ļoti atšķirīga. Pēkšņā pāreja uz digitālo mācīšanos arī sagādāja īpašas grūtības neaizsargātiem skolēniem, kuriem mājās nav pieejami digitālie risinājumi. Spānijai būtu jānodrošina, ka visiem skolēniem, arī lauku apvidos un neaizsargātās mājsaimniecībās, ir iespēja piekļūt digitālajai izglītībai. Arī atbalsts uzņēmumu digitalizācijai veicinātu Spānijas uzņēmumu, īpaši MVU un mikrouzņēmumu, konkurētspēju globālajās vērtības ķēdēs un palielinātu to eksporta spēju. Digitālo risinājumu, t. sk. progresīvu digitālo tehnoloģiju ieviešana un digitālās plaisas mazināšana starp pilsētām un lauku apvidiem uzlabotu Spānijas ekonomikas spēju radīt inovāciju. Turklāt pētniecības un inovācijas pārvaldības stiprināšana visos līmeņos, pētniecības kvalitātes uzlabošana, sistemātiski veicot novērtējumus un stimulējot pētniecības organizāciju sadarbību ar privāto sektoru, varētu padarīt pētniecības un inovācijas politiku efektīvāku un paātrināt inovācijas izplatīšanu ar mērķi sekmēt atveseļošanu.

                  (25)

                  Spānijas pārejai uz klimatneitrālu ekonomiku ilgstoši būs vajadzīgas ievērojamas investīcijas – cita starpā atjaunojamos energoresursos, ilgstpējīgā energoinfrastruktūrā, energoefektivitātē un ilgtspējīgā transportā. Investīcijas būtu jāpiešķir ātrāk, lai sekmētu zaļo pārkārtošanos atveseļošanas laikā, saskaņā ar Spānijas nacionālo enerģētikas un klimata plānu. Integrētas energosistēmas veicināšanai būtu jāatvieglo atjaunojamo energoresursu izmantošana. Samazinot enerģijas patēriņu privātās un sabiedriskās ēkās ar plašas renovācijas palīdzību un attīstot viedos tīklus un atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas akumulēšanas sistēmu, varētu labāk pārvaldīt pieprasījumu pēc enerģijas, vienlaikus atbalstot darbvietu radīšanu atveseļošanas laikā. Turpmāki ieguldījumi energoinfrastruktūrā, t. sk. elektroenerģijas starpsavienojumos ar pārējo Savienību, palīdzētu uzlabot Savienības iekšējā enerģijas tirgus integrāciju, vienlaikus ieviešot lielāku konkurenci un atvieglojot atjaunojamo energoresursu izmantošanu. Ar papildu pasākumiem būtu jāveicina arī ilgtspējīgs un efektīvs transports, tostarp jāstiprina sabiedriskā transporta pakalpojumi un alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešana, jo īpaši elektriskajiem transportlīdzekļiem. Ieguldījumi būs vajadzīgi arī tam, lai dzelzceļu varētu pēc iespējas vairāk izmantot kravu pārvadājumiem, ieskaitot pārrobežu savienojumus ar Franciju un Portugāli un savienojumus ar ostām un loģistikas centriem. Turklāt daži Spānijas apvidi ir starp klimata pārmaiņu visvairāk skartajiem Eiropas apvidiem. Ir saspringta situācija ar ūdens resursiem, un ūdens un atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūras attīstība visā valstī nav vienmērīga. Zaļās investīcijas, tostarp mežu saglabāšana, var palīdzēt pārvarēt klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi, piemēram, karstuma viļņus, sausumu, plūdus un mežu ugunsgrēkus, uzlabot gaisa kvalitāti, kā arī ūdens un atkritumu apsaimniekošanu un attīstīt aprites ekonomikas potenciālu. 2021.–2027. gadam paredzēto līdzekļu plānošana Taisnīgas pārkārtošanās fondam, kas aplūkots Komisijas priekšlikumā, varētu palīdzēt Spānijai risināt dažas no problēmām, ko rada pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku, jo īpaši teritorijās, kas ietvertas 2020. gada ziņojuma par valsti D pielikumā. Tas ļautu Spānijai optimāli izmantot minēto fondu.

                  (26)

                  Regulējuma sadrumstalotība un šķēršļi Spānijā neļauj uzņēmumiem izmantot apjomradītus ietaupījumus un negatīvi ietekmē ražīgumu. Lai veicinātu labāku regulējumu un konkurenci atveseļošanas laikā, būtu aktīvāk jāizmanto Likums par tirgus vienotību, ko jau īsteno tiesas un konkurences iestādes. Šajā sakarā, tiklīdz beigsies ārkārtas stāvoklis, būtu jāatceļ stingrie īpašumtiesību un tirgus ierobežojumi, kuru mērķis bijis nodrošināt stratēģisku preču un pakalpojumu piegādi Covid-19 pandēmijas apstākļos. Kopumā ciešāka un noturīga koordinācija starp dažādiem valdības līmeņiem varētu ekonomikas atveseļošanas veicināšanas politiku padarīt efektīvāku. Svarīgi ir arī nodrošināt, ka pārvaldības struktūra, kas jau ir izveidota ar tiesību aktiem, ar kuriem īsteno 2014. gada publiskā iepirkuma direktīvas, var pēc iespējas ātrāk pilnvērtīgi darboties, lai attaisnotu publisko investīciju efektīvu izmantošanu, kas var veicināt ekonomikas atveseļošanu. Ar Sadarbības komitejas starpniecību būtu jāpastiprina darbs pie visaptverošas valsts publiskā iepirkuma stratēģijas, cieši sadarbojoties ar visu pārvaldības līmeņu (centrālā, reģionālā un vietējā līmeņa) pārstāvjiem.

                  (27)

                  Spānijai adresētie ieteikumi, kas izklāstīti šajā ieteikumā (“2020. gada valstij adresētie ieteikumi”), pievēršas Covid-19 pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes novēršanai un ekonomikas atveseļošanas veicināšanai, taču 2019. gada valstij adresētie ieteikumi attiecās arī uz reformām, kuras ir būtiskas, lai risinātu strukturālās problēmas vidējā līdz ilgākā termiņā. 2019. gada valstij adresētie ieteikumi nav zaudējuši aktualitāti un arī turpmāk tiks pārraudzīti visā nākamā gada Eiropas pusgadā. Tas ietver 2019. gada valstij adresētos ieteikumus, kas skar ar investīcijām saistīto ekonomikas politiku. Visi 2019. gada valstij adresētie ieteikumi būtu jāņem vērā kohēzijas politikas finansējuma stratēģiskajā plānošanā pēc 2020. gada, tostarp pašreizējās krīzes ietekmes mazināšanas pasākumos un izejas stratēģijās.

                  (28)

                  Arī maksātnespējas procedūru savlaicīgai noregulēšanai būs būtiska nozīme uzņēmumu likviditātes nodrošināšanā un resursu efektīvā pārdalē, kā arī uzņēmējdarbības un finanšu sektora stabilitātes veicināšanā. Ir svarīgi nodrošināt tiesu sistēmas spēju efektīvi izskatīt maksātnespējas procedūras. Tas ir īpaši svarīgi, jo pašreizējā tiesu darbības apturēšana un gaidāmais tiesvedības pieaugums Covid-19 pandēmijas izraisītās recesijas dēļ var vēl vairāk saasināt jau esošās problēmas, kad tiesvedība kļūst aizvien garāka un pieaug uzkrājušos lietu skaits.

                  (29)

                  Eiropas pusgads nodrošina satvaru pastāvīgai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinēšanai Savienībā un tādējādi var veicināt ekonomikas ilgtspēju. Dalībvalstis savās 2020. gada valsts reformu programmās ir izvērtējušas progresu, kas gūts ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā. Nodrošinot 2020. gada valstij adresēto ieteikumu pilnīgu īstenošanu, Spānija sekmēs progresu IAM sasniegšanā un dos ieguldījumu kopīgos pūliņos nodrošināt konkurētspējīgu ilgtspēju Savienībā.

                  (30)

                  Cieša ekonomiku koordinācija ekonomiskajā un monetārajā savienībā ir būtiska, lai panāktu strauju atveseļošanu no Covid-19 pandēmijas ekonomiskās ietekmes. Spānijai kā dalībvalstij, kuras valūta ir euro, būtu jānodrošina, ka tās politika turpina atbilst 2020. gada ieteikumiem eurozonai un tiek koordinēta ar politiku, ko īsteno pārējās dalībvalstis, kuru valūta ir euro, vienlaikus ņemot vērā Eurogrupas politiskās norādes.

                  (31)

                  Komisija 2020. gada Eiropas pusgada kontekstā ir veikusi Spānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2020. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2020. gada stabilitātes programmu, 2020. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti valstij adresētie ieteikumi, kas Spānijai adresēti iepriekšējos gados. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Spānijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (32)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2020. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums (8) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

                  (33)

                  Padome ir izskatījusi 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu. 2020. gada valstij adresētajos ieteikumos ir ņemts vērā, ka Covid-19 pandēmijas apkarošana un atveseļošanas veicināšana ir pirmais nepieciešamais solis, kas ļaus koriģēt nelīdzsvarotību. 2020. gada valstij adresētie ieteikumi, kuri ir tieši vērsti uz makroekonomikas nelīdzsvarotību, ko Komisija konstatējusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 1., 2. un 4. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Spānijai 2020. un 2021. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējo izņēmuma klauzulu, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda ilgtspēju, vienlaikus veicinot investīcijas. Stiprināt veselības aprūpes sistēmas noturību un spējas attiecībā uz veselības aprūpes darbiniekiem, kritiski svarīgām zālēm un infrastruktūru.

                  2.

                  Ar darbvietu saglabāšanas pasākumiem, efektīviem darbā pieņemšanas stimuliem un prasmju attīstīšanu atbalstīt nodarbinātību. Pastiprināt aizsardzību bezdarba gadījumā, jo īpaši tiem darba ņēmējiem, kuri nodarbināti uz nestandarta līguma pamata. Uzlabot minimālo ienākumu shēmu un ģimenes atbalsta tvērumu un adekvātumu, kā arī digitālās mācīšanās pieejamību.

                  3.

                  Nodrošināt pasākumu efektīvu īstenošanu, lai nodrošinātu likviditāti MVU un pašnodarbinātām personām, cita starpā, novēršot maksājumu kavējumus. Pasteidzināt labā sagatavotības stadijā esošo publisko investīciju projektu īstenošanu un rosināt privātās investīcijas, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanu. Koncentrēt investīcijas uz zaļo pārkārtošanos un digitālo pāreju, jo īpaši uz pētniecības un inovācijas veicināšanu, tīru un efektīvu enerģijas ražošanu un izmantošanu, ūdens un atkritumu apsaimniekošanu un ilgtspējīgu transportu.

                  4.

                  Uzlabot koordināciju starp dažādiem pārvaldes līmeņiem un stiprināt publiskā iepirkuma regulējumu, lai efektīvi atbalstītu ekonomikas atveseļošanu.

         Briselē, 2020. gada 20. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            J. KLOECKNER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 301, 5.9.2019., 48. lpp.

         (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/460 (2020. gada 30. marts), ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 un (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu) (OV L 99, 31.3.2020., 5. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/558 (2020. gada 23. aprīlis), ar ko Regulas (ES) Nr. 1301/2013 un (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz īpašiem pasākumiem, lai nodrošinātu ārkārtas elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu (OV L 130, 24.4.2020., 1. lpp.).

         (7)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.