title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the United Kingdom’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on the United Kingdom’s convergence programme for 2012-2017

text:
                       EIROPAS
                       KOMISIJA
                                               Briselē, 29.5.2013
                                               COM(2013) 378 final
                                     Ieteikums
                            PADOMES IETEIKUMS
          par Apvienotās Karalistes 2013. gada valsts reformu programmu
   un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2012.–2017. gada
                            konverģences programmu
                              {SWD(2013) 378 final}
LV                                                                             LV
 ---pagebreak---                                                  Ieteikums
                                         PADOMES IETEIKUMS
                 par Apvienotās Karalistes 2013. gada valsts reformu programmu
        un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Apvienotās Karalistes 2012.–2017. gada
                                         konverģences programmu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un
   148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
   uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1 un jo īpaši
   tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES)
   Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību2, un jo īpaši
   tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu3,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas4,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:
   (1)     Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt
           jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju ,,Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka
           ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
           kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
           konkurētspēju.
   (2)     Padome 2010. gada 13. jūlijā, balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma
           ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas
           pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par
           dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm5, kas kopā veido ,,integrētās
   1
           OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
   2
           OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
   3
           COM(2013) 378 final.
   4
           P7_TA(2013)0052 un P7_TA(2013)0053.
   5
           Padomes 2013. gada 22. aprīļa Lēmums 2013/208/ES.
LV                                                    2                                         LV
 ---pagebreak---         pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes
        savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.
   (3)  Valstu un valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par ,,Izaugsmes un
        nodarbinātības paktu”, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī,
        izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politiku. Viņi pieņēma lēmumu
        par rīcību, kas jāveic dalībvalstu līmenī, jo īpaši paužot ciešu apņemšanos sasniegt
        stratēģijas ,,Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus.
   (4)  Padome 2012. gada 6. jūlijā pieņēma ieteikumu par Apvienotās Karalistes 2012. gada
        valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par Apvienotās Karalistes atjaunināto
        konverģences programmu 2012.–2017. gadam.
   (5)  Komisija 2012. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu6, tādējādi
        uzsākot ekonomikas politikas koordinēšanas 2013. gada Eiropas pusgadu. Komisija,
        pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2012. gada 28. novembrī pieņēma
        Brīdināšanas mehānisma ziņojumu7, kurā tā noteica Apvienoto Karalisti kā vienu no
        dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
   (6)  Eiropadome 2013. gada 14. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu
        stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi. Tā uzsvēra nepieciešamību
        īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus
        kreditēšanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, risināt
        bezdarba problēmu un krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts pārvaldi.
   (7)  Komisija 2013. gada 10. aprīlī publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
        5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultātus8 par Apvienoto Karalisti. Komisijas
        veiktā analīze ļauj secināt, ka Apvienotajā Karalistē pastāv makroekonomiskā
        nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama uzraudzība un politikas rīcība. Konkrēti, uzmanība
        joprojām jāpievērš makroekonomikas attīstībai mājsaimniecību parāda jomās saistībā
        ar hipotekāro parādu augsto līmeni un mājokļu tirgus iezīmēm, kā arī ārējās
        konkurētspējas nelabvēlīgai attīstībai, jo īpaši attiecībā uz preču eksportu un nelielu
        produktivitātes pieaugumu.
   (8)  Apvienotā Karaliste 2013. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2013. gada konverģences
        programmu, kas aptver 2012.–2017. gada laikposmu, un savu valsts reformu
        programmu 2013. gadam. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to
        savstarpējo saistību.
   (9)  Saskaņā ar 4. punktu 15. protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas
        un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta
        1. punktā izklāstītais pienākums izvairīties no pārmērīga vispārējās valdības deficīta
        neattiecas uz Apvienoto Karalisti. Minētā protokola 5. punktā ir paredzēts, ka
        Apvienotajai Karalistei jācenšas izvairīties no pārmērīga valdības deficīta. Padome
        2008. gada 8. jūlijā saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta
        6. punktu nolēma, ka Apvienotajā Karalistē pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
   (10) Balstoties uz 2013. gada konverģences programmas novērtējumu atbilstīgi Padomes
        Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas makroekonomiskais
        scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Konverģences programmā
        izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz piecu gadu perioda beigām sasniegt
        cikliski koriģētu budžetu, kas ir tuvu līdzsvaram. Vispārējās valdības deficīts
   6
        COM(2012) 750 final.
   7
        COM(2012) 751 final.
   8
        SWD(2013) 125 final.
LV                                              3                                               LV
 ---pagebreak---         sasniedza maksimumu (11,5 % no IKP) 2009.–2010. gadā9 un tika samazināts 2012.–
        2013. gadā līdz 5,6 % no IKP, pateicoties vienreizējiem pasākumiem, kas 2012.–
        2013. gadā mākslīgi samazināja deficītu par 2 procentu punktiem. Tomēr
        konverģences programma liecina, ka ir prognozējams, ka valdība nokavēs Padomes
        noteikto pārmērīga budžeta deficīta novēršanas termiņu (2014.–2015. gads), jo
        saskaņā ar aplēsēm deficīts minētajā gadā sasniegs 6,0 % no IKP. Saskaņā ar
        programmas prognozēm pārmērīgais budžeta deficīts tiks novērsts 2017.–2018. gadā
        (sasniedzot 2,3 % no IKP), proti, trīs gadus pēc termiņa, ko Padome noteica
        2009. gada decembrī. Programmā ir prognozēts, ka vispārējās valdības strukturālais
        deficīts, ko pārrēķinājusi Komisija, nedaudz uzlabosies – no 5,6 % no IKP (2013.–
        2014. gadā) līdz 5,1 % no IKP (2014.–2015. gadā). Tiek lēsts, ka laikposmā no 2010.–
        2011. gada līdz 2012.–2013. gadam vidējais pielāgotais fiskālo pasākumu apmērs būs
        1,0 % no IKP, kas ir ievērojami mazāk nekā Padomes ieteiktie 1¾ % no IKP. Galvenie
        budžeta prognožu riski izriet no zemākas nekā gaidītās izaugsmes, kā iemesls ir
        nemainīgi augstā inflācija, kura kavē privāto patēriņu, un iespējama pasliktināšanās
        starptautiskajā vidē, kas varētu ietekmēt tirdzniecību un ieguldījumus. Konverģences
        programmā nav iekļauts vidēja termiņa budžeta mērķis, kā paredzēts Stabilitātes un
        izaugsmes paktā. Valdība ir turpinājusi savu fiskālās konsolidācijas stratēģiju, tomēr
        saistībā ar to, ka izdevumi ir lielāki, nekā tika paredzēts (tam par iemeslu ir
        automātisko stabilizatoru darbība un mazāki nekā paredzēts nodokļu ieņēmumi),
        deficīts ir lielāks nekā prognozēts. Arī līdz šīm veiktie konsolidācijas pasākumi ir
        pietiekami, lai panāktu vajadzīgo fiskālo ietekmi pārmērīgā deficīta novēršanai.
        Turklāt joprojām salīdzinoši maz tiek izmantots ieņēmumu gūšanas potenciāls, ko
        dotu strukturālā reforma, piemēram, ar mērķi palielināt nodokļu sistēmas efektivitāti,
        pārskatot PVN likmju struktūru. Valdības parāds, kas izteikts procentos no IKP,
        palielinājās no 56,1 % (2008.–2009. gadā) līdz 90,7 % (2012.–2013. gadā). Saskaņā ar
        programmu ir paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība 2015.–2016. gadā un
        2016.–2017. gadā pieaugs līdz 100,8 %, pirms tā 2017.–2018. gadā samazināsies līdz
        99,4 %.
   (11) Mājsaimniecību aizņemto līdzekļu īpatsvars 2012. gadā turpināja samazināties, taču
        Apvienotās Karalistes mājsaimniecību parādu līmenis (96 % no IKP) joprojām ir
        krietni augstāks nekā vidēji eurozonā, un aizņemto līdzekļu īpatsvara samazinājums
        var nebūt ilgstošs, kolīdz uzlabosies ekonomikas darbība un mājokļu darījumu apmērs
        atgriezīsies parastākā līmenī. Mājokļu deficīta apstākļos mājokļu cenas vēl aizvien ir
        augstas un svārstīgas. Augstās mājokļu cenas apvienojumā ar mainīgas likmes
        hipotekāro kredītu plašo izmantošanu ir iemesls tam, ka mājsaimniecības ir īpaši
        pakļautas procentu likmju izmaiņām, kā arī bezdarba līmeņa pieaugumam. Valdība ir
        veikusi pasākumus, lai reformētu tiesību aktus teritoriālās plānošanas jomā, tomēr
        mājokļu būvniecības aktivitāte joprojām ir zema, un plānošanas sistēma, tostarp zaļās
        zonas ierobežojumi, vēl aizvien būtiski ierobežo mājokļu piedāvājumu. Valdības
        rīcība, kuras mērķis ir stimulēt pieprasījumu pēc mājokļiem vairāk nekā mājokļu
        piedāvājumu, tostarp nesen paziņotā Help to Buy (Palīdzība iegādei) shēma, varētu vēl
        vairāk saasināt šo situāciju, paaugstinot mājokļu cenas un mājsaimniecību parādu.
        Apvienotās Karalistes īpašuma nodokļu sistēma apvieno regresīvu periodisku nodokli
        (Council Tax) un progresīvu darījumu nodokli (Stamp Duty Land Tax). Augstas
        mājokļu cenas apvienojumā ar ierobežotām mājsaimniecību finansēm un
        atbildīgākiem aizdevumu izsniegšanas kritērijiem, visticamāk, arī turpmāk atturēs
        daudzas mājsaimniecības ar vidējiem ienākumiem no mājokļu iegādes. Šajā saistībā
   9
        2009.–2010. gads attiecas uz finanšu gadu, kas sākas 1. aprīlī un beidzas 31. martā.
LV                                                    4                                        LV
 ---pagebreak---         privāto īri varētu padarīt par pievilcīgāku un dzīvotspējīgāku ilgtermiņa alternatīvu
        mājokļu iegādei.
   (12) Apvienotā Karaliste saskaras gan ar bezdarba, gan nepietiekamas nodarbinātības
        problēmu, jo īpaši jauniešu vidū. Bezdarba līmenis 2013. gada sākumā bija 7,8 %, un
        paredzams, ka 2013. un 2014. gadā tas kopumā saglabāsies nemainīgs. Jauniešu
        bezdarba līmenis ir daudz augstāks, proti, 20,7 %, turklāt tas ir pastāvīgi paaugstinājies
        kopš 2007. gada, kad tas bija 14,3 %. Jauniešu, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst
        arodu, īpatsvars ir 14,0 %. Ņemot vērā lēno IKP izaugsmi, nodarbinātība privātajā
        sektorā iepriekšējā gadā ir būtiski palielinājusies, tomēr ražīguma un algu izaugsme ir
        vāja. Apvienotajā Karalistē ir arī pārmērīgi daudz mazkvalificētu darba ņēmēju, pēc
        kuriem pieprasījums samazinās. Vienlaikus Apvienotajā Karalistē trūkst augsti
        kvalificētu darba ņēmēju ar labām profesionālajām un tehniskajām iemaņām, kas
        veicina nepietiekamo ārējo konkurētspēju. Neraugoties uz zināmiem panākumiem
        pēdējos gados, ievērojamam jauniešu īpatsvaram trūkst prasmju un kvalifikāciju, kas
        viņiem vajadzīgas, lai sekmīgi konkurētu darba tirgū. Mazkvalificētu jauniešu (15–
        25 gadu vecumā) bezdarba līmenis ir 37,2 %, kas ievērojami pārsniedz vidējo ES
        rādītāju. Pašreizējā profesionālās izglītības un apmācības politika pārāk daudz
        uzmanības velta pamatprasmēm un 2. līmeņa kvalifikācijai, lai gan ekonomikā aizvien
        vairāk palielinās pieprasījums pēc augstākas kvalifikācijas. Kaut arī ir pieliktas pūles,
        lai uzlabotu māceklības programmu kvalitāti, ir nepieciešami turpmāki centieni. Jo
        īpaši kvalifikāciju sistēma vēl aizvien ir ļoti sarežģīta, kas var negatīvi ietekmēt
        uzņēmumu iesaistīšanos māceklības programmās. Apvienotā Karaliste varētu izmantot
        esošo programmu Youth Contract (Jaunatnes līgums), lai īstenotu Jaunatnes garantijas
        shēmu un risinātu jauniešu bezdarba problēmu, kā arī problēmu saistībā ar tiem
        jauniešiem, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu.
   (13) Pastāvīga problēma Apvienotajā Karalistē ir vāji darba stimuli. Iestādes plāno novērst
        šo problēmu, ieviešot ,,Universālo kredītu”, kas ļaus cilvēkiem, uzsākot darbu,
        saglabāt vairāk ienākumu no viņu pabalstiem. Lai gan ,,Universālais kredīts” varētu
        pozitīvi ietekmēt nodarbinātību, daudz kas būs atkarīgs no efektīviem īstenošanas un
        atbalsta pakalpojumiem, tostarp mijiedarbības ar citiem pabalstiem. Vienlaikus līdz
        2016. gadam daudzi darbspējas vecuma pabalsti un nodokļu atlaides tiks paaugstināti
        par 1 % gadā, kas ir mazāk nekā prognozējamais inflācijas līmenis. 2013. gada aprīlī
        tika ieviestas arī vairākas citas sociālo pabalstu reformas. Pastāv paaugstināts
        nabadzības risks, tostarp lielāks bērnu nabadzības risks tajās mājsaimniecībās, kuru
        locekļi ir bez darba. Turpretī līdzekļu samazināšanas pasākumi lielākoties neskāra
        pensionāriem paredzēto (gan vispārējo, gan no ienākumiem atkarīgo) maksājumu
        apmēru, līmeni un automātisko paaugstināšanu. Pirmie Darba programmas rezultāti
        liecina, ka pastāv iespējas, lai uzlabotu programmas darbību un rezultātus. Aktuāls
        Apvienotās Karalistes uzdevums ir arī palielināt vecāku nodarbinātības līmeni un
        uzlabot pieeju kvalitatīvai, izmaksu ziņā pieejamai bērnu aprūpei. To bērnu īpatsvars,
        kuri dzīvo mājsaimniecībās, kurās nevienam ģimenes loceklim nav darba, Apvienotajā
        Karalistē ir otrais lielākais Eiropas Savienībā, proti, 17,3 %. Bērnu aprūpes izmaksas
        Apvienotajā Karalistē šobrīd ir vienas no augstākajām Eiropas Savienībā, kas rada
        īpašas problēmas otrajiem pelnītājiem mājsaimniecībā un vientuļiem vecākiem.
        2010. gadā tikai 4 % no bērniem, kuri jaunāki par trim gadiem, pilnā apmērā
        apmeklēja oficiālas bērnu aprūpes iestādes, kas ir ievērojami mazāk par vidējo ES
        rādītāju (14 %).
   (14) Apvienotās Karalistes uzņēmumu uzkrātais parāds ir mēreni augsts, tomēr dažiem
        uzņēmumiem ir grūtības saņemt kredītus, un uzņēmumu ieguldījumi vēl aizvien ir ļoti
LV                                               5                                                 LV
 ---pagebreak---         zemā līmenī. Vēl nepieredzēts uzņēmumu ieguldījumu kritums pēc 2007. gada bija par
        iemeslu tam, ka bruto pamatkapitāla veidošana 2012. gadā samazinājās līdz 14,2 % no
        IKP. Tas ir trešais zemākais līmenis Eiropas Savienībā. Apvienotajā Karalistē ir zems
        uzņēmumu izdevumu līmenis pētniecībai un izstrādei; šis līmenis samazinājās no
        1,17 % no IKP 2001. gadā līdz 1,09 % no IKP 2011. gadā. Uzņēmumu ieguldījumi ir
        sākuši nedaudz palielināties, 2012. gadā ikgadējais pieaugums bija 4,9 %, taču
        joprojām ir neliels. Neto aizdevumu apmērs uzņēmumu nozarē 2012. gadā saglabājās
        negatīvs. Kaut arī lielāki uzņēmumi ar labām bilancēm spēj aizņemties par vēsturiski
        zemām izmaksām, daudziem uzņēmumiem, jo īpaši MVU, ir grūtības saņemt kredītus.
        Situāciju vēl vairāk saasina ierobežotā konkurence banku nozarē. Ja tiktu pareizi
        īstenoti Finanšu politikas komitejas ieteikumi par banku kapitāla prasību piesardzīgu
        aprēķināšanu un konstatētā kapitāla trūkuma novēršanu, netraucējot ekonomikas
        kreditēšanu, tas palīdzētu pastiprināt Apvienotās Karalistes banku sistēmas finansiālo
        stabilitāti.
   (15) Apvienotās Karalistes uzdevums ir atjaunot un modernizēt savu enerģētikas un
        transporta infrastruktūru. Apvienotajai Karalistei līdz 2020. gadam jāveic būtiski
        ieguldījumi jaunās jaudās elektroenerģijas ražošanai, lai aizstātu vecās, slēgšanai
        paredzētās elektrostacijas un lai izpildītu saistības palielināt atjaunojamo
        energoresursu izmantošanu un ievērot stingrākus CO2 emisiju standartus. Atjaunojamo
        energoresursu īpatsvars enerģijas galapatēriņā (3,8 %) atbilst 25. vietai 27 dalībvalstu
        vidū (ES vidējais rādītājs ir 13,0 %). Lai atvieglinātu piemērotus un savlaicīgus
        ieguldījumus, būs nepieciešama tiesiskā noteiktība. Apvienotās Karalistes transporta
        tīklu jaudas un kvalitātes trūkumi ir strukturāla problēma ekonomikai, jo īpaši preču
        ražotājiem, izplatītājiem un eksportētājiem. Pašlaik pastāv ievērojama plaisa starp
        piešķirto (publiskā sektora un privāto) finansējumu un ieguldījumu vajadzībām
        transporta jomā; valdība mēģina novērst šo problēmu, piešķirot prioritāti publiskā
        sektora izdevumiem infrastruktūrā un piesaistot papildu privātos ieguldījumus.
        Apvienotajā Karalistē joprojām augstas ir arī vienības izmaksas transporta
        infrastruktūras būvniecībā un uzturēšanā.
   (16) Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Apvienotās
        Karalistes ekonomikas politiku. Tā ir novērtējusi konverģences programmu un valsts
        reformu programmu un sniegusi padziļinātu pārskatu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai
        to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Apvienotajā
        Karalistē, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka
        jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams,
        turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi
        atbilstīgi Eiropas pusgada koncepcijai ir atspoguļoti 1. līdz 6. ieteikumā.
   (17) Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Apvienotās Karalistes konverģences
        programmu, un tās atzinums10 ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.
   (18) Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi
        Apvienotās Karalistes valsts reformu programmu un konverģences programmu. Tās
        ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 2., 3., 5. un
        6. ieteikumā,
   10
        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.
LV                                                 6                                             LV
 ---pagebreak---    AR ŠO IESAKA Apvienotajai Karalistei laikposmā no 2013. gada līdz 2014. gadam rīkoties
   šādi.
   1.     Attiecībā uz 2014. gadu un laikposmu pēc tam īstenot uzlabotu budžeta stratēģiju, ko
          papildina pietiekami konkrēti pasākumi. Ilgtspējīgā veidā nodrošināt pārmērīga
          budžeta deficīta novēršanu līdz 2014./2015. gadam un veikt fiskālos pasākumus, kas
          paredzēti Padomes ieteikumos saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
          procedūru, un panākt, ka augstā valsts parāda attiecība sāk ilgtspējīgi samazināties.
          Lai panāktu ilgstošu fiskālās nelīdzsvarotības korekciju, ticamā veidā jāīsteno
          vērienīgas strukturālas reformas, kas palielinātu pielāgošanās spējas un veicinātu
          potenciālo izaugsmi. Īstenot diferencētu, izaugsmi veicinošu pieeju izdevumu
          samazināšanas jomā, tostarp piešķirot prioritāti savlaicīgiem kapitālizdevumiem ar
          lielu ekonomisko atdevi, kā arī piemērojot līdzsvarotu pieeju konsolidācijas
          pasākumu izstrādē un sekmējot vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju. Vairāk
          izmantot PVN pamatlikmi, lai palielinātu ieņēmumus.
   2.     Veikt turpmākus pasākumus, lai palielinātu mājokļu piedāvājumu, tostarp vēl vairāk
          liberalizējot tiesību aktus teritoriālās plānošanas jomā un nodrošinot efektīvu
          plānošanas sistēmas darbību. Nodrošināt, ka politika mājokļu jomā (tostarp Help to
          Buy shēma) nesekmē pārmērīgu hipotekāro kreditēšanu un nerada augtākas mājokļu
          cenas. Īstenot reformas zemes un nekustamā īpašuma nodokļu jomā, lai samazinātu
          izkropļojumus un veicinātu mājokļu savlaicīgu būvniecību. Veikt pasākumus, lai
          uzlabotu īres tirgu tiesisko regulējumu, jo īpaši padarot garākus izīrēšanas
          nosacījumus pievilcīgākus gan īrniekiem, gan mājokļu īpašniekiem.
   3.     Balstoties uz programmu ,,Youth Contract”, pastiprināt pasākumus, lai novērstu
          jauniešu bezdarbu, piemēram, izmantojot Jaunatnes garantijas shēmu. Uzlabot
          māceklības programmu kvalitāti un pagarināt to ilgumu, vienkāršot kvalifikāciju
          sistēmu un paplašināt darba devēju iesaisti, jo īpaši augsta un vidēja līmeņa tehnisko
          prasmju apguvē. Samazināt to 18–24 gadus veco jauniešu skaitu, kuri ieguvuši tikai
          pamatprasmes ļoti zemā līmenī, tostarp efektīvi īstenojot Stažēšanās programmu.
   4.     Pastiprināt centienus nolūkā atbalstīt mājsaimniecības ar maziem ienākumiem un
          samazināt bērnu nabadzību, rūpējoties par to, ka ,,Universālais kredīts” un citas
          sociālās labklājības reformas nodrošina taisnīga nodokļu un pabalstu sistēmu ar
          skaidrākiem nodarbinātības stimuliem un atbalsta pakalpojumiem. Paātrināt plānoto
          pasākumu īstenošanu, lai samazinātu bērnu aprūpes izmaksas un uzlabotu tās
          kvalitāti un pieejamību.
   5.     Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu banku un ārpusbanku finansējuma
          pieejamību uzņēmumiem, vienlaikus nodrošinot, ka pasākumi galvenokārt tiek vērsti
          uz dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, jo īpaši MVU. Mazināt šķēršļus ienākšanai banku
          nozarē, samazināt izmaksas par bankas maiņu un atvieglināt jaunu, konkurējošu
          banku izveidi, pārdodot banku aktīvus. Efektīvi īstenot Finanšu politikas komitejas
          ieteikumus par banku kapitāla prasību piesardzīgu novērtējumu un konstatētā
          kapitāla trūkuma novēršanu.
LV                                              7                                                LV
 ---pagebreak---    6.       Veikt pasākumus, lai atvieglinātu ieguldījumu savlaicīgu palielinājumu
            infrastruktūrā, jo īpaši veicinot efektīvākus un stabilākus plānošanas un lēmumu
            pieņemšanas procesus. Izveidot stabilu tiesisko regulējumu par ieguldījumiem jaunā
            enerģijas ražošanas jaudā, tostarp atjaunojamos energoresursos. Uzlabot transporta
            tīklu jaudu un kvalitāti, nodrošinot lielāku plānošanas un finansējuma paredzamību
            un noteiktību un izmantojot visefektīvāko publiskā vai privātā sektora kapitāla avotu
            apvienojumu.
   Briselē,
                                                Padomes vārdā –
                                                priekšsēdētājs
LV                                                 8                                              LV


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Germanyand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Germany, 2011-2014

text:
          EIROPAS KOMISIJA
                                           Briselē, 7.6.2011
                                           SEC(2011) 807 galīgā redakcija
                                Ieteikums
                       PADOMES IETEIKUMS
           par Vācijas 2011. gada valsts reformu programmu
                   un ar ko sniedz Padomes atzinumu
   par atjaunināto Vācijas stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam
                    {SEC(2011) 714 galīgā redakcija}
LV                                                                        LV
 ---pagebreak---                                                  Ieteikums
                                        PADOMES IETEIKUMS
                         par Vācijas 2011. gada valsts reformu programmu
                                    un ar ko sniedz Padomes atzinumu
               par atjaunināto Vācijas stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un
   148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa
   uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1 un jo īpaši
   tās 5. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu2,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:
   (1)     Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt
           jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju “Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka
           ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
           kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
           konkurētspēju.
   (2)     Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
           vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada
           21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm3, kas
           kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas
           un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes.
   1
           OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
   2
           OV C , , … lpp.
   3
           Saglabātas 2011. gadam ar Padomes 2011. gada 19. maija Lēmumu 2011/308/ES.
LV                                                    2                                        LV
 ---pagebreak---    (3) Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi
       uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un
       integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”.
   (4) Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu
       reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta
       secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome
       uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai,
       bezdarba samazināšanai ar darbaspēka tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem
       stiprināt izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos pasākumos,
       ko paredzēts iekļaut to stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu
       programmās.
   (5) Eiropadome 2011. gada 25. martā uzaicināja dalībvalstis, kuras piedalās paktā
       “Euro plus”, savlaicīgi iesniegt savas piezīmes, lai tās varētu iekļaut to stabilitātes vai
       konverģences programmās un valstu reformu programmās.
   (6) Vācija 2011. gada 27. aprīlī iesniedza savu 2011. gada stabilitātes programmas
       atjauninājumu, kas attiecas uz 2011.-2015. gadu, bet 2011. gada 7. aprīlī —
       2011. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai
       ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
   (7) Sākoties krīzei, Vācijas ekonomikas stāvoklis bija salīdzinoši stabils. Tomēr, krītoties
       pieprasījumam pasaules tirdzniecībā, eksports un ieguldījumi 2009. gadā samazinājās
       tā, ka reālais IKP saruka iepriekš nepieredzētā apmērā — par 4,7 %. Tomēr pēc neliela
       pieauguma kopš 2009. gada beigām bezdarba līmenis atkal samazinās. Darba tirgus
       elastība atspoguļo iepriekšējo reformu labvēlīgo ietekmi attiecībā uz darba stundu
       skaita samazināšanu un saīsinātā darbalaika subsidēšanu. Ekonomika strauji atguvās
       no lejupslīdes, un 2010. gadā IKP pieauga par 3,6 %. Pretstatā 2009. gadā
       reģistrētajam kritumam eksports kopumā pieauga un pavēra plašākas atveseļošanās
       iespējas, kā rezultātā samazinājās tekošā konta pārpalikums. Turpināja uzlaboties
       tautsaimniecības konkurētspēja attiecībā pret lielāko daļu euro zonas valstu. Kopējais
       valsts budžets no līdzsvarota stāvokļa 2009. gadā saruka līdz 3 % deficītam no IKP, ko
       izraisīja tas, ka pilnībā darbojās automātiskie stabilizatori un diskrecionārie pasākumi
       ekonomikas lejupslīdes pārvarēšanai. Neraugoties uz pastāvīgajiem fiskālās
       stimulēšanas un finanšu tirgus atbalsta pasākumiem, ekonomikas atveseļošanās ļāva
       2010. gadā ierobežot deficītu (3,3 % no IKP).
   (8) Pamatojoties uz atjauninātās stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes
       Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kas
       balstīts uz stabilitātes programmu, ir piesardzīgs 2011. gadam un ticams turpmākajiem
       gadiem — arī atbilstoši vērtējumam salīdzinājumā ar Komisijas 2011. gada pavasara
       prognozi. Programmā paredzēts, ka 2011. gadā reālais IKP pieaugs par 2,3 %, pēc tam
       2012. gadā samazināsies līdz 1,8 %, bet laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam —
        vidēji līdz 1,5 %. Programmā paredzēts jau 2011. gadā — divus gadus pirms Padomes
       noteiktā termiņa — samazināt deficītu līdz 3 % no IKP atsauces vērtības un gūt
       turpmākus panākumus vidēja termiņa mērķa īstenošanā, lai strukturālā izteiksmē
       2014. gadā deficīts būtu 0,5 % no IKP. Pēc paredzētās pārmērīga deficīta novēršanas
       korekciju tempi ceļā uz programmā ietverto vidēja termiņa mērķu izpildi 2013. un
LV                                              3                                                  LV
 ---pagebreak---         2014. gadā nesasniegs 0,5 % no IKP kritēriju. Lai gan 2010. gadā4 parāda attiecība
        pret IKP pieauga par gandrīz 10 procentu punktiem, paredzams, ka no 2011. gada tā
        sāks samazināties un līdz 2015. gadam sasniegs 75,5 % no IKP, tādējādi saglabājoties
        virs Līgumā noteiktās atsauces vērtības. Šķiet, ka 2011. gada budžeta prognožu riski
        kopumā ir līdzsvaroti, bet pēc tam rezultāti varētu būt sliktāki, nekā gaidīts, jo daži
        ietaupījumi varētu nerealizēties, kā paredzēts. Daži pasākumi vēl ir jāapspriež
        (piemēram, enerģijas un finanšu nodokļi), bet citi vēl jāprecizē (piemēram, valsts
        pārvaldes efektivitātes uzlabošana). Turklāt nevar izslēgt papildu pasākumus finanšu
        tirgus atbalstam.
   (9)  Tā kā ar nesen veikto veselības aprūpes sistēmas reformu tika ieviesti pasākumi, lai
        galvenokārt 2011. un 2012. gadā samazinātu tēriņu palielināšanos, iecerēto
        konsolidāciju varētu atbalstīt turpmāki pasākumi veselības aprūpei un ilgtermiņa
        aprūpei atvēlēto valsts tēriņu efektivitātes palielināšanai. Tajā pašā laikā ilgtermiņa
        izaugsmes potenciālu palīdzētu nostiprināt tāda konsolidācijas virziena saglabāšana,
        kas galvenokārt orientēts uz izaugsmi, tostarp nodrošinot atbilstošus izdevumus
        izglītībai.
   (10) Lai gan Vācijas fiskālā sistēma tika ievērojami nostiprināta, ieviešot konstitūcijā
        paredzētus budžeta noteikumus, izveidojot Stabilitātes padomi un agrīnās brīdināšanas
        sistēmu budžeta trauksmes gadījumā, budžeta noteikumi vēl nav pilnībā īstenoti
        federālo zemju līmenī. Stingrāks ar tiem saistītais uzraudzības un sankciju mehānisms
        nostiprinātu valsts finanšu vispārējo stabilitāti.
   (11) Krīze atklāja nopietnas nepilnības banku nozarē. Smagi zaudējumi un starptautisku
        ieguldījumu paaugstināta riska aizdevumos un strukturētos aktīvos norakstīšana
        pavājināja dažu banku kapitāla bāzi, kā rezultātā bija vajadzīga ievērojama valsts
        iejaukšanās. Krīze arī atklāja trūkumus dažās federālajās bankās, kuras jau pirms
        krīzes nelabvēlīgi ietekmēja tas, ka nebija efektīvu riska pārvaldības struktūru un
        dzīvotspējīga uzņēmējdarbības modeļa. Banku nozares dziļāka reforma, tostarp tādu
        federālo banku pārstrukturēšana, kurām nav dzīvotspējīga un atbilstoši finansēta
        uzņēmējdarbības modeļa, un regulatīvās un uzraudzības sistēmas nostiprināšana
        palīdzētu saglabāt finanšu nozares stabilitāti, kā arī nodrošinātu, ka tiek efektīvāk
        sadalīti mājsaimniecību uzkrājumi, kuri ir pamatā pieprasījumam un ieguldījumiem.
   (12) Vācijas ekonomikas izaugsmes potenciāls un strukturālā konkurētspēja galvenokārt ir
        atkarīgi no labi apmācīta un kvalificēta darbaspēka, bet, ņemot vērā demogrāfiskās
        pārmaiņas, par steidzami risināmu jautājumu var kļūt darbaspēka piedāvājuma
        nepietiekamība. Tas uzsver, cik svarīgi ir pilnībā izmantot darbaspēka potenciālu,
        novēršot šķēršļus konkrētu grupu (vecāka gadagājuma darba ņēmēju, sieviešu,
        nekvalificētu darbinieku, trešo valstu valstspiederīgo) iesaistīšanai darba tirgū un
        cilvēkkapitāla turpmākai attīstībai. Atrisinot jautājumu par nodokļu slogu, kurš
        joprojām augsts (īpaši tiem, kuru ienākumi ir mazi un vidēji), palielinātos stimuls
        strādāt, un tajā pašā laikā būtu vairāk iespēju algu pieaugumu pārvērst lielākos reālajos
        ienākumos un iekšzemes pieprasījumā. Samazinot ienākuma nodokļa augsto
        robežvērtību, ko piemēro otrajam pelnītājam mājsaimniecībā un kura ir saistīta ar
   4
        Šis lēciens 2010. gadā lielā mērā ir saistīts ar to, ka divas problemātiskas bankas pārvietoja samazinātas
        vērtības aktīvu uz savām attiecīgajām “sliktajām bankām”, kuras klasificētas valdības sektorā. Saskaņā
        ar Eurostat ieteikumiem par grāmatvedības uzskaites noteikumiem finanšu sanācijas struktūrām “slikto
        banku” atbilstošajām saistībām bija tieša ietekme uz parāda līmeni.
LV                                                        4                                                        LV
 ---pagebreak---         pāriem piemēroto kopīgu ienākuma nodokli, un pārejot uz individuālu nodokļu
        sistēmu, varētu samazināt to gadījumu skaitu, kad priekšroka tiek dota nepilnas, nevis
        pilnas slodzes nodarbinātībai. Palielinot bērnu aprūpes iestāžu pieejamību, būtu
        iespējams palielināt sieviešu joprojām zemo iesaistīšanās līmeni pilnas slodzes
        nodarbinātībā. Turklāt, palielinot to cilvēku skaitu, kuriem ir arodmācībās iegūta
        kvalifikācija, tiktu palielinātas nekvalificēto darba ņēmēju izredzes darba tirgū.
   (13) Vācija nesen pieņēma tālejošus lēmumus par nākotnē izmantojamiem enerģijas
        veidiem. Enerģētikas koncepcijas īstenošana būs saistīta ar energoapgādes pilnīgu
        pārveidi, un tas ietekmēs enerģijas cenas un tautsaimniecības konkurētspēju vidējā
        termiņā līdz ilgtermiņā. Tāpēc, īstenojot enerģētikas koncepciju, galvenajam
        vadošajam principam ir jābūt rentabilitātei, kas balstīta uz enerģijas efektīvu patēriņu,
        rentablām atbalsta shēmām un atbilstošiem atjaunojamo energoresursu tīkliem, un
        konkurētspējīgiem enerģijas tirgiem.
   (14) Palielinot konkurenci pakalpojumu nozarē, tiktu vēl vairāk sekmēts ražīguma
        pieaugums un nodrošināts atbalsts iekšzemes pieprasījumam. Pakalpojumu nozares
        dinamiskāka izaugsme arī veicinātu piedāvājuma un pieprasījuma pieauguma bāzes
        paplašināšanos Vācijā. Lai gan, īstenojot Pakalpojumu direktīvu, pēdējos gados tika
        panākts ievērojams progress, tomēr vēl ir jāsamazina šķēršļi uzņēmumu ienākšanai
        tirgū un iziešanai no tā, konkrēti, vēl vairāk vienkāršojot licenču un atļauju
        piešķiršanas sistēmu. Šķiet, ka salīdzinājumā ar citām valstīm dažu profesionālo
        pakalpojumu regulējums (piemēram, inženieri, arhitekti, farmaceiti un juristi) ir
        stingrāks, un ir arī augsti darbības uzsākšanas un regulatīvie šķēršļi. Joprojām tiek
        traucēta konkurence attiecībā uz tīkla nozares pakalpojumiem, īpaši dzelzceļa nozarē.
        Šajā nozarē kavējas infrastruktūras pārvaldīšanas un transporta pakalpojumu atsaiste,
        kas ir priekšnoteikums konkurētspējīgam tirgum. Īsākā laikposmā konkurenci
        veicinātu Federālās tīkla aģentūras uzraudzības lomas nostiprināšana, šķērssubsīdiju
        atcelšana starp tīkla uzturēšanas un dzelzceļa pakalpojumu sniedzējiem un pārdošanas
        un biļešu infrastruktūras atvēršana konkurencei.
   (15) Lai nodrošinātu atbilstoši kvalificēta darbaspēka piedāvājumu un ņemot vērā arī
        demogrāfiskās pārmaiņas, svarīgi būs turpināt reformas ar mērķi uzlabot izglītības un
        mācību sistēmas pieejamību un kvalitāti. Īpaši tiek prognozēts vidēji un augsti
        kvalificēta darbaspēka trūkums, konkrēti, attiecībā uz matemātiku, zinātni un
        tehniskajiem priekšmetiem. Gan vidējās, gan augstākās izglītības apgūšanas līmenis
        jauniešu vidū Vācijā ir zem ES vidējā rādītāja. Izglītības jomā var uzlabot rezultātus,
        padarot pieejamāku pirmsskolas izglītību un pagarinātās darba dienas skolas un
        atvieglojot pāreju starp dažādiem izglītības sistēmas virzieniem.
   (16) Vācija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”.5 Fiskālajā jomā
        paktā ietvertas saistības jau 2011. gadā novērst pārmērīgo deficītu un
        2011.-2012. gadā ar plašu rezervi sasniegt mērķus, kas paredzēti valsts budžeta
        noteikumos. Finansiālās stabilitātes pastiprināšanas pasākumi ietver kapitāla tirgus
        efektīvu regulējumu un uzraudzību. Nodarbinātības pasākumi ir vērsti uz iesaistīšanos
        darba tirgū (aktīvā darba tirgus instrumentu reforma, ārvalstīs kvalificētu profesionāļu
        uzlabota integrācija un migrantu integrācija) un izglītību (pakts par pamatizglītību).
        Konkurētspējas pasākumi ir orientēti uz tīkla nozarēm, enerģētiku un pakalpojumu
   5
        Sīkāka informācija par saistībām saskaņā ar paktu “Euro plus” atrodama SEC(2011) 714.
LV                                                    5                                           LV
 ---pagebreak---         nozari (proti, tirgus pārredzamības aģentūra elektroenerģijas un gāzes nozarē,
        elektromobilitātes programma un palielināts finansējums transporta infrastruktūrai), kā
        arī uz izglītību (proti, izcilības iniciatīva augstāko mācību iestāžu popularizēšanai un
        universitāšu fakta finansēšana). Šīs saistības attiecas uz četrām pakta jomām. Tās
        kopumā atspoguļo reformu programmu, kas ieskicēta stabilitātes un valstu reformu
        programmās. Tomēr pakta saistībās nav pievērsta uzmanība vairākām politikas jomām
        (piemēram, federālo banku pārstrukturēšanai vai nodarbinātības nodokļu slogam), vai
        arī šīs jomas ir tikai pieminētas (pakalpojumu un tīkla nozaru atvēršana lielākai
        konkurencei). Ieteikumos tika novērtētas un ņemtas vērā pakta “Euro plus” saistības.
   (17) Komisija ir izvērtējusi Vācijas stabilitātes programmu un valsts reformu programmu,
        tostarp tās pakta “Euro plus” saistības6. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai
        programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē
        Vācijā, bet arī to, kā tās atbilst ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir
        jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams,
        turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Ņemot to vērā, Komisija
        uzskata, ka Vācijas budžeta stratēģija būtu jāīsteno, kā iecerēts, tajā pašā laikā
        saglabājot izaugsmi veicinošu konsolidācijas virzienu. Turpmākie pasākumi 2011. un
        2012. gadā būtu jāvērš uz finanšu sistēmas stabilitātes nodrošināšanu (piemēram,
        veicot federālo banku pārstrukturēšanu) un vietējo izaugsmes avotu nostiprināšanu,
        palielinot iesaistīšanos darba tirgū, kas paveicams, samazinot nodarbinātības nodokļu
        slogu, uzlabojot izglītības pieejamību un kvalitāti, kā arī atverot lielākai konkurencei
        pakalpojumu nozari, amatus un profesijas, un tīkla nozares.
   (18) Ņemot vērā šo novērtējumu, kā arī Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumu
        saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 7. punktu, Padome ir
        izskatījusi Vācijas stabilitātes programmas 2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums7
        ir sniegts turpmāk 1. punktā. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 25. marta
        secinājumus, Padome ir izskatījusi Vācijas valsts reformu programmu,
   AR ŠO IESAKA Vācijai laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi.
   (1)    Kā paredzēts, īstenot budžeta stratēģiju 2012. un turpmākajiem gadiem. Pabeigt
          budžeta noteikumu īstenošanu federālo zemju līmenī un vēl vairāk nostiprināt
          atbilstošo uzraudzības un sankciju mehānismu. Saglabāt izaugsmi veicinošu
          konsolidācijas virzienu, proti, nodrošinot atbilstošus izdevumus izglītībai un
          palielinot veselības aprūpei un ilgtermiņa aprūpei atvēlēto valsts tēriņu efektivitāti.
   (2)    Novērst strukturālos trūkumus finanšu nozarē, konkrēti, pārstrukturējot tās federālās
          bankas, kurām nav atbilstoši finansēta dzīvotspējīga uzņēmējdarbības modeļa.
   (3)    Palielināt iesaistīšanos darba tirgū, nodrošinot vienlīdzīgu piekļuvi izglītības un
          mācību sistēmai un budžeta ziņā neitrālā veidā samazinot lielo nodokļu slogu zemu
          apmaksātajiem darba ņēmējiem. Palielināt pilnas slodzes bērnu aprūpes iestāžu un
          pagarinātās darba dienas skolu skaitu un atcelt nodarbinātību bremzējošus nodokļus
          otrajam pelnītājam mājsaimniecībā.
   6
        SEC(2011) 714.
   7
        Paredzēts 5. panta 3. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97.
LV                                                   6                                            LV
 ---pagebreak---    (4)      Atcelt nepamatotus ierobežojumus dažu profesionālo pakalpojumu un amatu jomā.
            Palielināt konkurenci tīkla nozarēs, nostiprināt Federālās tīkla aģentūras uzraudzības
            lomu dzelzceļa nozarē un saistībā ar paziņoto valsts enerģētikas koncepciju
            pievērsties atjaunojamās enerģijas likuma ilgtermiņa rentabilitātes palielināšanai,
            nodrošinot reālu neatkarību no enerģijas ražošanas un pārvades, un uzlabot pārrobežu
            starpsavienojumus.
   Briselē,
                                                Padomes vārdā —
                                                priekšsēdētājs
LV                                                7                                                LV


title: Komisijas Ieteikums ( 2006. gada 24. augusts ) par kultūras materiālu pārveidošanu ciparu formātā, pieejamību tiešsaistē un saglabāšanu ciparu formātā

text:
               31.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 236/28

      KOMISIJAS IETEIKUMS

   (2006. gada 24. augusts)
   par kultūras materiālu pārveidošanu ciparu formātā, pieejamību tiešsaistē un saglabāšanu ciparu formātā
   (2006/585/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 211. pantu,
   tā kā:

               (1)

               2005. gada 1. jūnijā Komisija ierosināja iniciatīvu i2010, kuras mērķis ir optimizēt jauno informācijas tehnoloģiju sniegtās priekšrocības ekonomiskās izaugsmes labā, jaunu darbavietu radīšanai un Eiropas iedzīvotāju dzīves kvalitātei. Digitālās bibliotēkas Komisija ir noteikusi par i2010 galveno aspektu. Savā 2005. gada 30. septembra paziņojumā “i2010: digitālās bibliotēkas” (1) tā ir izklāstījusi savu stratēģiju attiecībā uz Eiropas kolektīvās atmiņas datu pārveidošanu un saglabāšanu ciparu formātā un pieejamību tiešsaistē. Kolektīvajā atmiņā ietilpst iespieddarbi (grāmatas, žurnāli, avīzes), fotogrāfijas, muzejos glabātie objekti, arhīvu dokumenti, audiovizuālie materiāli (turpmāk – “kultūras materiāli”).

               (2)

               Dalībvalstīm jāiesaka veikt pasākumus šās stratēģijas īstenošanai, lai ar interneta palīdzību būtu iespējams pēc iespējas labāk izmantot Eiropas kultūras mantojuma ekonomisko un kultūras potenciālu.

               (3)

               Šajā sakarā būtu jāmudina veidot digitālos materiālus no bibliotēkās, arhīvos un muzejos pieejamajiem materiāliem. Materiālu pieejamība tiešsaistē visas Eiropas iedzīvotājiem dos iespēju piekļūt un izmantot tos izklaidei, mācībām vai darbam. Līdz ar to Eiropas dažādais un daudzvalodīgais mantojums iegūs skaidru izteiksmi internetā. Turklāt digitālos materiālus var izmantot atkārtoti, piemēram, tūrisma un izglītības nozarēs, kā arī radošajā darbībā.

               (4)

               Bez tam Padomes 2004. gada 15.–16. novembra secinājumos par Kultūras darba plānu 2005.–2006. gadam ir uzsvērts jaunrades un radošo nozaru ieguldījums Eiropas ekonomiskajā izaugsmē, kā arī vajadzība pēc digitalizācijas pasākumu saskaņošanas.

               (5)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Ieteikumā par filmu mantojumu un ar to saistīto industriālo darbību konkurētspēju (2) dalībvalstīm jau ir ieteikts veikt atbilstošus pasākumus, lai palielinātu digitālo un jauno tehnoloģiju izmantošanu kinematogrāfisku darbu vākšanā, kataloģizēšanā, saglabāšanā un atjaunošanā. Attiecībā uz kinematogrāfiskajiem darbiem šis ieteikums vairākos aspektos papildina Parlamenta un Padomes Ieteikumu par filmu mantojumu.

               (6)

               Pārveidošana ciparu formātā nodrošina plašāku piekļuvi kultūras materiāliem. Dažos gadījumos tas ir vienīgais veids, kā padarīt šādus materiālus pieejamus nākamajām paaudzēm. Šobrīd dalībvalstīs tiek īstenotas daudzas ar digitalizāciju saistītas iniciatīvas, bet šiem pasākumiem ir fragmentārs raksturs. Dalībvalstu saskaņota rīcība, pārveidojot savu kultūras mantojumu ciparu formātā, piešķirtu lielāku konsekvenci materiālu atlasei un palīdzētu izvairīties no šādu darbību pārklāšanās. Tā radītu arī drošāku vidi uzņēmumiem, kas veic ieguldījumus digitalizācijā. To veicinātu pārskati par esošajām un plānotajām digitalizācijas darbībām un kvantitatīvu mērķu noteikšana.

               (7)

               Privātā sektora vai valsts un privātā sektora partnerību sniegtais finansiālais atbalsts digitalizācijai var palīdzēt iesaistīt šajos pasākumos privātas struktūras, tāpēc būtu jāturpina to veicināt.

               (8)

               Būtu jāiesaka veikt ieguldījumus jaunajās tehnoloģijās un liela apjoma digitalizācijas iekārtās, jo tādā veidā iespējams samazināt digitalizācijas izmaksas, saglabājot vai uzlabojot kvalitāti.

               (9)

               Kopīga daudzvalodu piekļuves vieta radītu iespēju tiešsaistē meklēt Eiropas izplatīto kultūras mantojumu, ko šobrīd dažādās vietās glabā dažādas organizācijas. Šāda piekļuves vieta padarītu to redzamāku un izceltu kultūras materiālu kopīgās īpašības. Piekļuves vietai jābūt balstītai uz esošajām iniciatīvām, kuru ietvaros jau notiek Eiropas bibliotēku sadarbība (piemēram, Eiropas Bibliotēku – TEL), un pēc iespējas vairāk jāiesaista privātpersonas, kam pieder ar kultūras materiāliem saistītas tiesības, kā arī visas ieinteresētās personas. Dalībvalstis un kultūras iestādes būtu jāmudina stingri apņemties izveidot šādu piekļuves vietu.

               (10)

               Tikai daļa no bibliotēkās, arhīvos un muzejos glabātajiem materiāliem ir publiskā apritē, t.i., atšķirībā no pārējiem materiāliem uz tiem vairs neattiecas intelektuālā īpašuma tiesības. Tā kā intelektuālā īpašuma tiesības ir nozīmīgs instruments jaunrades stimulēšanai, Eiropas kultūras materiāli ir jāpārveido ciparu formātā, jāpadara pieejami un jāsaglabā, pilnībā ievērojot autortiesības un blakustiesības. Īpaši svarīgs šajā sakarā ir 5. panta 2. punkta c) apakšpunkts, 5. panta 3. punkta n) apakšpunkts un 5. panta 5. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvā 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (3). Licencēšanas mehānismi – piemēram, attiecībā uz tādiem darbiem, kuru autortiesību subjektu ir grūti vai pat neiespējami noteikt, un darbiem, kas vairs netiek izdoti vai izplatīti (audiovizuālajiem), – var atvieglot tiesību noskaidrošanu un līdz ar to arī materiālu pārveidošanu ciparu formātā un piekļuves nodrošināšanu tiešsaistē. Tāpēc būtu jācenšas ieviest šādi mehānismi, cieši sadarbojoties ar tiesību subjektiem.

               (11)

               Valsts tiesību aktu noteikumos var būt paredzēti šķēršļi publiskā apritē esošu darbu izmantošanai, piemēram, katrai šāda darba pavairošanai var būt nepieciešams administratīvs akts. Ir jāapzina visi šāda veida šķēršļi un jāveic pasākumi, lai tos novērstu.

               (12)

               Padomes 2002. gada 25. jūnija Rezolūcijā C/162/02 par nākotnes atmiņas saglabāšanu – digitālā satura saglabāšanu nākamajām paaudzēm (4) ir ierosināti mērķi un orientējoši pasākumi digitālā satura saglabāšanai nākamajām paaudzēm. Tomēr šobrīd dalībvalstīm nav skaidras un vispusīgas politikas attiecībā uz digitālā satura saglabāšanu. Tas rada draudus digitālo materiālu saglabāšanai, kā rezultātā tikai ciparu formātā radītie materiāli var iet zudumā. Efektīvu digitālās saglabāšanas līdzekļu izstrāde ir ļoti nozīmīga ne vien materiālu saglabāšanai valsts iestādēs, bet arī jebkurai organizācijai, kuras pienākumos ietilpst materiālu saglabāšana ciparu formātā, vai kas vēlas to darīt.

               (13)

               Vairākas dalībvalstis ir noteikušas vai apsver iespēju noteikt digitālo materiālu veidotājiem juridisku pienākumu vienu vai vairākas savu materiālu kopijas darīt pieejamas šim nolūkam pilnvarotai iestādei. Lai novērstu to, ka attiecībā uz digitālo materiālu deponēšanu pastāv virkne dažādu noteikumu, ir nepieciešama un būtu jāveicina efektīva sadarbība starp dalībvalstīm.

               (14)

               Tā dēvētā Web-harvesting ir jauna tehnoloģija, kuru izmanto, lai internetā vāktu materiālus ar mērķi tos saglabāt. Šajā nolūkā pilnvarotās iestādes aktīvi vāc materiālus, nevis gaida, kad tie tiks deponēti. Tādējādi pēc iespējas tiek samazināts digitālo materiālu veidotāju administratīvais apgrūtinājums, un tāpēc valsts tiesību aktos būtu jāparedz attiecīgi noteikumi,

         AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM.
   Pārveidošana ciparu formātā un pieejamība tiešsaistē

               1)

               vākt informāciju par grāmatu, žurnālu, avīžu, fotogrāfiju, muzejos glabāto objektu, arhīvu dokumentu, audiovizuālo materiālu (turpmāk – “kultūras materiālu”) notiekošo un plānoto pārveidošanu ciparu formātā un veidot pārskatus par to, lai novērstu dubulta darba veikšanu un veicinātu Eiropas mēroga sadarbību un sinerģiju;

               2)

               izstrādāt kvantitatīvus mērķus arhīvos, bibliotēkās un muzejos esošo analogo materiālu pārveidošanai ciparu formātā, norādot paredzamo pieaugumu digitālo materiālu apjomam, kas varētu veidot daļu no Eiropas digitālās bibliotēkas, kā arī valsts iestāžu piešķirtos līdzekļus;

               3)

               mudināt veidot partnerības starp kultūras iestādēm un privāto sektoru, lai radītu jaunus kultūras materiālu digitalizācijas finansēšanas veidus;

               4)

               Eiropas digitalizācijas kompetences centru darbības ietvaros vai ciešā sadarbībā ar tiem izveidot un uzturēt liela apjoma digitalizācijas tehnoloģijas;

               5)

               veicināt to, lai tiktu veidota Eiropas digitālā bibliotēka – kopīga daudzvalodu piekļuves vieta Eiropas izplatītajiem digitālajiem kultūras materiāliem, t.i., materiāliem, ko dažādās vietās glabā dažādas organizācijas:

                           a)

                           mudināt kultūras iestādes, kā arī izdevējus un citus tiesību subjektus padarīt savus ciparu formātā pārveidotos materiālus pieejamus meklēšanai ar Eiropas digitālās bibliotēkas starpniecību,

                           b)

                           nodrošinot to, ka kultūras iestādes un attiecīgos gadījumos privātuzņēmumi piemēro kopīgus digitalizācijas standartus, lai panāktu ciparu formātā pārveidoto materiālu savstarpēju izmantojamību Eiropas mērogā un atvieglotu starpvalodu meklēšanas iespējas;

               6)

               uzlabot nosacījumus kultūras materiālu digitalizācijai un to pieejamību tiešsaistē:

                           a)

                           pēc apspriešanās ar ieinteresētajām pusēm radot mehānismus nezināmu autoru darbu izmantošanai,

                           b)

                           pēc apspriešanās ar ieinteresētajām pusēm brīvprātīgi izveidojot vai veicinot tādu mehānismu izveidi, kas atvieglotu izmantošanu attiecībā uz darbiem, kas vairs netiek izdoti vai izplatīti,

                           c)

                           veicinot apzināto publiskā apritē esošu un nezināmu autoru darbu sarakstu pieejamības nodrošināšanu,

                           d)

                           apzinot un novēršot savu tiesību aktu radītos šķēršļus pieejamībai tiešsaistē un publiskā apritē esošu kultūras materiālu izmantošanai;

         Saglabāšana ciparu formātā

               7)

               izstrādāt valsts stratēģiju digitālo materiālu ilgtermiņa saglabāšanai un pieejamībai, pilnībā ievērojot autortiesību likumu, kurā:

                           a)

                           aprakstīta organizatoriskā pieeja, norādot iesaistīto pušu uzdevumus un atbildību, kā arī visus piešķirtos līdzekļus,

                           b)

                           iekļauti konkrēti darbības plāni ar izvirzītajiem mērķiem un grafiku konkrētu uzdevumu izpildei;

               8)

               apmainīties ar informāciju par stratēģijām un darbības plāniem;

               9)

               paredzēt savos tiesību aktos noteikumu, kas ļauj valsts iestādēm saglabāšanas nolūkā vairākas reizes pavairot un pārvietot digitālos materiālus, pilnībā ievērojot Kopienas un starptautiskos tiesību aktus par intelektuālā īpašuma tiesībām;

               10)

               izstrādājot politiku un procedūras tādu materiālu deponēšanai, kuru oriģināli ir radīti ciparu formātā, ņemt vērā citās dalībvalstīs notiekošos procesus, lai novērstu lielas atšķirības deponēšanas pasākumos;

               11)

               paredzēt savos tiesību aktos noteikumu, kas ļauj pilnvarotām iestādēm, pilnībā ievērojot Kopienas un starptautiskos tiesību aktus par intelektuālā īpašuma tiesībām, veikt tīmekļa satura saglabāšanu, izmantojot tehnoloģijas materiālu vākšanai internetā – piemēram, Web-Harvesting;

         Šā ieteikuma īstenošanas uzraudzība

               12)

               18 mēnešu laikā pēc šā ieteikuma publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī un turpmāk ik pēc diviem gadiem informēt Komisiju par pasākumiem, kas veikti, sekojot šim ieteikumam.

      Briselē, 2006. gada 24. augustā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Viviane REDING

      (1)  COM(2005) 465 galīgā redakcija.

      (2)  OV L 323, 9.12.2005., 57. lpp.

      (3)  OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp.

      (4)  OV C 162, 6.7.2002., 4. lpp.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2016/2123 (2016. gada 30. novembris) par to vispārīgo sūtījumu licenču darbības jomas un nosacījumu saskaņošanu, kas paredzētas bruņotajiem spēkiem un līgumslēdzējām iestādēm, kuras minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 7711)

text:
               3.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 329/101

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2016/2123
   (2016. gada 30. novembris)
   par to vispārīgo sūtījumu licenču darbības jomas un nosacījumu saskaņošanu, kas paredzētas bruņotajiem spēkiem un līgumslēdzējām iestādēm, kuras minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 7711)

   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK (1) 5. pantu dalībvalstīm ir jāpublicē vismaz četras vispārīgās sūtījumu licences.

               (2)

               Vispārīgās sūtījumu licences ir būtisks elements vienkāršotās licencēšanas sistēmā, kas ieviesta ar Direktīvu 2009/43/EK.

               (3)

               Atšķiroties vispārīgo sūtījumu licenču, ko attiecībā uz ražojumiem, kuri saistīti ar aizsardzību, publicējušas dalībvalstis, darbības jomai un šo ražojumu sūtījumiem piemērojot atšķirīgus nosacījumus, Direktīvas 2009/43/EK īstenošana un vienkāršošanas mērķa sasniegšana var tikt kavēta. Lai nodrošinātu minēto licenču pievilcību un izmantošanu, būtiski ir saskaņot to sūtījumu darbības jomu un nosacījumus, kas tiek veikti saskaņā ar vispārīgajām sūtījumu licencēm, kuras publicējušas dalībvalstis.

               (4)

               Ar Direktīvas 2009/43/EK 14. pantu izveidotās komitejas dalībvalstu pārstāvji ir norādījuši, ka to sūtījumu darbības jomu un nosacījumus, kas veikti saskaņā ar vispārīgajām sūtījumu licencēm, kuras publicējušas dalībvalstis, varētu saskaņot, pieņemot Komisijas ieteikumu.

               (5)

               Šajā ieteikumā ietvertās pamatnostādnes ir rezultāts sarunām ar dalībvalstīm par to sūtījumu darbības jomu un nosacījumiem, kas tiek veikti saskaņā ar vispārīgajām sūtījumu licencēm, kuras paredzētas bruņotajiem spēkiem un līgumslēdzējām iestādēm, kas minētas Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā (GTL-AF).

               (6)

               Šo ieteikumu uzskata par pamatu dalībvalstu GTL-AF. Šā ieteikumu 1.1. punktā uzskaitītie ar aizsardzību saistītie ražojumi ir minimāls un nepilnīgs saraksts ar ražojumiem, kuru sūtījumus dalībvalstis atļauj saskaņā ar savām GTL-AF. Tas nozīmē, ka ar dalībvalsts publicētu GTL-AF var atļaut nosūtīt arī citus ar aizsardzību saistītus ražojumus, kas iekļauti Direktīvas 2009/43/EK pielikumā, bet nav iekļauti šajā ieteikumā.

               (7)

               Dalībvalstis atgādina, ka tām ir saistošas saistības saskaņā ar Eiropas tiesību aktiem, piemēram, Padomes Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP (2), kā arī starptautiskās saistības eksporta kontroles jomā.

               (8)

               Šis ieteikums attiecas uz Eiropas Savienības Kopējo militāro preču sarakstu, kas noteikts Direktīvas 2009/43/EK pielikumā. Šo ieteikumu pēc vajadzības atjauninās, lai atspoguļotu turpmākos Eiropas Savienības Kopējo militāro preču saraksta atjauninājumus,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   1.   VISPĀRĪGO SŪTĪJUMU LICENCES, KAS PAREDZĒTAS BRUŅOTAJIEM SPĒKIEM UN LĪGUMSLĒDZĒJĀM IESTĀDĒM, KURAS MINĒTAS DIREKTĪVAS 2009/43/EK 5. PANTA 2. PUNKTA A) APAKŠPUNKTĀ
   1.1.   Ar aizsardzību saistīti ražojumi, kurus var nosūtīt saskaņā ar vispārīgo sūtījumu licenci, kas paredzēta bruņotajiem spēkiem un līgumslēdzējām iestādēm, kuras minētas Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā

   Turpmāk norādītās ML kategorijas ar apakšpunktiem ir Direktīvas 2009/43/EK pielikumā noteiktā ar aizsardzību saistītu ražojumu saraksta apakškopa. Ar vispārīgo sūtījumu licenci, kas paredzēta bruņotajiem spēkiem un līgumslēdzējām iestādēm, kuras minētas Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā (GTL-AF), atļauj nosūtīt vismaz tos ar aizsardzību saistītus ražojumus, kas norādīti turpmāk izklāstītajās ML kategorijās. Dalībvalstis var izvēlēties savās GTL-AF ietvert vairāk ML kategoriju ar attiecīgajiem ar aizsardzību saistītajiem ražojumiem.
   ML kategoriju saraksts, kuras obligāti jāietver:

               —

               ML 4. a) un b) apakšpunkts. Ietver visas preces, izņemot:

                           —

                           mīnas,

                           —

                           kasešu munīciju, sprāgstošas bumbas un submunīciju un īpaši izstrādātas to sastāvdaļas,

                           —

                           šautenes granātas un rokas granātas,

                           —

                           torpēdas, torpēdas bez kaujas galviņām un torpēdu korpusus,

                           —

                           bumbas,

                           —

                           vadāmus, nevadāmus un citus šāviņus (t. i., raķetes, spārnotās raķetes, pārnēsājamas pretgaisa aizsardzības sistēmas (MANPADS), …),

                           —

                           kājnieku sprāgstierīces, plastiskos un kumulatīvos lādiņus.

                     Šie ieroči neietver arī:

                           —

                           kaujas galviņas un sprāgstvielu lādiņus,

                           —

                           uzspridzinātājus,

                           —

                           mērķu atklāšanas galviņas, vadības sistēmas, pašnovades ierīces,

                           —

                           atsevišķas raķešu pakāpes,

                           —

                           atgriešanās moduļus,

                           —

                           dzinējus,

                           —

                           vilces vektora vadības sistēmas,

                           —

                           palaišanas iekārtas un palaišanas ierīces,

                           —

                           tēmēšanas, māņu manevru, traucēšanas vai sagraušanas sistēmas,

                           —

                           īpaši priekš MANPADS izstrādātas sastāvdaļas.

               —

               ML 5. Ietver visas preces, izņemot:

                           —

                           pretpasākumu ražojumus,

                           —

                           ierīces un sastāvdaļas, kas nav ietvertas citās tās pašas vispārīgās sūtījumu licences kategorijās.

               —

               ML 6. Ietver visas preces, izņemot:

                           —

                           veselus transportlīdzekļus,

                           —

                           šasijas un torņus,

                           —

                           ierīces un sastāvdaļas, kas nav ietvertas citās tās pašas vispārīgās sūtījumu licences kategorijās.

               —

               ML 7. g) apakšpunkts.

               —

               ML 9. Visas preces, izņemot:

                           —

                           veselus kuģus un veselas zemūdenes,

                           —

                           zemūdens detektoriekārtas un īpaši izstrādātas to sastāvdaļas,

                           —

                           zemūdenēm paredzētas no gaisa padeves neatkarīgas vilces sistēmas un īpaši izstrādātas to sastāvdaļas,

                           —

                           veselus korpusus,

                           —

                           pretpasākumus,

                           —

                           ierīces un sastāvdaļas, kas nav ietvertas citās tās pašas vispārīgās sūtījumu licences kategorijās.

               —

               ML 10. Visas preces, izņemot:

                           —

                           veselus gaisa kuģus,

                           —

                           veselus bezpilota gaisa kuģus (UAV) un īpaši UAV izstrādātas vai modificētas sastāvdaļas,

                           —

                           kaujas gaisa kuģu un kaujas helikopteru fizelāžu,

                           —

                           kaujas gaisa kuģu dzinējus,

                           —

                           ierīces un sastāvdaļas, kas nav ietvertas citās tās pašas vispārīgās sūtījumu licences kategorijās.

               —

               ML 11. a) apakšpunkts. Vienīgi šādas preces:

                           —

                           vadības un navigācijas ierīces, izņemot sistēmas, kas paredzētas MANPADS vai kas definētas MTCR I,

                           —

                           automatizētas vadības un kontroles sistēmas.

               —

               ML 13. c) un d) apakšpunkts.

               —

               ML 14. Visas preces, izņemot MANPADS trenažierus.

               —

               ML 15. b), c), d) un e) apakšpunkts.

               —

               ML 16. Visas preces, izņemot:

                           —

                           ar MANPADS saistītas preces,

                           —

                           priekšmetus, kas saistīti ar precēm, kuru eksports ar to pašu vispārīgo sūtījumu licenci nav atļauts.

               —

               ML 17. a), b), d), e), j), k), l), m), n), o) un p) apakšpunkts. Visas preces, izņemot:

                           —

                           n) apakšpunkts: neietver izmēģinājuma modeļus, ja tie ir īpaši izstrādāti to preču izstrādei, kas izklāstītas ML 4, 6, 9 vai 10, kā arī īpaši šiem izmēģinājuma modeļiem izstrādātas sastāvdaļas.

               —

               ML 21. a) un b) apakšpunkts. Vienīgi turpmāk norādītās preces un vienīgi tad, ja ar esošo vispārīgo licenci atļautas citās kategorijās:

                           a)

                           “programmatūra”, kas īpaši izstrādāta vai pielāgota kādam no šādiem nolūkiem:

                                       1)

                                       to ierīču darbināšanai vai apkalpošanai, kas noteiktas Direktīvas 2009/43/EK pielikumā;

                           b)

                           speciāla “programmatūra”, kas nav programmatūra, kura noteikta ML 21.a. pozīcijā, proti:

                                       1)

                                       militāram lietojumam īpaši izstrādāta “programmatūra”, kas īpaši izstrādāta, lai modelētu, simulētu vai vērtētu militāru ieroču sistēmas;

                                       4)

                                       militārām vajadzībām īpaši izstrādāta “programmatūra”, lai tās izmantotu Vadības, Komunikāciju, Kontroles un Izlūkošanas (C3I) vai Vadības, Komunikāciju, Datorizēšanas un Izlūkošanas (C4I) programmās.

               —

               ML 22. a) apakšpunkts. Visas tehnoloģijas, izņemot tās, kas nepieciešamas pilnveidošanai un ražošanai, un vienīgi tad, ja ar to pašu vispārīgo sūtījumu licenci atļautas citās kategorijās.

         1.2.   Nosacījumi, kurus iekļauj vispārīgajā sūtījumu licencē, kas paredzēta bruņotajiem spēkiem.

   Turpmāk izklāstītais nosacījumu saraksts nav izsmeļošs. Tomēr citi nosacījumi, ko dalībvalsts iekļāvusi GTL-AR, nav pretrunā vai netraucē turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem.

               —

               Piemērošanas ģeogrāfiskais reģions: Eiropas Ekonomikas zona (ES 28 + Islande un Norvēģija (3)).

               —

               Atkārtota pārvietošana EEZ ir atļauta bez ex ante pārbaudēm; var pieprasīt vienīgi ex post ziņošanu.

               —

                  GTL-AF ir paredzēta to tiesīgo saņēmēju galalietošanai, kas minēti Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā. Turpmāka pārdošana, kas nav zināma nosūtīšanas brīdī, ir uzskatāma par jaunu eksportu. Jauna eksporta gadījumā par tā eksporta vai sūtījumu kontroli, kas tiek veikti saistībā ar turpmāku pārdošanu, kura nebija zināma nosūtīšanas brīdī, atbildīga ir saņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde.

               —

               Lai veiktu ex post verifikāciju saskaņā ar GTL-AF, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka piegādātāji saskaņā ar minimālajām ziņošanas prasībām, kas noteiktas Direktīvas 2009/43/EK 8. panta 3. punktā, ziņo par GTL-AF izmantošanu.

         2.   TURPMĀKIE PASĀKUMI
   Dalībvalstis tiek aicinātas ne vēlāk kā līdz 2017. gada 1. jūlijam īstenot šo ieteikumu.
   Dalībvalstis tiek mudinātas informēt Komisiju par šā ieteikuma īstenošanai veiktajiem pasākumiem.
   3.   ADRESĀTI
   Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2016. gada 30. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem (OV L 146, 10.6.2009., 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2008. gada 8. decembra Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP, ar ko izveido kopīgus noteikumus, kas reglamentē militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroli (OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp.).

      (3)  EEZ Apvienotās komitejas 2013. gada 14. jūnija lēmums Nr. 111/2013 (OV L 318, 28.11.2013., 12. lpp.), ar kuru Direktīvu 2009/43/EK iestrādāja EEZ līgumā, saturēja nepārprotamu pielāgojuma tekstu: “Šī direktīva neattiecas uz Lihtenšteinu.”