title: Padomes Ieteikums (2018. gada 13. jūlijs) par Vācijas 2018. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Vācijas 2018. gada stabilitātes programmu

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/19

      PADOMES IETEIKUMS
      (2018. gada 13. jūlijs)
      par Vācijas 2018. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Vācijas 2018. gada stabilitātes programmu
      (2018/C 320/05)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
      ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
      ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
      ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Komisija 2017. gada 22. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2018. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Komisija 2017. gada 22. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata arī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Vācija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2018. gada 22. martā. Padome ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (3) (“eurozonai adresētais ieteikums”) pieņēma 2018. gada 14. maijā.

                  (2)

                  Ņemot vērā to, ka Vācija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā ekonomikas ir savstarpēji cieši saistītas, Vācijai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus tiktu īstenots eurozonai adresētais ieteikums, kurš atspoguļots turpmāk sniegtajā 1. un 2. ieteikumā.

                  (3)

                  2018. gada ziņojums par Vāciju tika publicēts 2018. gada 7. martā. Tajā tika izvērtēts, kā Vācija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2017. gada 11. jūlijā (4), turpmākie pasākumi, kas veikti pēc tai adresētajiem ieteikumiem, kuri pieņemti iepriekšējos gados, un Vācijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats, kurš veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu un kura rezultāti arī tika publicēti 2018. gada 7. martā. No Komisijas veiktās analīzes tika secināts, ka Vācijā pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, pastāvīgi augstajam tekošā konta pārpalikumam ir pārrobežu nozīme, un tas atspoguļo pieticīgas investīcijas attiecībā pret uzkrājumiem gan privātajā, gan publiskajā sektorā. Pārpalikums, kas lielākoties ir ar trešām valstīm, kopš 2016. gada ir nedaudz samazinājies, un paredzams, ka tas pakāpeniski samazināsies, jo nākamajos gados pieaugs iekšzemes pieprasījums, taču šis pārpalikums prognozes periodā joprojām saglabāsies vēsturiski augstā līmenī. Kaut arī pašlaik notiek pāreja uz iekšzemes pieprasījuma virzītu izaugsmi, gan patēriņa, gan investīciju īpatsvars IKP joprojām ir neliels, neraugoties uz labvēlīgajiem cikliskajiem un finansēšanas apstākļiem un vajadzību pēc investīcijām infrastruktūrā, kurām vēl ir fiskālā telpa. Lai gan ir veikti daudzi pasākumi, lai stiprinātu publiskās investīcijas, šie centieni vēl nav vainagojušies ar publisko investīciju īpatsvara IKP ilgtspējīgu augšupejošu tendenci. Progress, īstenojot ieteikumus citās jomās, arī ir bijis ierobežots.

                  (4)

                  Vācija savu 2018. gada valsts reformu programmu iesniedza 2018. gada 30. aprīlī un 2018. gada stabilitātes programmu – 2018. gada 19. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

                  (5)

                  Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu, Komisija ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

                  (6)

               Vācija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2018. gada stabilitātes programmā plāno budžeta pārpalikumu no 1 līdz 1
                      % no IKP laikposmā no 2018. līdz 2021. gadam. Vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – joprojām ar rezervi tiek sasniegts visā programmas periodā. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies līdz 53 % 2021. gadā. Lai gan stabilitātes programmā ir uzskaitīti un aprakstīti vairāki 2018. gada marta koalīcijas līgumā plānotie pasākumi, kas kopumā sasniedz aptuveni 1
                      % no IKP laikposmā no 2018. līdz 2021. gadam, tie vēl nav iekļauti stabilitātes programmas prognozēs, jo tie vēl nav pieņemti. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās minētās budžeta prognozes un kuru nav apstiprinājusi neatkarīga struktūra, ir ticams (6). Pamatojoties uz Komisijas 2018. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālajā bilancē tiks reģistrēts pārpalikums aptuveni 1,2 % apmērā no IKP 2018. gadā un 1,0 % apmērā no IKP 2019. gadā, kas pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parādsaistības turpinās stabili samazināties. Kopumā Padome uzskata, ka ir paredzams, ka Vācija 2018. un 2019. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tajā pašā laikā, kaut arī tiek ievērots vidēja termiņa mērķis, joprojām ir iespējams izmantot fiskālo un strukturālo politiku, kuras mērķis ir panākt noturīgu augšupejošu tendenci publiskajās un privātajās investīcijās, jo īpaši izglītības, pētniecības un inovācijas jomā.

                  (7)

                  Reālās publiskās investīcijas 2015.–2017. gadā stabili pieauga. Šī tendence liecina par valdības centieniem stiprināt investīcijas. Publiskās investīcijas pieņemas spēkā, bet kā IKP īpatsvars šis pieaugums joprojām ir neliels, un pašvaldību līmenī joprojām pastāv būtiska neveikto investīciju problēma, kas tiek lēstas 4 % apmērā no IKP. Valsts pamatkapitāla apjoms turpina samazināties kā IKP īpatsvars, galvenokārt sakarā ar negatīvo neto investīciju līmeni pašvaldību līmenī (aptuveni 6 miljardi EUR gadā laikposmā no 2010. līdz 2016. gadam). Lai pašvaldību līmenī atbrīvotos no neveikto investīciju problēmas, nākamo desmit gadu laikā būtu nepieciešamas papildu ikgadējās publiskās investīcijas 0,3 % apmērā no IKP. Investīcijas, kas izteiktas procentos no pamatkapitāla, valdības sektorā, un publiskās investīcijas, kas izteiktas procentos no publiskajiem izdevumiem, ir mazākas par eurozonas vidējo rādītāju. Pakalpojumu aģentūra, kas tika izveidota, lai atbalstītu publiskās investīcijas pašvaldību līmenī, sāka darboties 2017. gadā, bet ir vajadzīgi papildu centieni, lai risinātu neveikto investīciju problēmu. Kopā ar labvēlīgo budžeta nostāju tas liecina, ka ir iespējams palielināt investīcijas visos valdības līmeņos, jo īpaši reģionālajā un pašvaldību līmenī.

                  (8)

                  Publiskie izdevumi izglītības jomā 2016. gadā joprojām bija 4,2 % apmērā no IKP, kas ir zem Savienības vidējā rādītāja (4,7 %). Izdevumi izglītības un pētniecības jomā 2016. gadā saglabājās 9,0 % apmērā no IKP un nesasniedza valsts izvirzīto mērķi – 10 % no IKP. Tas atbilst aprēķinātajam investīciju iztrūkumam aptuveni 33 miljardu EUR apmērā. Kaut gan izglītības izdevumi ir palielinājušies reālā izteiksmē, joprojām pastāv būtiska neveikto investīciju problēma. Tajā pašā laikā atbilstošs publiskais finansējums būs nepieciešams tādu problēmu risināšanai kā augošais studentu skaits, skolotāju trūkums un agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes turpmāka paplašināšana. Papildu izdevumiem izglītības un pētniecības un inovācijas jomā ir izšķiroša nozīme attiecībā uz Vācijas potenciālo izaugsmi.

                  (9)

                  Vācijas ekonomikas digitalizācija notiek lēni, un valsts saskaras ar nopietnām problēmām. Pastāv acīmredzama digitāla plaisa starp pilsētām un laukiem attiecībā uz ātrdarbīga interneta (nākamās paaudzes piekļuve līdz 30 Mbit) pārklājumu (tas ir pieejams tikai 54 % lauku apvidu). Vācija atpaliek ļoti augstas veiktspējas platjoslas (> 100 Mbit) ieviešanā. Tikai nelielu daļu Vācijas teritorijas (7,3 %) sedz augstas veiktspējas optiskās šķiedras piekļuves tīkli, salīdzinot ar Savienības vidējo rādītāju (26,8 %). Tā vietā – esošo vara kabeļu tīklu uzlabošana (vektorēšana) joprojām bija dominējošā vēsturiskā operatora vēlamais tehnoloģiskais risinājums. Daudzi pakalpojumi ir atkarīgi no ļoti ātrdarbīgas savienojamības, un 2017. gadā 25,3 % Vācijas uzņēmumu konstatēja, ka to interneta pieslēgums ir pārāk lēns to faktiskajām darījumdarbības vajadzībām. Šādas savienojamības trūkums kavē investīcijas, jo īpaši mazo un vidējo uzņēmumu investīcijas, no kuriem daudzi atrodas lauku un piepilsētu apvidos. Arī digitālo publisko pakalpojumu un e-veselības sniegums stipri atpaliek no Savienības vidējā rādītāja.

                  (10)

                  Uzņēmumu investīcijas pētniecības un izstrādes jomā turpina palielināties, un Vācija ir tuvu tam, lai sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020” pētniecības un izstrādes intensitātes mērķi. Tomēr investīcijas arvien vairāk koncentrējas lielos uzņēmumos un vidējo un augsto tehnoloģiju ražošanā, savukārt mazo un vidējo uzņēmumu veiktais ieguldījums samazinās. Ir veikti vairāki pasākumi, lai stiprinātu uzņēmējdarbību, it īpaši, piesaistot privātās investīcijas riska kapitālā. Tomēr Vācijas riska kapitāla tirgus joprojām ir mazāk attīstīts nekā citiem starptautiskiem līderiem inovācijas jomā.

                  (11)

                  Neraugoties uz dažiem uzlabojumiem pēdējo gadu laikā, Vācijas nodokļu sistēma joprojām ir neefektīva, jo īpaši tādēļ, ka tā ir sarežģīta un kropļo lēmumu pieņemšanu, piemēram, investīciju, finansējuma un līdzdalības darba tirgū jomā. Vācija liek salīdzinoši lielu uzsvaru uz tiešajiem nodokļiem, lai palielinātu ieņēmumus, un pastāv iespēja samazināt kropļojošus tiešos nodokļus vai pāriet uz mazāk kropļojošiem nodokļiem īpašuma, mantojuma un patēriņa jomā. Nodokļi un sociālās iemaksas no algota darba ienākumiem 2015. gadā bija sestie lielākie Savienībā. Kapitāla izmaksas un faktiskā uzņēmumu ienākuma nodokļa vidējā likme, kas dažādos reģionos ir atšķirīga, ir viena no augstākajām Savienībā (28,2 % no valsts kopējā rādītāja, salīdzinot ar Savienības vidējo rādītāju – 20,9 %). Ņemot vērā mijiedarbību starp uzņēmumu ienākuma nodokli, vietējo tirdzniecības nodokli un solidaritātes piemaksu, uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma ir sarežģīta, saistīta ar augstām nodokļu administrēšanas izmaksām un kropļo investīciju līmeni un vietu, kur tie tiek veikti. Turklāt uzņēmumu ienākuma nodoklis kropļo finansēšanas lēmumus ar stimuliem aizņēmuma finansējuma izmantošanai. Šādi stimuli ir septītie lielākie Savienībā. Tas, ka tiktu pazeminātas kapitāla izmaksas pašu kapitālam, varētu palielināt privātās investīcijas un stiprināt salīdzinoši pārāk maz attīstīto riska kapitāla tirgu. Turklāt zaudējumu pārnešanas noteikums joprojām ir salīdzinoši stingrs, jo ierobežo summu līdz 60 % no ienākumiem, ko apliek ar nodokli attiecīgajā gadā.

                  (12)

                  Regulējums Vācijā joprojām ir ļoti ierobežojošs, jo īpaši attiecībā uz darījumdarbības pakalpojumiem, regulētām profesijām un administratīvām formalitātēm pakalpojumu pārrobežu sniegšanas jomā. Galvenie ierobežojumi cita starpā attiecas uz juridisko formu un kapitāla daļu turējumu. Mainības koeficients tādās nozīmīgās darījumdarbības pakalpojumu nozarēs kā juridiskie, grāmatvedības, arhitektūras un inženiertehniskie pakalpojumi ir mazāks par Savienības vidējo rādītāju, savukārt bruto darbības rādītāji šajās nozarēs ir augstāki par vidējo līmeni, liecinot par mazāku konkurences spiedienu. Ņemot vērā pakalpojumu kā starpposma ieguldāmo resursu nozīmi, ne tik ierobežojošs pakalpojumu regulējums palielina produktivitāti pakārtotām, pakalpojumu ziņā ietilpīgām nozarēm.

                  (13)

                  Vācijas darba tirgus rādītāji ir ļoti labi. Bezdarba līmenis 2017. gada ceturtajā ceturksnī nokritās līdz rekordzemam līmenim (3,6 %), un nodarbinātība sasniedza 79,8 %. Jauniešu bezdarba līmenis (6,8 % 2017. gadā) ir viens no zemākajiem Savienībā. Vācija saskaras ar aizvien lielāku prasmīga darbaspēka trūkumu, savukārt dažu grupu potenciāls darba tirgus jomā joprojām netiek pietiekami izmantots. Nepilnu darba laiku strādājošo, jo īpaši sieviešu un personu ar migrantu izcelsmi un aprūpes pienākumiem, īpatsvars ir viens no lielākajiem Savienībā. Attiecībā uz sievietēm nozīmīgi faktori ir tas, ka trūkst stimula strādāt ilgākas stundas apvienojumā ar to, ka trūkst pietiekamas bērnu aprūpes un visas dienas garumā pieejamas skolas. Konkrēti nodokļu noteikumi, jo īpaši attiecībā uz otriem pelnītājiem un zemu atalgotiem darba ņēmējiem, kā arī bloķējošās sekas, ko rada “minidarbu” peļņas sliekšņa noteikšana 450 EUR apmērā ir vēl vairāk mazinājuši stimulu strādāt ilgākas stundas. Vācijā ir viens no augstākajiem nodokļu īpatsvariem darbaspēka izmaksās attiecībā uz zemu atalgotiem darba ņēmējiem, no kuriem lielākā daļa ir sievietes. Nepilnu darba laiku strādājošo sieviešu lielo īpatsvaru papildina viena no lielākajām vīriešu un sieviešu nepilna darba laika nodarbinātības atšķirībām Savienībā (37,5 % salīdzinājumā ar vidējo rādītāju Savienībā – 23,1 %). Tas veicina ļoti lielu vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību Vācijā.

                  (14)

                  Nominālais algas pieaugums 2017. gadā joprojām bija mērens (2,4 %), neraugoties uz rekordzemu bezdarba līmeni un lielo skaitu vakanto darba vietu. Šis salīdzinoši pieticīgais rādītājs daļēji izskaidrojams ar lēnu produktivitātes pieaugumu pakalpojumu jomā, darba koplīgumu nelielo piemērojumu dažās nozarēs un strukturālā bezdarba samazināšanos. Reakcija uz inflācijas pieaugumu bijusi ierobežota, un reālais algu pieaugums samazinājies no 1,8 % 2016. gadā līdz 0,7 % 2017. gadā. Koplīgumi no 2018. gada sākuma var izraisīt algu pieauguma nelielu paātrinājumu; šajā jomā ir lietderīgi novērot notikumu attīstību. Zemu atalgotu darba ņēmēju īpatsvars joprojām ir augsts, un ir iespējams palielināt nostrādāto stundu skaitu zemākajās algu decilēs. Pieaugošā imigrācija neliedza algu pieaugumu zemāku algu segmentos. Ieviešot obligāto vispārējo minimālo algu 2015. gadā un pēc tam to palielinot 2017. gadā, alga pieauga sadalījuma skalas apakšējā daļā. Papildus algu pieaugumam sociālie partneri pašreizējā algām veltīto sarunu kārtā galveno uzmanību pievērš darbalaika elastīgumam.

                  (15)

                  Vācijai ir kopumā stabila sociālās aizsardzības sistēma. Tomēr to cilvēku īpatsvars, kuriem draud nabadzība, attiecībā pret kopējo iedzīvotāju skaitu līdz 2015. gadam stabili pieauga – pirms šī tendence nedaudz mainījās pretējā virzienā 2016. gadā. 2015. gadā sāka samazināties arī ienākumu nevienlīdzība, uzrādot pieticīgu samazinājumu S80/S20 rādītājā sakarā ar nabadzīgāko mājsaimniecību ienākumu uzlabošanos. Nesenais uzlabojums nodarbinātu personu nabadzības jomā 2016. gadā arī bija pieticīgs un attiecās tikai uz vīriešiem.

                  (16)

                  Vācija var uzlabot gados vecāku darba ņēmēju piesaisti darba tirgum, kas palielinātu ienākumus vecumdienās, sekmētu potenciālo izlaides apjomu, palīdzētu pielāgoties saspringtajai situācijai darba tirgū un mazinātu nepieciešamību pēc piesardzības uzkrājumiem vecumdienām. Fiskālās stabilitātes riski pašlaik ir mazi, lielā mērā pateicoties salīdzinoši lielam primārajam pārpalikumam. Tomēr saskaņā ar 2018. gada ziņojumu par novecošanu paredzams, ka Vācijai līdz 2070. gadam būs viens no lielākajiem pensiju izdevumu pieaugumiem Savienībā. To cilvēku īpatsvars, kuriem vecumdienās (t. i., pēc 65 gadu vecuma) draud nabadzība, 2016. gadā bija 17,6 %, kas pārsniedz Savienības vidējo rādītāju (14,7 %). Ir sagaidāms, ka pensiju atbilstības obligātajā pirmajā pīlārā turpmāka pasliktināšanās palielinās nabadzības risku vecumdienās, jo īpaši zemu atalgotiem darba ņēmējiem, cilvēkiem ar netipiskiem darba līgumiem un cilvēkiem, kuriem darba stāžā ir bijuši pārtraukumi. Vīriešu un sieviešu pensiju atšķirība ir viena no lielākajām Savienībā. Tajā pašā laikā nodarbinātības līmenis darba ņēmēju vecuma grupā no 60 līdz 64 gadiem (58,4 % 2017. gadā) bija viens no augstākajiem Savienībā, nodarbinātības līmenis darba ņēmēju vecuma grupā no 65 līdz 69 gadiem bija dalībvalstu vidējā trešdaļā (16,1 %).

                  (17)

                  Sociālekonomiskais stāvoklis joprojām ir būtisks izglītības rezultātu un darba tirgus integrācijas faktors. Saskaņā ar Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmu 2015. gadā mācību priekšmetā “zinātne” tas veicina rezultātu starpību trīs gadu mācīšanās apmērā starp zemākajām un augstākajām sociālajam kvartilēm. Valsts dati apstiprina šo būtisko korelāciju arī attiecībā uz pamatizglītību. Migrantu izcelsmes apmācāmie saskaras ar īpašām problēmām. Salīdzinājumā ar valstī dzimušiem skolēniem ir daudz ticamāks, ka viņiem būs vājas pamatprasmes un viņi priekšlaicīgi pametīs skolu vai pārtrauks mācības universitātē. Netiek pilnībā izmantots arī darba tirgus potenciāls attiecībā uz cilvēkiem ar migrantu izcelsmi. 2017. gadā trešo valstu valstspiederīgo nodarbinātības līmenis (vecumā no 20 līdz 64 gadiem) bija vairāk nekā par 27 procentpunktiem zemāks nekā Vācijas valstspiederīgajiem (gandrīz par 32 procentpunktiem zemāks to sieviešu starpā, kas ir trešo valstu valstspiederīgās). Darba ņēmēju dalība pieaugušo izglītībā rada bažas par turpmākiem darba ņēmēju darba tirgus rādītājiem, jo īpaši par mazkvalificētiem pieaugušajiem, kuru skaits ir 7,5 miljoni iedzīvotāju un kuriem trūkst lasīšanas un rakstīšanas pamatprasmju.

                  (18)

                  Komisija 2018. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Vācijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2018. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2018. gada stabilitātes programmu, 2018. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Vācijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Tā ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas nodrošināšanā Vācijā, bet arī to, cik lielā mērā tās atbilst Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā vajadzību nostiprināt Savienības vispārējo ekonomikas pārvaldību, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

                  (19)

                  Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada stabilitātes programmu un uzskata (7), ka ir sagaidāms, ka Vācija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

                  (20)

                  Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2018. gada valsts reformu programmu un 2018. gada stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk sniegtajā 1. un 2. ieteikumā,

            AR ŠO IESAKA Vācijai 2018. un 2019. gadā rīkoties šādi.

                  1.

                  Ievērojot vidēja termiņa mērķi, izmantot fiskālo un strukturālo politiku, lai visos valdības līmeņos, it īpaši reģionālajā un pašvaldību līmenī, panāktu ilgtspējīgu augšupejošu tendenci publiskajās un privātajās investīcijās, jo īpaši izglītības, pētniecības un inovācijas jomā. Pielikt lielākas pūles, lai nodrošinātu ļoti augstas veiktspējas platjoslas infrastruktūras pieejamību visā valstī. Uzlabot nodokļu sistēmas efektivitāti un labvēlību investīcijām. Stiprināt konkurenci komercpakalpojumu sektorā un reglamentēto profesiju jomā.

                  2.

                  Samazināt stimula trūkumu strādāt vairāk stundu, tostarp augsto nodokļu īpatsvaru, jo īpaši zemu atalgotiem darba ņēmējiem un otrajiem pelnītājiem. Veikt pasākumus, lai veicinātu ilgāku darba mūžu. Radīt apstākļus lielākam algu pieaugumam, vienlaikus ievērojot sociālo partneru lomu. Uzlabot nelabvēlīgā situācijā esošu grupu izglītības rezultātus un prasmju līmeni.

         Briselē, 2018. gada 13. jūlijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            H. LÖGER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

         (3)  OV C 179, 25.5.2018., 1. lpp.

         (4)  OV C 261, 9.8.2017., 1. lpp.

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (6)  Saskaņā ar federālās valdības regulu par ekonomikas prognozēm (Vorausschätzungsverordnung), ko pieņēma Ekonomikas un enerģētikas ministrija, vienojoties ar Finanšu ministriju, un kas ir spēkā no 2018. gada jūlija, Kopīgās ekonomikas prognozes projekta grupa (Gemeinschaftsdiagnose) ir atzīta par neatkarīgu struktūru, kuras atbildībā ir novērtēt ekonomikas prognozes, uz kurām balstās budžeta plānu projekti un stabilitātes programmas Likuma par ekonomikas prognozēm (Vorausschätzungsgesetz) izpratnē.

         (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2018. gada 4. decembris) ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Rumānijā

text:
               21.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 460/1

      PADOMES IETEIKUMS
      (2018. gada 4. decembris)
      ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Rumānijā
      (2018/C 460/01)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta otro daļu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Padome savā 2017. gada 16. jūnija lēmumā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 121. panta 4. punktu atzina, ka 2016. gadā Rumānijā tika novērota būtiska novirze no vidēja termiņa budžeta mērķa – -1 % no IKP. Tā kā tika konstatēta būtiska novirze, 2017. gada 16. jūnijā tā izdeva ieteikumu Rumānijai veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2017. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Padome 2017. gada 5. decembrī konstatēja, ka Rumānija, reaģējot uz 2017. gada 16. jūnija ieteikumu, nav rīkojusies efektīvi, un tādēļ Padome sniedza jaunu ieteikumu. Jaunajā ieteikumā Padome aicināja Rumāniju veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma temps 2018. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,8 % apmērā no IKP. Padome 2018. gada 22. jūnijā konstatēja, ka Rumānija, reaģējot uz pārstrādāto 2017. gada 5. decembra ieteikumu, nav rīkojusies efektīvi.

                  (2)

                  Padome 2018. gada 22. jūnijā saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu nolēma, ka jāsecina, ka Rumānijā arī 2017. gadā tika novērota būtiska novirze no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Ņemot vērā, ka tika konstatēta būtiska novirze, Padome 2018. gada 22. jūnijā izdeva ieteikumu Rumānijai (2) veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu (3) nominālā pieauguma temps nepārsniedz 3,3 % 2018. gadā un 5,1 % 2019. gadā, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,8 % apmērā no IKP (katrā no šiem gadiem). Tā arī ieteica Rumānijai izmantot visus neparedzētos papildu ieņēmumus budžeta deficīta samazināšanai, savukārt budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina stabili uzlabojumi vispārējās valdības strukturālā budžeta bilancē tādā veidā, kas labvēlīgs izaugsmei. Padome noteica, ka Rumānijai līdz 2018. gada 15. oktobrim ir jāziņo par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz 2018. gada 22. jūnija ieteikumu.

                  (3)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Rumānijai 2018. un 2019. gadā nodrošināt, ka tiek ievērots Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikums, lai koriģētu būtisko novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai (4).

                  (4)

                  Komisija 2018. gada 27. un 28. septembrī Rumānijā rīkoja pastiprinātas uzraudzības misiju, kuras nolūks bija veikt uzraudzību uz vietas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 11. panta 2. punktu. Pēc tam, kad Komisija bija nosūtījusi savus pagaidu konstatējumus Rumānijas iestādēm, aicinot tās sniegt savus komentārus, Komisija 2018. gada 21. novembrī par saviem konstatējumiem ziņoja Padomei. Pēcāk minētie konstatējumi tika publiskoti.

                  (5)

                  Rumānijas iestādes 2018. gada 16. oktobrī iesniedza ziņojumu par tās efektīvo rīcību, kas veikta, reaģējot uz Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikumu (5). Ņemot vērā informāciju, ko iestādes sniedza savā ziņojumā un vispārējā novērtējumā, balstoties uz Komisijas 2018. gada rudens prognozi, Padome 2018. gada 21. novembrī secināja, ka Rumānija, reaģējot uz Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikumu, nav rīkojusies efektīvi.

                  (6)

                  Tā kā Rumānija nav rīkojusies efektīvi un tā kā pastāv augsta kumulatīvā novirze no atbilstīgām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ir lietderīgi adresēt Rumānijai pārskatītu ieteikumu par atbilstīgiem veicamiem pasākumiem saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu.

                  (7)

                  Rumānijas strukturālais deficīts ir palielinājies par 2,1 % no IKP 2016. gadā un par 1,2 % no IKP 2017. gadā. 2017. gadā tas sasniedza 3,4 % no IKP, un Komisijas 2018. gada rudens prognozē tiek prognozēts, ka no 2018. gada tas visumā stabilizēsies. Papildu pasākumam, kas nepieciešams, lai koriģētu kumulatīvo novirzi un panāktu, ka pēc novirzes iepriekšējos gados Rumānija atkal īsteno atbilstīgas korekcijas, būtu jāpapildina strukturālie pasākumi 0,8 % apmērā no IKP, kurus Padome ieteica 2018. gada 22. jūnijā. Papildu pasākumi 0,2 % apmērā no IKP šķiet atbilstīgi, ņemot vērā novēroto būtisko novirzi no ieteiktajām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tas paātrinās korekciju virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi, neapdraudot ekonomikas izaugsmi.

                  (8)

                  Prasītais strukturālās bilances uzlabojums 2019. gadā par 1,0 % no IKP atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālajam izaugsmes tempam, kas 2019. gadā nepārsniedz 4,5 %.

                  (9)

                  Komisijas 2018. gada rudens prognozē paredzēts, ka strukturālā bilance 2019. gadā pasliktināsies par 0,1 % no IKP. Tādēļ strukturālais uzlabojums par 1,0 % no IKP rada nepieciešamību pieņemt pasākumus, kuru strukturālā ietekme 2019. gadā kopumā būtu 1,1 % no IKP salīdzinājumā ar pašreizējo pamatscenāriju Komisijas 2018. gada rudens prognozē.

                  (10)

                  Komisijas 2018. gada rudens prognozē paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2019. gadā būs 3,4 % no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību — 3 % no IKP. Turklāt prasītās strukturālās korekcijas šķiet piemērotas, lai nodrošinātu, ka Rumānija 2019. gadā ar rezervi ievēro atsauces vērtību 3 % no IKP.

                  (11)

                  Rīcības trūkums pēc iepriekšējiem ieteikumiem, lai novērstu novēroto būtisko novirzi un risku pārsniegt Līgumā noteikto atsauces vērtību, nosaka vajadzību steidzami rīkoties, lai Rumānija atkal īstenotu piesardzīgu fiskālo politiku.

                  (12)

                  Lai sasniegtu ieteiktos budžeta mērķus, ir būtiski, ka Rumānija pieņem un stingri īsteno nepieciešamos pasākumus un cieši uzrauga kārtējo izdevumu attīstību.

                  (13)

                  Ar šajā ieteikumā paustajām prasībām tiek aizstāti attiecīgie elementi, kas izklāstīti fiskālajos ieteikumos, kurus ietver Rumānijai adresētais Padomes 2018. gada 13. jūlija ieteikums.

                  (14)

                  Rumānijai līdz 2019. gada 15. aprīlim būtu jāziņo Padomei par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz šo ieteikumu – iespējams, konverģences programmas ietvaros, kura iesniedzama saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 7. pantu.

                  (15)

                  Ir lietderīgi šo ieteikumu publiskot,

            AR ŠO IESAKA RUMĀNIJAI:

                  1)

                  veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālais izaugsmes temps 2019. gadā nepārsniedz 4,5 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % apmērā no IKP, tādējādi dodot Rumānijai iespēju īstenot attiecīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai;

                  2)

                  izmantot visus neparedzētos papildu ieņēmumus budžeta deficīta mazināšanai, savukārt budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina stabili uzlabojumi vispārējās valdības strukturālā budžeta bilancē izaugsmei labvēlīgā veidā;

                  3)

                  līdz 2019. gada 15. aprīlim ziņot Padomei par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz šo ieteikumu; šādā ziņojumā ir jāsniedz informācija par pietiekami konkrētiem un ticami publiskotiem pasākumiem, tai skaitā informācija par katra minētā pasākuma ietekmi uz budžetu, kā arī atjauninātas un detalizētas budžeta prognozes 2019. gadam.

         Šis ieteikums ir adresēts Rumānijai.
         Briselē, 2018. gada 4. decembrī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            H. LÖGER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Padomes Ieteikums (2018. gada 22. jūnijs) ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Rumānijā (OV C 223, 27.6.2018., 3. lpp.).

         (3)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (4)  Padomes Ieteikums (2018. gada 13. jūlijs) par Rumānijas 2018. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2018. gada stabilitātes programmu (OV C 320, 10.9.2018., 98. lpp.).

         (5)  Pieejams adresē http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf


title: Padomes Ieteikums (2018. gada 4. decembris) ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Ungārijā

text:
               21.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 460/4

      PADOMES IETEIKUMS
      (2018. gada 4. decembris)
      ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Ungārijā
      (2018/C 460/02)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 4. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 10. panta 2. punkta otro daļu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Padome 2018. gada 22. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 121. panta 4. punktu nolēma, ka Ungārijā pastāv būtiska novērota novirze no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, un sniedza ieteikumu Ungārijai veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu (2) nominālā pieauguma temps 2018. gadā nepārsniedz 2,8 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % apmērā no IKP (3). Tāpat arī tā ieteica Ungārijai izmantot visus neparedzētos ieņēmumus budžeta deficīta samazināšanai, savukārt budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina stabili uzlabojumi vispārējās valdības strukturālā budžeta bilancē tādā veidā, kas veicina izaugsmi. Padome noteica, ka Ungārijai līdz 2018. gada 15. aprīlim ir jāziņo par veiktajiem pasākumiem, reaģējot uz minēto ieteikumu.

                  (2)

                  Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Ungārijai 2018. gadā nodrošināt atbilstību Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikumam (4) ar mērķi koriģēt būtisko novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Attiecībā uz 2019. gadu tika ieteikts, lai Ungārija nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps nepārsniedz 3,9 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,75 % apmērā no IKP.

                  (3)

                  Komisija 2018. gada 18. un 19. septembrī veica pastiprinātas uzraudzības misiju Ungārijā nolūkā veikt uzraudzību uz vietas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 -11. panta 2. punktu. Pēc tam, kad Komisija savus pagaidu secinājumus bija nosūtījusi Ungārijas iestādēm, lai tās varētu izteikt komentārus, Komisija 2018. gada 21. novembrī par saviem secinājumiem ziņoja Padomei. Pēc tam šie secinājumi tika publiskoti.

                  (4)

                  Ungārijas iestādes 2018. gada 15. oktobrī iesniedza ziņojumu par efektīvo rīcību, kas veikta, reaģējot uz Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikumu. (5) Ņemot vērā iestāžu ziņojumā sniegto informāciju un vispārējo novērtējumu, balstoties uz Komisijas 2018. gada rudens prognozi, Padome 2018. gada 21. novembrī secināja, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies, reaģējot uz Padomes 2018. gada 22. jūnija ieteikumu.

                  (5)

                  Ņemot vērā to, ka Ungārija nav efektīvi rīkojusies, un ka tai ir augsta kumulatīva novirze no atbilstīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu ir lietderīgi adresēt Ungārijai pārskatītu ieteikumu par atbilstīgiem veicamajiem pasākumiem.

                  (6)

                  Balstoties uz Komisijas 2018. gada rudens prognozi, Ungārijas strukturālais deficīts 2017. gadā palielinājās par 1,7 % no IKP, sasniedzot 3,4 %, un tiek prognozēts, ka 2018. gadā tas turpinās pasliktināties par 0,4 % no IKP līdz 3,8 %. Tiek lēsts, ka 2018. gadā strukturālais deficīts par 2,3 % no IKP novirzīsies no vidējā termiņa budžeta mērķa – 1,5 %.

                  (7)

                  Lai koriģētu kumulatīvās novirzes un panāktu, ka pēc iepriekšējām novirzēm Ungārija atkal īsteno atbilstīgas korekcijas, Ungārijai adresētajā Padomes 2018. gada 13. jūlija ieteikumā attiecībā uz 2019. gadu ieteiktā gada strukturālā korekcija 0,75 % apmērā no IKP būtu jāpapildina ar pastāvīgiem papildu pasākumiem. Papildu pasākums 0,25 % apmērā no IKP šķiet piemērots, ņemot vērā novēroto būtisko novirzi no ieteiktajām korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tas paātrinās atpakaļvērstās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

                  (8)

                  Nepieciešamais strukturālās bilances uzlabojums par 1,0 % no IKP 2019. gadā atbilst valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma tempam, kas 2019. gadā nepārsniedz 3,3 %.

                  (9)

                  Strukturālais uzlabojums 2019. gadā par 1,0 % no IKP rada nepieciešamību pieņemt pasākumus, kuru kopējais ienesīgums strukturālā izteiksmē būtu 0,5 % no IKP salīdzinājumā ar pašreizējo pamatscenāriju 2019. gadam Komisijas 2018. gada rudens prognozē, ņemot vērā prognozēto strukturālās bilances uzlabojumu 2019. gadā.

                  (10)

                  Šajā ieteikumā noteiktās prasības 2019. gadam aizstāj atbilstīgos elementus fiskālajā ieteikumā, kas ietverts Ungārijai 2018. gada 13. jūlijā adresētajā Padomes ieteikumā.

                  (11)

                  Ungārijai līdz 2019. gada 15. aprīlim būtu jāziņo Padomei par rīcību, kas veikta, reaģējot uz šo ieteikumu, iespējams, savas konverģences programmas ietvaros, kas iesniedzama saskaņā ar 7. pantu Regulā (EK) Nr. 1466/97.

                  (12)

                  Ir lietderīgi šo ieteikumu darīt publiski pieejamu,

            AR ŠO IESAKA UNGĀRIJAI:

                  1)

                  veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps 2019. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 1,0 % apmērā no IKP, tādējādi liekot Ungārijai īstenot attiecīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai;

                  2)

                  visus neparedzētos papildu ieņēmumus izmantot budžeta deficīta mazināšanai; budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina noturīgs vispārējās valdības strukturālās bilances uzlabojums izaugsmi veicinošā veidā;

                  3)

                  līdz 2019. gada 15. aprīlim ziņot Padomei par rīcību, kas veikta, reaģējot uz šo ieteikumu. Ziņojumā būtu jāsniedz informācija par pietiekami konkrētiem un ticami paziņotiem pasākumiem, tostarp informācija par katra minētā pasākuma ietekmi uz budžetu, kā arī atjauninātas un sīki izstrādātas budžeta prognozes attiecībā uz 2019. gadu.

         Šis ieteikums ir adresēts Ungārijai.
         Briselē, 2018. gada 4. decembrī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            H. LÖGER

         (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

         (2)  Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumi saistībā ar Savienības programmām, kurus pilnībā nosedz ieņēmumi no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

         (3)  Padomes Ieteikums (2018. gada 22. jūnijs) ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Ungārijā (OV C 223, 27.6.2018., 1. lpp.).

         (4)  Padomes Ieteikums (2018. gada 13. jūlijs) par Ungārijas 2018. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Ungārijas 2018. gada konverģences programmu (OV C 320, 10.9.2018., 72. lpp.).

         (5)  https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2018/2050 (2018. gada 19. decembris) par vispārīgo sūtījumu licenču jomas un nosacījumu saskaņošanu demonstrējumu un novērtēšanas nolūkā veiktiem sūtījumiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā (izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 8598) (Dokuments attiecas uz EEZ.)

text:
               21.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 327/89

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2018/2050
      (2018. gada 19. decembris)
      par vispārīgo sūtījumu licenču jomas un nosacījumu saskaņošanu demonstrējumu un novērtēšanas nolūkā veiktiem sūtījumiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā

            (izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 8598)

      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK (1) 5. pantu dalībvalstīm ir jāpublicē vismaz četras vispārīgās sūtījumu licences.

                  (2)

                  Vispārīgās sūtījumu licences ir būtisks elements vienkāršotās licencēšanas sistēmā, kas ieviesta ar Direktīvu 2009/43/EK.

                  (3)

                  Ja dalībvalstu publicēto vispārīgo sūtījumu licenču darbības jomas attiecībā uz to aptvertajiem ar aizsardzību saistītajiem ražojumiem atšķiras un šo ražojumu sūtījumiem piemēro atšķirīgus nosacījumus, Direktīvas 2009/43/EK īstenošana un vienkāršošanas mērķa sasniegšana var tikt kavēta. Lai nodrošinātu minēto licenču pievilcību un izmantošanu, būtiski ir saskaņot valstu pieejas attiecībā uz to sūtījumu darbības jomu un nosacījumiem, kas tiek veikti saskaņā ar dalībvalstu publicētajām vispārīgajām sūtījumu licencēm.

                  (4)

                  Padome savos 2015. gada 18. maija secinājumos atkārtoti uzsvēra nepieciešamību cita starpā īstenot un piemērot Direktīvu 2009/43/EK. Kad bija pieņemti divi iepriekšējie ieteikumi par vispārīgajām sūtījumu licencēm, kas paredzētas bruņotajiem spēkiem (2), un vispārīgajām sūtījumu licencēm, kas paredzētas sertificētajiem saņēmējiem (3), Komisija Eiropas Aizsardzības rīcības plānā (4) un ziņojumā par Sūtījumu direktīvas novērtēšanu (5) paziņoja par koncentrēšanos uz pārējām divām vispārīgajām sūtījumu licencēm, kas attiecas uz sūtījumiem demonstrējumu, novērtēšanas, izstādes, remonta un tehniskās apkopes veikšanas nolūkā.

                  (5)

                  Ar Direktīvas 2009/43/EK 14. pantu izveidotās komitejas dalībvalstu pārstāvji šā ieteikuma iniciatīvu aktīvi atbalstīja. Ieteikumā ietvertās nostādnes atspoguļo diskusijas, kas norisinājās minētajā komitejā izveidotā ekspertu grupā.

                  (6)

                  Šo ieteikumu piemēro ar aizsardzību saistīto ražojumu sarakstam (atbilst Eiropas Savienības Kopējo militāro preču sarakstam), kas noteikts Direktīvas 2009/43/EK pielikumā. Šo ieteikumu pēc vajadzības atjauninās, lai atspoguļotu turpmākos ar aizsardzību saistīto ražojumu saraksta atjauninājumus.

                  (7)

                  Pamatojoties uz diskusijām ar dalībvalstīm un ņemot vērā ražojumu īpašības (tostarp izņēmumus), piemēram, to jutīgumu, šā ieteikumu 1.1. punktā uzskaitītie ar aizsardzību saistītie ražojumi ir minimāls un nepilnīgs saraksts ar ražojumiem, kuru sūtījumus dalībvalstis atļauj saskaņā ar savām GTL-DE. Tas nozīmē, ka ar dalībvalsts publicētu GTL-DE var atļaut nosūtīt arī citus ar aizsardzību saistītus ražojumus, kas iekļauti Direktīvas 2009/43/EK pielikumā, bet nav iekļauti šajā ieteikumā.

                  (8)

                  Saistībā ar diskusijām par šo ieteikumu dalībvalstis atgādināja, ka tām ir saistošas saistības saskaņā ar Eiropas tiesību aktiem, piemēram, Padomes Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP (6), kā arī starptautiskās saistības eksporta kontroles jomā. Šajā sakarā dalībvalstis ir atzinušas deklarāciju “Dalībvalstu politiskā apņemšanās attiecībā uz piegādes drošību” (7),

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1.   VISPĀRĪGĀS SŪTĪJUMU LICENCES SŪTĪJUMIEM DEMONSTRĒJUMU UN NOVĒRTĒŠANAS NOLŪKĀ

      Dalībvalstīm ir ieteicams savas vispārīgās sūtījumu licences sūtījumiem demonstrējumu un novērtēšanas nolūkā pielāgot saskaņā ar šādiem elementiem.
      1.1.   Ar aizsardzību saistīti ražojumi, kurus saskaņā ar vispārīgo sūtījumu licenci var nosūtīt demonstrējumu un novērtēšanas nolūkā, kā noteikts Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā

      Turpmāk norādītās ML kategorijas ir Direktīvas 2009/43/EK pielikumā noteiktā ar aizsardzību saistīto ražojumu saraksta apakškopa. Ar vispārīgo sūtījumu licenci, kas paredzēta sūtījumiem demonstrējumu un novērtēšanas nolūkā (GTL-DE), būtu jāatļauj nosūtīt vismaz tos ar aizsardzību saistītos ražojumus, kas norādīti turpmāk izklāstītajās ML kategorijās. Dalībvalstis var izvēlēties savās GTL-DE ietvert vairāk ML kategoriju ar attiecīgajiem ar aizsardzību saistītajiem ražojumiem.
      To ML kategoriju saraksts, kuras obligāti jāietver:

                  —

                  ML 3. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              submunīciju, uz kuru attiecas Konvencija par kasešu munīciju,

                              —

                              termiski vadāmus šāviņus,

                              —

                              munīciju, šāviņus un izmetošos lādiņus, kas speciāli paredzēti militāram lietojumam.

                  —

                  ML 5. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              5.b apakšpunkts: mērķu noteikšanas, mērķēšanas, attāluma mērīšanas, novērošanas vai sekošanas sistēmas; atklāšanas, datu apkopošanas, atpazīšanas vai identificēšanas iekārtas; un sensoru integrācijas iekārtas,

                              —

                              5.c apakšpunkts: pretpasākumu ierīces priekšmetiem, kas minēti ML5.a. vai ML5.b.

                        Visas preces jāpiegādā bez šifrēšanas komponentiem un bez integrētas datubāzes.

                  —

                  ML 6. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              veselus transportlīdzekļus, uz kuriem attiecas ML6.a apakšpunkts,

                              —

                              šasijas un torņus, uz kuriem attiecas ML6.a apakšpunkts,

                              —

                              iekārtas un iekārtu komponentus, uz kuriem attiecas citu ML kategoriju izņēmumi.

                  —

                  ML 7. Ietver šādas preces:

                              —

                              7.f apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas vai pielāgotas aizsardzības un dekontaminācijas iekārtas, sastāvdaļas un ķīmiskos maisījumus,

                              —

                              7.g apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas vai pielāgotas iekārtas un tām speciāli izgatavotas sastāvdaļas, kuras izstrādātas vai pielāgotas, lai atklātu vai identificētu ML7.a., ML7.b. vai ML7.d. minētos materiālus.

                  —

                  ML 8. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              visas vielas ar visām šīm īpašībām:

                                          —

                                          detonācijas ātrums ir vienāds ar 8 000 m/s vai lielāks par to;

                                          —

                                          blīvums ir vienāds ar 1,80 g/cm3 vai mazāks par to,

                              —

                              visas šīs sprāgstvielas un saistītus maisījumus:

                                          —

                                          8.a.15. punkts: HNS (heksanitrostilbēns) (CAS: 20062-22-0);

                                          —

                                          8.a.21. punkts: RDX un atvasinājumi:

                                                      —

                                                      RDX (ciklotrimetilēntrinitramīns, ciklonīts, T4, heksahidro-1,3,5-trinitro-1,3,5-triazīns, 1,3,5-trinitro-1,3,5-triazacikloheksāns vai heksogēns; (CAS: 121-82-4);

                                                      —

                                                      Keto-RDX (K-6 vai 2,4,6-trinitro-2,4,6-triazacikloheksanons) (CAS: 115029-35-1);

                                          —

                                          8.a.23. punkts: TATB (triaminonitrobenzols) (CAS: 3058-38-6),

                              —

                              Visas vielas, ko varētu tieši vai netieši izmantot tāda submunīcijas ieroča izgatavošanā, uz kuru attiecas Konvencija par kasešu munīciju, kas parakstīta 2008. gada 3. decembrī Oslo, izņemot dalībvalstis, kuras ir ratificējušas Konvenciju par kasešu munīciju.

                  —

                  ML 9. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              veselus karakuģus (virsūdens un zemūdens), uz kuriem attiecas ML9.a apakšpunkts,

                              —

                              veselus korpusus,

                              —

                              ML9.a.2.d apakšpunkts: aktīvas ieroču pretpasākumu sistēmas, kas norādītas ML4.b., ML5.c. vai ML11.a,

                              —

                              ML9.b.4. apakšpunkts: speciāli zemūdenēm paredzētas no gaisa padeves neatkarīgas vilces sistēmas (AIP),

                              —

                              ML9.d. pretzemūdeņu un prettorpēdu tīklus, kas speciāli izstrādāti militāram lietojumam,

                              —

                              ML9.c apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas zemūdens detektoriekārtas, to kontrolierīces un komponentus, kas speciāli izstrādāti militāram lietojumam.

                  —

                  ML 10. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              veselus gaisa kuģus, par gaisu vieglākus gaisa kuģus, bezpilota gaisa kuģus, uz kuriem attiecas ML10.a., ML10.b. vai ML10.c apakšpunkts,

                              —

                              kaujas gaisa kuģu un kaujas helikopteru fizelāžu,

                              —

                              kaujas gaisa kuģu dzinējus,

                              —

                              iekārtas un iekārtu komponentus, uz kuriem attiecas citu ML kategoriju izņēmumi.

                  —

                  ML 11. Ietver šādas preces:

                              —

                              ML11.a.g. apakšpunkts: vadības un navigācijas ierīces, izņemot priekšmetus, kas speciāli izstrādāti vai pielāgoti raķetēm, kosmiskajām nesējraķetēm un bezpilota gaisa kuģiem (UAV),

                              —

                              ML11.a.h. apakšpunkts: troposfēras ciparu radiosakaru pārraides ierīces,

                              —

                              ML11.a.j. apakšpunkts: automatizētas vadības un kontroles sistēmas.

                  —

                  ML 13. Ietver visas preces.

                  —

                  ML 15. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              ML15.f apakšpunktu.

                  —

                  ML 16. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              jebkurus priekšmetus vai preces, kas saistītas ar ballistiskajām tehnoloģijām un CBRN izplatīšanu.

                  —

                  ML 17. Ietver šādas preces:

                              —

                              ML17.b apakšpunkts: speciāli militāram lietojumam paredzētas celtniecības iekārtas,

                              —

                              ML17.d apakšpunkts: speciāli militāram lietojumam paredzētas lauka inženieriekārtas,

                              —

                              ML17.j apakšpunkts: militāru iekārtu apkopei speciāli izstrādātas vai pielāgotas pārvietojamas remontdarbnīcas,

                              —

                              ML17.k apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātus vai pielāgotus pārvietojamus lauka ģeneratorus,

                              —

                              ML17.l apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātus vai pielāgotus konteinerus,

                              —

                              ML17.m apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātus prāmjus, izņemot tos, kas minēti citur ES Kopējā militāro preču sarakstā, kā arī militāram lietojumam speciāli izstrādātus tiltus un pontonus,

                              —

                              ML17.o apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas lāzera aizsardzības ierīces.

                  —

                  ML 21. Ietver šādas preces:

                              —

                              ML21.a apakšpunkts: programmatūru, kas speciāli izstrādāta vai pielāgota GTL norādīto preču izmantošanai,

                              —

                              ML21.b.4. apakšpunkts: militārām vajadzībām īpaši izstrādātu programmatūru, lai tās izmantotu vadības, sakaru, kontroles un izlūkošanas (C3I) vai vadības, komunikāciju, datorsistēmu un izlūkošanas (C4I) programmās.

                  —

                  ML 22. Ietver:

                              —

                              vienīgi tehnoloģijas, kas nepieciešamas ar to pašu vispārīgo sūtījumu licenci atļauto preču izmantošanai.

            1.2.   Nosacījumi, kas jāiekļauj vispārīgajā sūtījumu licencē sūtījumiem demonstrējumu un novērtēšanas nolūkā

      Turpmāk izklāstītais saraksts nav izsmeļošs. Tomēr citi nosacījumi, ko iekļāvusi kāda dalībvalsts, nedrīkst būt pretrunā vai traucēt turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem.

                  Piemērošanas ģeogrāfiskais reģions.

                  Eiropas Ekonomikas zona (8)

                  Nosūtīšana demonstrējumu nolūkā.

                  Ar aizsardzību saistīta ražojuma nosūtīšana izmantošanai vidē, kurā imitē operatīvos apstākļus. Jēdziens “nosūtīšana demonstrējumu nolūkā” ietver izmēģinājuma šaušanu ar ieročiem.

                  Nosūtīšana novērtēšanas nolūkā.

                  Ar aizsardzību saistīta ražojuma nosūtīšana izmēģinājumu veikšanai un izmēģinājumu rezultātu koplietošanai. Jēdziens “nosūtīšana novērtēšanas nolūkā” ietver tehnoloģiju nodošanu izmēģinājumu rezultātu koplietošanai.

                  Pārsūtīšana.

                  Dalībvalstis izvēlas vienu no šiem variantiem ar aizsardzību saistīta ražojuma pārsūtīšanai pēc demonstrējumiem un novērtēšanas:

                              a)

                              atbrīvojumu no iepriekšējās atļaujas prasības var īstenot saskaņā ar Direktīvas 2009/43/EK 4. panta 2. punkta e) apakšpunktu;

                              b)

                              publicē tādu īpašu vispārīgo sūtījumu licenci ar aizsardzību saistītu ražojumu atpakaļsūtīšanai pēc demonstrējumiem vai novērtēšanas, kurā ietverti vismaz tie paši atļautie ar aizsardzību saistītie ražojumi;

                              c)

                              pārsūtīšanu iekļauj vispārīgajā sūtījumu licencē sūtījumiem demonstrējumu un/vai novērtēšanas nolūkā.

                  Darbības ilgums.

                  Izcelsmes dalībvalstis var noteikt ar aizsardzību saistītu ražojumu atpakaļsūtīšanas termiņu, kas piegādātājam izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes uzdevumā ir jāievēro. Dalībvalsts, no kuras pārsūta ar aizsardzību saistīto ražojumu, arī var noteikt pārsūtīšanas termiņu, kas piegādātājam vai tā pārstāvim jāievēro.

            2.   TURPMĀKIE PASĀKUMI

      Dalībvalstis tiek aicinātas ne vēlāk kā līdz 2019. gada 1. jūlijam īstenot šo ieteikumu.
      Dalībvalstis tiek mudinātas informēt Komisiju par šā ieteikuma īstenošanai veiktajiem pasākumiem.
      3.   ADRESĀTI

      Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

         Briselē, 2018. gada 19. decembrī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Elżbieta BIEŃKOWSKA

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem (OV L 146, 10.6.2009., 1. lpp.).

         (2)  OV L 329, 3.12.2016., 101. lpp.

         (3)  OV L 329, 3.12.2016., 105. lpp.

         (4)  COM(2016) 950 final.

         (5)  COM(2016) 760 final.

         (6)  Padomes 2008. gada 8. decembra Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP, ar ko izveido kopīgus noteikumus, kas reglamentē militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroli (OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp.).

         (7)  Pieņēmuši EAA iesaistīto dalībvalstu valdību pārstāvji, kas tikās Padomes 3551. sanāksmē, kura notika 2017. gada 19. jūnijā.

         (8)  EEZ Apvienotās komitejas 2013. gada 14. jūnija Lēmums Nr. 111/2013, ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija) (OV L 318, 28.11.2013., 12. lpp.), ar kuru Direktīvu 2009/43/EK iestrādāja EEZ līgumā, saturēja nepārprotamu pielāgojuma tekstu: “Šī direktīva neattiecas uz Lihtenšteinu”.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2018/2051 (2018. gada 19. decembris) par vispārīgo sūtījumu licenču jomas un nosacījumu saskaņošanu remonta un tehniskās apkopes nolūkā veiktiem sūtījumiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta d) apakšpunktā (izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 8610) (Dokuments attiecas uz EEZ.)

text:
               21.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 327/94

      KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2018/2051
      (2018. gada 19. decembris)
      par vispārīgo sūtījumu licenču jomas un nosacījumu saskaņošanu remonta un tehniskās apkopes nolūkā veiktiem sūtījumiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta d) apakšpunktā

            (izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 8610)

      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/43/EK (1) 5. pantu dalībvalstīm ir jāpublicē vismaz četras vispārīgās sūtījumu licences.

                  (2)

                  Vispārīgās sūtījumu licences ir būtisks elements vienkāršotās licencēšanas sistēmā, kas ieviesta ar Direktīvu 2009/43/EK.

                  (3)

                  Ja dalībvalstu publicēto vispārīgo sūtījumu licenču darbības jomas attiecībā uz to aptvertajiem ar aizsardzību saistītajiem ražojumiem atšķiras un šo ražojumu sūtījumiem piemēro atšķirīgus nosacījumus, Direktīvas 2009/43/EK īstenošana un vienkāršošanas mērķa sasniegšana var tikt kavēta. Lai nodrošinātu minēto licenču pievilcību un izmantošanu, būtiski ir saskaņot valstu pieejas attiecībā uz to sūtījumu darbības jomu un nosacījumiem, kas tiek veikti saskaņā ar dalībvalstu publicētajām vispārīgajām sūtījumu licencēm.

                  (4)

                  Padome 2015. gada 18. maija secinājumos atkārtoti uzsvēra nepieciešamību cita starpā īstenot un piemērot Direktīvu 2009/43/EK. Kad bija pieņemti divi iepriekšējie ieteikumi par vispārīgajām sūtījumu licencēm, kas paredzētas bruņotajiem spēkiem (2), un vispārīgajām sūtījumu licencēm, kas paredzētas sertificētajiem saņēmējiem (3), Komisija Eiropas Aizsardzības rīcības plānā (4) un ziņojumā par Sūtījumu direktīvas novērtēšanu (5) paziņoja par koncentrēšanos uz pārējām divām vispārīgajām sūtījumu licencēm, kas attiecas uz sūtījumiem demonstrējumu, novērtēšanas, izstādes, remonta un tehniskās apkopes veikšanas nolūkā.

                  (5)

                  Ar Direktīvas 2009/43/EK 14. pantu izveidotās komitejas dalībvalstu pārstāvji šā ieteikuma iniciatīvu aktīvi atbalstīja. Ieteikumā ietvertās nostādnes atspoguļo minētajā komitejā izveidotās ekspertu grupas diskusijas iznākumu.

                  (6)

                  Šo ieteikumu piemēro ar aizsardzību saistīto ražojumu sarakstam (atbilst Eiropas Savienības Kopējo militāro preču sarakstam), kas noteikts Direktīvas 2009/43/EK pielikumā. Šo ieteikumu pēc vajadzības atjauninās, lai atspoguļotu turpmākos ar aizsardzību saistīto ražojumu saraksta atjauninājumus.

                  (7)

                  Pamatojoties uz diskusijām ar dalībvalstīm un ņemot vērā ražojumu īpašības (tostarp izņēmumus), piemēram, to jutīgumu, šā ieteikumu 1.1. punktā uzskaitītie ar aizsardzību saistītie ražojumi ir minimāls un nepilnīgs to ražojumu saraksts, kuru sūtījumus dalībvalstis atļauj saskaņā ar savām GTL-RM. Tas nozīmē, ka ar dalībvalsts publicētu GTL-RM var atļaut nosūtīt arī citus ar aizsardzību saistītus ražojumus, kas iekļauti Direktīvas 2009/43/EK pielikumā, bet nav iekļauti šajā ieteikumā.

                  (8)

                  Saistībā ar diskusijām par šo ieteikumu dalībvalstis atgādināja, ka tām saistošas ir saistības saskaņā ar Eiropas tiesību aktiem, piemēram, Padomes Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP (6), kā arī starptautiskās saistības eksporta kontroles jomā. Šajā sakarā dalībvalstis ir atzinušas deklarāciju “Dalībvalstu politiskā apņemšanās attiecībā uz piegādes drošību” (7),

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      1.   VISPĀRĪGĀS SŪTĪJUMU LICENCES SŪTĪJUMIEM REMONTA UN TEHNISKĀS APKOPES NOLŪKĀ

      Dalībvalstīm ir ieteicams pielāgot savas vispārīgās sūtījumu licences remontam un tehniskajai apkopei saskaņā ar šādiem elementiem.
      1.1.   Ar aizsardzību saistīti ražojumi, kurus saskaņā ar vispārīgo sūtījumu licenci var nosūtīt remonta un tehniskās apkopes veikšanas nolūkā, kā noteikts Direktīvas 2009/43/EK 5. panta 2. punkta d) apakšpunktā

      Turpmāk norādītās ML kategorijas ir Direktīvas 2009/43/EK pielikumā noteiktā ar aizsardzību saistīto ražojumu saraksta apakškopa. Ar vispārīgo sūtījumu licenci, kas paredzēta sūtījumiem remonta un tehniskās apkopes veikšanas nolūkā (GTL-RM), būtu jāatļauj nosūtīt vismaz tos ar aizsardzību saistītos ražojumus, kas norādīti turpmāk izklāstītajās ML kategorijās. Dalībvalstis var izvēlēties savās GTL-RM ietvert vairāk ML kategoriju ar attiecīgajiem ar aizsardzību saistītajiem ražojumiem.
      To ML kategoriju saraksts, kuras obligāti jāietver:

                  —

                  ML 3. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              submunīciju, uz kuru attiecas Konvencija par kasešu munīciju,

                              —

                              termiski vadāmus šāviņus,

                              —

                              munīciju, šāviņus un izmetošos lādiņus, kas speciāli paredzēti militāram lietojumam.

                  —

                  ML 4. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              4.a. apakšpunkts: bumbas, torpēdas, raķetes, citas ierīces un lādiņus un komponentus, kas speciāli paredzēti vai pielāgoti militāram lietojumam,

                              —

                              4.b. apakšpunkts: palaišanai, izvietošanai, māņu manevru izdarīšanai, traucēšanai, sagraušanai speciāli paredzētus komponentus, uz kuriem attiecas ML4.a. apakšpunkts.

                  —

                  ML 5. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              5.b. apakšpunkts: mērķu noteikšanas, mērķēšanas, attāluma mērīšanas, novērošanas vai sekošanas sistēmas; atklāšanas, datu apkopošanas, atpazīšanas vai identificēšanas iekārtas; un sensoru integrācijas iekārtas,

                              —

                              5.c. apakšpunkts: pretpasākumu ierīces priekšmetiem, kas minēti ML5.a. vai ML5.b.

                        Visas preces jāpiegādā bez šifrēšanas komponentiem un bez integrētas datubāzes.

                  —

                  ML 6. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              veselus transportlīdzekļus,

                              —

                              šasijas un torņus, uz kuriem attiecas ML6.a. apakšpunkts,

                              —

                              iekārtas un iekārtu komponentus, uz kuriem attiecas citu ML kategoriju izņēmumi.

                  —

                  ML 7. Ietver šādas preces:

                              —

                              7.f. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas vai pielāgotas aizsardzības un dekontaminācijas iekārtas, sastāvdaļas un ķīmiskos maisījumus,

                              —

                              7.g. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas vai pielāgotas iekārtas un tām speciāli izgatavotas sastāvdaļas, kuras izstrādātas vai pielāgotas, lai atklātu vai identificētu ML7.a., ML7.b. vai ML7.d. minētos materiālus.

                  —

                  ML 8. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              visas vielas ar visām šīm īpašībām:

                                          —

                                          detonācijas ātrums ir vienāds ar 8 000 m/s vai lielāks par to,

                                          —

                                          blīvums ir vienāds ar 1,80 g/cm3 vai mazāks par to,

                              —

                              visas šīs sprāgstvielas un saistītus maisījumus:

                                          —

                                          8.a.15. punkts: HNS (heksanitrostilbēns) (CAS: 20062-22-0),

                                          —

                                          8.a.21. punkts: RDX un atvasinājumi:

                                                      —

                                                      RDX (ciklotrimetilēntrinitramīns, ciklonīts, T4, heksahidro-1,3,5-trinitro-1,3,5-triazīns, 1,3,5-trinitro-1,3,5-triazacikloheksāns vai heksogēns; (CAS: 121-82-4),

                                                      —

                                                      Keto-RDX (K-6 vai 2,4,6-trinitro-2,4,6-triazacikloheksanons) (CAS: 115029-35-1),

                                          —

                                          8.a.23. punkts: TATB (triaminonitrobenzols) (CAS: 3058-38-6),

                              —

                              visas vielas, ko varētu tieši vai netieši izmantot tāda submunīcijas ieroča izgatavošanā, uz kuru attiecas Konvencija par kasešu munīciju, kas parakstīta 2008. gada 3. decembrī Oslo, izņemot dalībvalstis, kuras ir ratificējušas Konvenciju par kasešu munīciju.

                  —

                  ML 9. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              veselus karakuģus (virsūdens un zemūdens), uz kuriem attiecas ML9.a. apakšpunkts,

                              —

                              veselus korpusus,

                              —

                              ML9.c. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas zemūdens detektoriekārtas, to kontrolierīces un komponentus, kas speciāli izstrādāti militāram lietojumam.

                  —

                  ML 10. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              veselus gaisa kuģus, par gaisu vieglākus gaisa kuģus, bezpilota gaisa kuģus, uz kuriem attiecas ML10.a. vai ML10.c. apakšpunkts,

                              —

                              kaujas gaisa kuģu un kaujas helikopteru fizelāžu,

                              —

                              kaujas gaisa kuģu dzinējus,

                              —

                              iekārtas un iekārtu komponentus, uz kuriem attiecas citu ML kategoriju izņēmumi.

                  —

                  ML 11. Ietver šādas preces:

                              —

                              ML11.a.g. apakšpunkts: vadības un navigācijas ierīces, izņemot priekšmetus, kas speciāli izstrādāti vai pielāgoti raķetēm, kosmiskajām nesējraķetēm un bezpilota gaisa kuģiem (UAV),

                              —

                              ML11.a.h. apakšpunkts: troposfēras ciparu radiosakaru pārraides ierīces,

                              —

                              ML11.a.j. apakšpunkts: automatizētas vadības un kontroles sistēmas.

                  —

                  ML 13. Ietver visas preces.

                  —

                  ML 14. Ietver visas preces.

                  —

                  ML 15. Ietver visas preces.

                  —

                  ML 16. Ietver visas preces, izņemot:

                              —

                              priekšmetus vai preces, kas saistītas ar ballistiskajām tehnoloģijām un CBRN izplatīšanu.

                  —

                  ML 17. Ietver šādas preces:

                              —

                              ML17.b. apakšpunkts: speciāli militāram lietojumam paredzētas celtniecības iekārtas,

                              —

                              ML17.d. apakšpunkts: speciāli militāram lietojumam paredzētas lauka inženieriekārtas,

                              —

                              ML17.j. apakšpunkts: militāru iekārtu apkopei speciāli izstrādātas vai pielāgotas pārvietojamas remontdarbnīcas,

                              —

                              ML17.k. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātus vai pielāgotus pārvietojamus lauka ģeneratorus,

                              —

                              ML17.l. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātus vai pielāgotus konteinerus,

                              —

                              ML17.m. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātus prāmjus, izņemot tos, kas minēti citur ES Kopējā militāro preču sarakstā, kā arī militāram lietojumam speciāli izstrādātus tiltus un pontonus,

                              —

                              ML17.o. apakšpunkts: militāram lietojumam speciāli izstrādātas lāzera aizsardzības ierīces.

                  —

                  ML 21. Ietver šādas preces:

                              —

                              ML21.a. apakšpunkts: programmatūru, kas speciāli izstrādāta vai pielāgota GTL norādīto preču izmantošanai,

                              —

                              ML21.b.4. apakšpunkts: militārām vajadzībām īpaši izstrādātu programmatūru, lai tās izmantotu vadības, sakaru, kontroles un izlūkošanas (C3I) vai vadības, komunikāciju, datorsistēmu un izlūkošanas (C4I) programmās.

                  —

                  ML 22. Ietver:

                              —

                              tehnoloģijas, kas nepieciešamas ar to pašu vispārīgo sūtījumu licenci atļauto preču izmantošanai.

            1.2.   Nosacījumi, kas jāiekļauj vispārīgajā sūtījumu licencē, kura paredzēta sūtījumiem remonta un tehniskās apkopes veikšanas nolūkā

      Turpmāk izklāstītais nosacījumu saraksts nav izsmeļošs. Tomēr citi nosacījumi, ko iekļāvusi kāda dalībvalsts, nedrīkst būt pretrunā vai traucēt turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem.

                  Piemērošanas ģeogrāfiskais reģions.

                  Eiropas Ekonomikas zona (8)

                  Sūtījums remonta veikšanas nolūkā.

                  Ar aizsardzību saistīta ražojuma nosūtīšana, lai to remontētu, nevis modernizētu vai uzlabotu, palielinot tā veiktspēju.

                  Sūtījums tehniskās apkopes veikšanas nolūkā.

                  Ar aizsardzību saistīta ražojuma nosūtīšana, lai tam veiktu tehnisko apkopi, nevis to modernizētu vai uzlabotu, palielinot veiktspēju.

                  Atgriešana.

                  Dalībvalstis var prasīt, lai priekšmetam, kuru sūta atpakaļ pēc remonta, ir iepriekšēja atļauja sākotnējai nosūtīšanai. Dalībvalstis izvēlas vienu no šiem variantiem ar aizsardzību saistīta ražojuma atpakaļsūtīšanai pēc remonta vai tehniskās apkopes:

                              a)

                              atbrīvo no iepriekšējās atļaujas prasības saskaņā ar Direktīvas 2009/43/EK 4. panta 2. punkta e) apakšpunktu;

                              b)

                              publicē tādu īpašu vispārīgo sūtījumu licenci ar aizsardzību saistītu ražojumu atpakaļsūtīšanai pēc remonta vai tehniskās apkopes, kurā ietverti vismaz tie paši atļautie ar aizsardzību saistītie ražojumi;

                              c)

                              atpakaļsūtīšanu iekļauj vispārīgo sūtījumu licencē, kura paredzēta sūtījumiem remonta un tehniskās apkopes veikšanai.

                  Darbības ilgums.

                  Dalībvalstis var noteikt ar aizsardzību saistītu ražojumu atpakaļsūtīšanas termiņu.

            2.   TURPMĀKIE PASĀKUMI

      Dalībvalstis tiek aicinātas ne vēlāk kā līdz 2019. gada 1. jūlijam īstenot šo ieteikumu.
      Dalībvalstis tiek mudinātas informēt Komisiju par šā ieteikuma īstenošanai veiktajiem pasākumiem.
      3.   ADRESĀTI

      Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.

         Briselē, 2018. gada 19. decembrī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Elżbieta BIEŃKOWSKA

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem (OV L 146, 10.6.2009., 1. lpp.).

         (2)  OV L 329, 3.12.2016., 101. lpp.

         (3)  OV L 329, 3.12.2016., 105. lpp.

         (4)  COM(2016) 950 final.

         (5)  COM(2016) 760 final.

         (6)  Padomes 2008. gada 8. decembra Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP, ar ko izveido kopīgus noteikumus, kas reglamentē militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroli (OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp.).

         (7)  Pieņēmuši Eiropas Aizsardzības aģentūrā iesaistīto dalībvalstu valdību pārstāvji, kas tikās Padomes 3551. sanāksmē, kura notika 2017. gada 19. jūnijā.

         (8)  EEZ Apvienotās komitejas 2013. gada 14. jūnija Lēmums Nr. 111/2013, ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija) (OV L 318, 28.11.2013., 12. lpp.), ar kuru Direktīvu 2009/43/EK iestrādāja EEZ līgumā, saturēja nepārprotamu pielāgojuma tekstu: “Šī direktīva neattiecas uz Lihtenšteinu.”


               30.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 408/54

         P7_TA(2014)0260
   Raidorganizāciju nozīme ES un tās vērtību atainošanā
   Eiropas Parlamenta 2014. gada 2. aprīļa ieteikums Padomei, Komisijai un EĀDD par raidorganizāciju nozīmi ES un tās vērtību atainošanā (2013/2187(INI))
   (2017/C 408/08)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. un 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 167. pantu,

               —

               ņemot vērā ANO Ģenerālajā asamblejā 1948. gada 10. decembrī pieņemto Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju un visus saistītos starptautisko cilvēktiesību instrumentus, tostarp Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām,

               —

               ņemot vērā Lisabonas līgumam pievienoto 29. protokolu par valsts apraides sistēmu dalībvalstīs (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, jo īpaši tās 11. pantu,

               —

               ņemot vērā ES pamatnostādnes par cilvēktiesībām,

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 25. jūnijā pieņemto ES Stratēģisko satvaru un ES Rīcības plānu par cilvēktiesībām un demokrātiju (2),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2007. gada 3. oktobra paziņojumu “Partnerība informācijas sniegšanā par Eiropu” (COM(2007)0568) un Komisijas 2007. gada 3. oktobra priekšlikumu iestāžu nolīgumam “Partnerība komunikācijā par Eiropu” (COM(2007)0569),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2010. gada 25. novembra rezolūciju par sabiedrisko apraidi digitalizācijas laikmetā — duālās sistēmas nākotni (3),

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 10. marta Direktīvu 2010/13/ES par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva) (4),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2011. gada 12. maija rezolūciju par kultūras nozīmi ES ārējās darbībās (5),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2012. gada 11. decembra rezolūciju par Digitālās brīvības stratēģiju ES ārpolitikā (6),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2013. gada 13. jūnija rezolūciju par preses un plašsaziņas līdzekļu brīvību pasaulē (7),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2013. gada 24. oktobra rezolūciju par Padomes ikgadējo ziņojumu Eiropas Parlamentam par kopējo ārpolitiku un drošības politiku (8),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2013. gada 11. decembra rezolūciju par 2012. gada ziņojumu par cilvēktiesībām un demokrātiju pasaulē un Eiropas Savienības politiku šajā jomā (9),

               —

               ņemot vērā Eiropas Preses brīvības hartu,

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2012. gada 22. novembra rezolūciju par paplašināšanos –– politikas pamatnostādnes, kritēriji un ES stratēģiskās intereses (10), 2013. gada 12. decembra rezolūciju par Albānijas 2013. gada progresa ziņojumu (11), 2014. gada 6. februāra rezolūciju par Bosnijas un Hercegovinas 2013. gada progresa ziņojumu (12), 2014. gada 6. februāra rezolūciju par bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas 2013. gada progresa ziņojumu (13), 2014. gada 16. janvāra rezolūciju par Islandes 2012. gada progresa ziņojumu un perspektīvām pēc notikušajām vēlēšanām (14), 2014. gada 16. janvāra rezolūciju par Kosovas integrācijas procesu Eiropas Savienībā (15), 2014. gada 6. februāra rezolūciju par Melnkalnes 2013. gada progresa ziņojumu (16), 2014. gada 16. janvāra rezolūciju par Serbijas 2013. gada progresa ziņojumu (17), 2014. gada 12. marta rezolūciju par 2013. gada progresa ziņojumu par Turciju (18), 2013. gada 23. oktobra rezolūciju par Eiropas kaimiņattiecību politiku, virzību uz spēcīgāku partnerību –– EP nostāja attiecībā uz 2012. gada progresa ziņojumiem (19), 2013. gada 23. maija rezolūciju par pārejas posmā esošo Arābu pavasara valstu aktīvu atguvi (20), 2013. gada 14. marta rezolūciju par ES un Ķīnas attiecībām (21), 2012. gada 13. decembra rezolūciju ar Eiropas Parlamenta ieteikumiem Padomei, Komisijai un Eiropas Ārējās darbības dienestam attiecībā uz sarunām par jauno ES un Krievijas nolīgumu (22),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 97. pantu,

               —

               ņemot vērā Ārlietu komitejas ieteikumu (A7-0248/2014),

               A.

               tā kā neatkarīgas Eiropas raidorganizācijas piedāvā sabiedrībai gan Eiropā, gan visā pasaulē kopīgu redzējumu, atbalsta ES Līgumos iestrādātās vērtības tādas kā cilvēktiesības un pamattiesības, tostarp vārda brīvību, un veicina plurālismu, neatkarīgu viedokli, kultūru dažādību, redzējumu daudzveidību un sekmē pamatvērtības, proti, miermīlīgu konfliktu risināšanu, toleranci un cieņu gan ES teritorijā, gan tās ārējās attiecībās;

               B.

               tā kā jebkāds apdraudējums plašsaziņas līdzekļu neatkarībai gan saistībā ar valdības iejaukšanos, žurnālistu iebiedēšanu, pārredzamības trūkumu īpašumtiesību struktūrās, gan valdošajām komerciālajām interesēm jebkurā valstī pasliktina kopējo plašsaziņas līdzekļu brīvības un plurālisma situāciju;

               C.

               tā kā valdībām ir galvenais pienākums ir nodrošināt un aizsargāt vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību neatkarīgi no ES uzdevuma pārraudzīt ES Pamattiesību hartas 11. panta piemērošanu, dalībvalstīm īstenojot ES tiesību aktus; un tā kā ES tiesību aktos, jo īpaši LES pievienotajā 29. protokolā ir noteikts, ka valsts apraides sistēma dalībvalstīs ir tieši saistīta ar katras sabiedrības demokrātiskajām, sociālajām un kultūras vajadzībām, kā arī ar vajadzību saglabāt plašsaziņas līdzekļu plurālismu;

               D.

               tā kā radio un televīzijas apraide, ko arvien vairāk papildina tiešsaistes plašsaziņas līdzekļu pakalpojumi ir efektīvs un rentabls veids, kā sasniegt auditoriju Eiropā un trešās valstīs, un ir galvenais informācijas avots vairākumam iedzīvotāju ES un citur;

               E.

               tā kā jaunas digitālās un tiešsaistes plašsaziņas līdzekļu platformas ir veicinājušas lielāku daudzveidību un plurālismu un tās ir jo īpaši nozīmīgas valstīs, kurās piekļuve tradicionālākiem informācijas avotiem ir ierobežota;

               F.

               tā kā Eiropas raidorganizācijām starptautiskā līmenī var būt svarīga nozīme, izplatot demokrātijas, plašsaziņas līdzekļu brīvības un cilvēktiesību vērtības pasaulē, skaidrojot dažādas valstu izpratnes, informējot par ES politikas virzieniem, veidojot reālu Eiropas perspektīvu un sniedzot auditorijai uzticamu un ļoti kvalitatīvu informāciju, galvenokārt ar stingru un nepiekāpīgu apņemšanos ievērot žurnālistikas objektivitāti;

               G.

               tā kā radio un televīzijas izmantošana demokratizācijai un cilvēktiesību veicināšanai trešās valstīs nav tieši ietverta ES plašsaziņas līdzekļu politikas kompetences jomā;

               H.

               tā kā ES ārējās attiecībās ir jāparedz saskaņota Eiropas raidorganizāciju stratēģija, lai veicinātu ES pamatvērtības un tās pasaules mēroga darbības mērķus, kā arī veicinātu debates un veidotu izpratni par ārpolitikas jautājumiem;

               I.

               tā kā ES sākotnējais finansējums “Eiropas radiostacijai Baltkrievijā” un nepārtrauktais ar projektiem saistītais atbalsts neatkarīgām raidorganizācijām trešās valstīs ir labs piemērs vārda brīvības un citu pamattiesību un pamatbrīvību veicināšanai kopējā ārpolitikā un drošības politikā (KĀDP);

               J.

               tā kā Eiropas radiopakalpojumu izveide pasaulē būtu ļoti lietderīga kā visaptverošs līdzeklis ES ārējās attiecībās un vispārēju demokrātisku vērtību un cilvēktiesību veicināšanai; tā kā tiešsaistes tehnoloģiju izmantošana šādu iniciatīvu varētu atvieglot;

               K.

               tā kā ES atbalsta starptautisko ziņu kanālu Euronews, kas raida 13 valodās, ir saprotams 53 % pasaules iedzīvotāju un tiek uztverts 410 miljonos mājsaimniecību 155 valstīs, kam ir pasaules mēroga satelīta pārklājums, vadošā pozīcija attiecībā uz potenciālo auditoriju Eiropā un to ziņu kanālu vidū arābu valstīs un Subsahāras Āfrikā, kas nav arābu ziņu kanāli, un kurš visā pasaulē dažādās mobilajās ierīcēs ir pieejams bez maksas;

               L.

               tā kā kopš 2005. gada starp ES un Euronews ir noslēgts pakalpojumu līgumu, sniedzot ikgadēju pamatfinansējumu EUR 5 miljonu apmērā, lai sagatavotu un pārraidītu vairākas programmas par Eiropas jautājumiem; tā kā 2007. un 2009. gadā uz piecu gadu laikposmu tika parakstīti divi citi pakalpojumu līgumi, kuru vērtība bija EUR 5 miljoni gadā, par Euronews pārraidēm attiecīgi arābu un persiešu valodā, tā kā 2010. gada decembrī ES un Euronews parakstīja daudzgadu partnerības pamatlīgumu; tā kā Komisijas finanšu ieguldījumu Euronews 2013. gadā noteica ar Komisijas 2013. gada 8. maija lēmumu attiecībā uz grozītās 2013. darba programmas pieņemšanu saziņas jomā, kurš kalpoja kā finansēšanas lēmums (C(2013)2631); tā kā Euronews plānotos ienākumus 2014. gadā veido akcionāru licences nodevas (9 %), komercdarbības peļņa (49 %) un Komisijas un dažādu tās ģenerāldirektorātu finansējums (42 %),

               M.

               tā kā redaktoru neatkarība no jebkādas politiskas iejaukšanās, kā arī objektivitāte, dažādība un cieņa pret skatītājiem ir svarīgas pamatnostādnes Euronews gada paziņojumā par pienākumu pret skatītājiem (23);

               N.

               tā kā 2009. gadā Komisija veica Euronews pamatlīguma novērtējumu, kurā apstiprināja Euronews unikālo un rentablo Eiropas mēroga ziņu dienesta statusu, sasniedzot vairāk skatītāju Eiropā nekā konkurējošie starptautiskie ziņu kanāli (24),

               1.

               iesniedz Padomei, Komisijai un Eiropas Ārējās darbības dienestam šādus ieteikumus:

                           a)

                           izprast nozīmi, kāda ir brīviem Eiropas plašsaziņas līdzekļiem, jo īpaši finansiāli ilgtspējīgām un neatkarīgām publiskām raidorganizācijām, lai veicinātu ES demokrātijas vērtības un informētu sabiedrību par politikas virzieniem un mērķiem KĀDP jomā, jo īpaši palielinot izpratni par Eiropu vienojošiem un šķeļošiem jautājumiem un tuvinot Eiropas iedzīvotājus lielākai tās ārpolitikas sapratnei;

                           b)

                           noteikt saskaņotu un pamatotu ES raidorganizāciju stratēģiju ES ārējās attiecībās, tādējādi veicinot vārda brīvību un plašsaziņas līdzekļu plurālismu un atbalstot un nostiprinot demokrātiju un cilvēktiesības Eiropā un trešās valstīs; padarīt šo raidorganizāciju stratēģiju par integrētu KĀDP instrumentu

                           c)

                           noteikt konkrētu pieeju Eiropas raidorganizācijām kā šīs stratēģijas daļu, neatkarīgi no plašsaziņas līdzekļu neatkarības un dalībvalstu kompetences piešķirt, noteikt un organizēt publisko raidorganizāciju pakalpojumu uzdevumus, kas:

                                       i)

                                       veicina tādu plašsaziņas līdzekļu vidi trešās valstīs, kas sniedz iespējas izveidot neatkarīgas un profesionālas raidorganizācijas,

                                       ii)

                                       mudina starptautiska mēroga Eiropas raidorganizācijas:

                                                   —

                                                   darboties plašsaziņas līdzekļu vidē, kurā valda plurālisms un konkurence, iegūstot tiešu piekļuvi jaunākajām aktuālajām ziņām, spējot izmantot jaunāko tehnoloģiju nodrošinātās priekšrocības un saglabājot vadošo pozīciju digitālajā revolūcijā, un rada autentisku un daudzveidīgu saturu,

                                                   —

                                                   nodrošināt redakcionālo neatkarību;

                                                   —

                                                   pilnībā ievērot apraides hartu, nodrošinot precīzas un objektīvas ziņas un līdzsvarotu un vispusīgu attēlojumu par ES un dalībvalstu daudzveidību, kā arī ievērot žurnālistikas kodeksu, īpašu uzsvaru liekot uz politikas virzieniem, kas vērsti uz žurnālistu neatkarības, precizitātes un līdzsvara nodrošināšanu, un šajā saistībā izveidot savus neatkarīgus rīcības kodeksus un noteikt redakcijas nostāju,

                                                   —

                                                   piedāvāt platformu viedokļu apmaiņai un debatēm par sociāli un/vai politiski svarīgiem jautājumiem, tādējādi vadot un ietekmējot debates no Eiropas skatu punkta, izmantojot plašu korespondentu tīklu un sekmējot sabiedrības interesi un iedzīvotāju piedalīšanos,

                                                   —

                                                   izmantot dažādas ziņu un viedokļu programmu pārraides metodes, tostarp televīziju, radio, internetu, tiešsaistes apraidi, sociālos tīklus un mobilās platformas, lai nodrošinātu pēc iespējas plašāku piekļuvi auditorijai ārpus ES,

                                                   —

                                                   pienācīgi atspoguļot viedokļu un satura daudzveidību ES, tostarp jaunāko dalībvalstu nostājas un apstākļus,

                                                   —

                                                   veikt ieguldījumus Eiropas un citu nākotnes vadošo žurnālistu apmācībā;

                                                   —

                                                   neizvairīties no nopietnu jautājumu padziļinātas izskatīšanas un attēlot dažādus objektīvās realitātes redzējumus;

                           d)

                           uzskatīt, ka Euronews ar tās plašo valstu raidorganizāciju tīklu un plašo izplatību ir potenciāls pildīt svarīgu uzdevumu plašsaziņas līdzekļu vidē, kā arī sekmēt debates par Eiropu, tostarp trešās valstīs; tomēr arī atzīt, ka, lai pildītu šo uzdevumu, Euronews:

                                       i)

                                       jābūt līdzekļiem, lai arī turpmāk darbotos dažādās valodās, tostarp Eiropai nepiederošās valodas,

                                       ii)

                                       jāturpina redakcionālās neatkarības stiprināšana;

                                       iii)

                                       jābūt līdzekļiem, lai veicinātu izglītības un apmācības iespējas žurnālistiem saistībā ar Eiropas jautājumiem, un arī turpmāk jāpiedāvā apmācības iespējas ārējiem žurnālistiem, jo īpaši izmantojot Euronews Network projektu,

                                       iv)

                                       jābūt finansiāli un strukturāli vēl spēcīgākam, lai spētu darboties līmenī, kas ir salīdzināms ar pasaules ziņu kanāliem;

                                       v)

                                       tīmekļa vietnē jāpublisko savu ienākumu pārskats, lai nodrošinātu kanāla darbību pārredzamību;

                           e)

                           virzīt ES ārējā atbalsta finansējumu to raidorganizāciju projektiem, kuras jau ievēro un savā darbā īsteno augstākos žurnālistu neatkarības, precizitātes un līdzsvara standartus un sekmē ES vērtības, kā arī projektiem, kas ļautu raidorganizācijām, kuras neatkarības, precizitātes un ilgtspējas jomā atpaliek, sasniegt minētos standartus, paturot prātā, ka jebkāda turpmāka finansējuma priekšnosacījumam vajadzētu būt izpildes novērtējumam saskaņā ar izmērāmiem kritērijiem;

                           f)

                           ES mērogā ierosināt pārdomu procesu, cenšoties izveidot pasaules līmeņa Eiropas radio dienestu;

                           g)

                           lai pēc iespējas palielinātu ierosinātās ES apraides stratēģijas ietekmi ES ārējās attiecībās, sistemātiski risināt plašsaziņas līdzekļu brīvības ierobežojumu jautājumu visās divpusējās sanāksmēs ar attiecīgajām trešām valstīm;

                           h)

                           pievērst dalībvalstu uzmanību raidorganizāciju nozīmei ES ārējās attiecībās un meklēt iespējas saskaņot ierosināto ES stratēģiju ar dalībvalstu darbībām un stratēģijām šajā jomā, lai palielinātu konsekvenci;

                           i)

                           censties izveidot atbilstošu plašsaziņas līdzekļu vidi trešās valstīs un panākt neatkarīgu un profesionālu raidorganizāciju attīstību;

                           j)

                           strauji reaģēt gadījumos, kad Eiropas starptautisko raidorganizāciju satelītsignāli tiek traucēti trešās valstīs, un gadījumos, kad trešo valstu valdības nolemj apturēt Eiropas plašsaziņas līdzekļu apraidi;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo ieteikumu Padomei, Komisijai un Eiropas Ārējās darbības dienestam un — informēšanas nolūkā — dalībvalstīm.

      (1)  OV L 326, 26.10.2012, 312. lpp.

      (2)  Padomes dokuments 11855/2012.

      (3)  OV C 99 E, 3.4.2012., 50. lpp.

      (4)  OV L 95, 15.4.2010., 1. lpp.

      (5)  OV C 377 E, 7.12.2012., 135. lpp.

      (6)  Pieņemtie teksti: P7_TA(2012)0470.

      (7)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0274.

      (8)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0453.

      (9)  Pieņemtie teksti: P7_TA(2013)0575.

      (10)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2012)0453.

      (11)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0596.

      (12)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0102.

      (13)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0103.

      (14)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0041.

      (15)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0040.

      (16)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0104.

      (17)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0039.

      (18)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2014)0235.

      (19)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0446.

      (20)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0224.

      (21)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0097.

      (22)  Pieņemtie teksti: P7_TA(2012)0505.

      (23)  . http://www.euronews.com/services-ue/

      (24)  . http://www.europarl.europa.eu/sides/getAllAnswers.do?reference=E-2010-3324