               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.6.2019
            COM(2019) 525 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Slovākijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2019. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Slovākijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2019. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2018. gada 21. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2019. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Komisija 2018. gada 21. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Slovākija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu “Padomes ieteikums par eurozonas ekonomikas politiku”, kuru Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (turpmāk “eurozonai adresētais ieteikums”) Padome pieņēma 2019. gada 9. aprīlī.

               (2)Ņemot vērā to, ka Slovākija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro, un ka ekonomiskajā un monetārajā savienībā tautsaimniecības ir savstarpēji cieši saistītas, Slovākijai būtu jānodrošina, ka tiek pilnībā un laikus īstenots eurozonai adresētais ieteikums, kurš atspoguļojas turpmāk sniegtajā 2. līdz 4. ieteikumā. Konkrētāk, pasākumi korupcijas apkarošanai un tiesu sistēmas uzlabošanai palīdzēs īstenot pirmo eurozonai adresēto ieteikumu attiecībā uz iestāžu kvalitāti, ar ieguldījumiem saistītās ekonomikas politikas pievēršana konkrētām jomām palīdzēs īstenot otro eurozonai adresēto ieteikumu par atbalstu ieguldījumiem, un pasākumi prasmju uzlabošanai palīdzēs īstenot trešo eurozonai adresēto ieteikumu attiecībā uz darba tirgus darbību.

               (3)2019. gada ziņojums par Slovākiju
                  2
                tika publicēts 2019. gada 27. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Slovākija īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2018. gada 13. jūlijā, kādi turpmākie pasākumi ir veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem un kāds bijis Slovākijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (4)Slovākija savu 2019. gada valsts reformu programmu un 2019. gada stabilitātes programmu iesniedza 2019. gada 25. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (5)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas ir vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  4
               .

               (6)Slovākija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība 2019. gada stabilitātes programmā prognozē, ka nominālā bilance, kas 2018. gadā bija 0,7 % no IKP, uzlabosies un 2019. gadā budžets būs līdzsvarots un paliks nemainīgs līdz 2022. gadam. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci
                  5
               , tiek plānots, ka vidēja termiņa budžeta mērķis, kas ir mainīts no strukturālā deficīta 0,5 % no IKP apmērā 2019. gadā uz 1 % no IKP, sākot no 2020. gada, tiks sasniegts 2020. gadā. Saskaņā ar 2019. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP no 47,5 % 2019. gadā pakāpeniski samazināsies līdz 44,4 % 2022. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tajā pašā laikā tie pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai no 2019. gada sekmētu plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, nav pilnībā precizēti. Budžetā ir iekļautas neprecizētas izdevumu kategorijas – budžeta rezerves – (kopā 0,7 % no IKP), kas samazina budžeta īstenošanas prognozējamību.

               (7)Padome 2018. gada 13. jūlijā ieteica Slovākijai nodrošināt, ka valdības neto primāro izdevumu
                  6
                nominālā pieauguma temps 2019. gadā nepārsniedz 4,1 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Ņemot vērā Komisijas 2018. gada rudens prognozi, kurā 2019. gadā tika prognozēts rādītājs, kas ir tuvāks vidēja termiņa mērķim, un saskaņā ar noteikumiem par prasītās korekcijas atcelšanu, valdības neto primāro izdevumu nominālā pieauguma temps nedrīkst pārsniegt 4,6 %, kas atbilst gada strukturālajai korekcijai 0,3 % apmērā 2019. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2018. un 2019. gadā kopā būs būtiska novirze no ieteiktās fiskālās korekcijas.

               (8)Slovākijai 2020. gadā būtu jāsasniedz tās vidēja termiņa budžeta mērķis. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, nemainīgas politikas apstākļos tas atbilst valdības neto primāro izdevumu maksimālajam nominālajam pieauguma tempam 4,6 % apmērā, kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,3 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, nemainīgas politikas apstākļos 2019. un 2020. gadā kopā pastāv risks būtiski novirzīties no šīs prasības. Tiek prognozēts, ka Slovākija 2019. un 2020. gadā izpildīs noteikumu par parādu. Kopumā Padome uzskata, ka, sākot ar 2019. gadu, būtu jāveic nepieciešamie pasākumi, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (9)Slovākijas publiskās finanses ilgtermiņā joprojām saskaras ar vidējiem fiskālās stabilitātes riskiem. Saskaņā ar Komisijas 2018. gada ziņojumu par fiskālo stabilitāti nemainīga politikas scenārija gadījumā būtu jāpanāk kumulatīvs strukturālās primārās bilances uzlabojums 2,5 procentpunktu apmērā no IKP, lai stabilizētu parāda attiecību pret IKP ilgtermiņā. Tas ir saistīts ar prognozēto pensiju un veselības aprūpes izdevumu pieaugumu, kas palielina ar sabiedrības novecošanu saistītās izmaksas (kopīgais devums 1,8 procentpunktu apmērā no IKP). Tā kā dzimstības rādītāji Slovākijā ir zemi un sagaidāms, ka paredzamais mūža ilgums turpinās pieaugt, tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam vecumatkarības koeficients (ar ko izsaka vecāka gadagājuma cilvēku skaita attiecību pret ekonomiski aktīvo iedzīvotāju skaitu jeb to iedzīvotāju daļu, kas strādā vai mācās) gandrīz trīskāršosies. 2016. gadā uz katrām desmit nodarbinātajām personām bija tikai aptuveni trīs ekonomiski neaktīvi cilvēki, kas vecāki par 65 gadiem, taču tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam uz katriem desmit nodarbinātajiem šis rādītājs (ekonomiskais vecumatkarības koeficients) būs vairāk nekā septiņi. Tas, ka tika ieviesta pensionēšanās vecuma automātiska pielāgošana paredzamajam mūža ilgumam, ir pakāpeniski uzlabojis pensiju sistēmas stabilitāti ilgtermiņā. Tas tika uzskatīts par svarīgu instrumentu starppaaudžu taisnīguma un ilgtermiņa stabilitātes nodrošināšanai. Bažas par pensiju sistēmas ilgtermiņa fiskālo stabilitāti ir saasinājušās pēc tam, kad parlaments 2019. gada 28. martā pieņēma konstitūcijas grozījumu, kas paredz pensionēšanās vecuma ierobežojumus (64 gadi vīriešiem un sievietēm bez bērniem un samazinājums par pusgadu sievietēm par katru no pirmajiem trim bērniem) un ar paredzamo mūža ilgumu saistīto automātisko pielāgojumu atcelšanu. Saskaņā ar Slovākijas fiskālās padomes sniegto informāciju vecuma ierobežojums radīs papildu izdevumu pieaugumu 1,6 % apmērā no IKP — no 8,6 % 2016. gadā līdz 11,4 % 2070. gadā —, bet 2018. gada ziņojumā par novecošanu tiek prognozēts pieaugums 9,8 % apmērā. Tas ievērojami palielinās stabilitātes riskus. Šobrīd nav ierosināti kompensējoši pasākumi un nav aprēķināta ietekme uz ienākumiem un nabadzību vecumdienās.

               (10)Neraugoties uz zināmu progresu cīņā pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, nodokļu saistību izpilde joprojām ir problēma, un PVN iekasēšanas atšķirības 2016. gadā vairāk nekā divas reizes pārsniedz ES vidējo rādītāju. Lai gan ir sagaidāms, ka trešajā rīcības plānā paredzētie pasākumi sniegs pozitīvus rezultātus, daži no tiem vēl nav īstenoti. Piemēram, elektronisko nodokļu deklarāciju ieviešana, visticamāk, samazinās administratīvo slogu nodokļu maksātājiem, bet, ja netiks īstenoti visi plānotie pasākumi, var samazināties vispārējā ietekme. Tajā pašā laikā strukturēts politikas pasākumu satvars var palīdzēt samazināt biežās nodokļu kodeksa izmaiņas un sekmēt tā vienkāršošanu. Visbeidzot, no vides un īpašuma nodokļiem gūstamu ieņēmumu potenciāls netiek pietiekami izmantots salīdzinājumā ar citām ES valstīm.

               (11)Turpinās pozitīvas tendences darba tirgū, ko raksturo pieaugošā nodarbinātība un vēsturiski zems bezdarba līmenis. Ir panākts labs progress rīcības plāna ilgstošiem bezdarbniekiem īstenošanā, kas divu gadu laikā ir palīdzējis par trešdaļu samazināt ilgstošo bezdarbnieku skaitu. Tomēr ilgstoša bezdarba līmenis joprojām pārsniedz ES vidējo rādītāju, un tas jo īpaši skar mazkvalificētus cilvēkus, jauniešus un romus. Bezdarba līmenis samazinās, turpretī par nopietnu problēmu kļūst kvalificēta darbaspēka trūkums. Joprojām ir vērojamas lielas reģionālās atšķirības darba tirgū, un lielāks bezdarbs ir trijos Slovākijas austrumdaļas reģionos, bet darbaspēka trūkums — valsts rietumdaļā. Ir jāturpina darba devēju un arodbiedrību spēju veidošana, lai veicinātu viņu aktīvāku iesaistīšanos.

               (12)Nodarbināmības uzlabošanai paredzēto politikas virzienu vērienīgums un efektivitāte ir ierobežota. Apmācību un pārkvalifikācijas programmas ir stiprinātas, taču tās joprojām nav pietiekamas un nav pilnībā vērstas uz ilgstošajiem bezdarbniekiem un nelabvēlīgākā situācijā esošām grupām. Izglītības sistēma nepietiekamā mērā veicina sociālekonomisko attīstību, un finansējums visos līmeņos nav pietiekams. Izglītības rezultātu kvalitāte, romu līdzdalība iekļaujošā vispārējā izglītībā no agrīnas bērnības un skolēnu no nelabvēlīgas sociālekonomiskās vides integrācija izglītībā un apmācībā (ņemot vērā, ka pieaug izglītības priekšlaicīgas pārtraukšanas rādītājs) ir steidzami risināmas problēmas. Izglītības rezultāti un pamatprasmju līmenis joprojām ir vājš salīdzinājumā ar starptautiskajiem standartiem, un lielā mērā to ietekmē skolēnu sociālekonomiskā vide. Labāku prasmju kopumu, kas piemēroti mainīgai ekonomikai un sabiedrībai, nodrošināšana Slovākijas iedzīvotājiem ir problemātisks jautājums. Neraugoties uz pakāpenisku algu pieaugumu līdz 2020. gadam, skolotāja profesija joprojām ir nepievilcīga un skolotāju arvien vairāk trūkst. Turklāt sākotnējās apmācības kvalitāte un atbilstība nav augstā līmenī, un skolotāju profesionālās attīstības iespējas ir ierobežotas. Pašreizējie pasākumi, kuru mērķis ir veicināt vienlīdzību un iekļaujošu izglītību, līdz šim nav devuši gaidītos rezultātus, un nav vērojams reāls progress romu skolēnu segregācijas novēršanā. Valdība ir pieņēmusi Valsts reformu plānu izglītības un audzināšanas jomā (2018.–2027. gadam) un pirmo rīcības plānu (2018.–2019. gadam) (kopā ar budžeta tāmi), kā arī jaunus tiesību aktus par augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanu. Šo pasākumu efektīvai īstenošanai un uzraudzībai būs izšķiroša nozīme, lai pārliecinātos, vai tie dod gaidītos rezultātus.

               (13)Zemais sieviešu nodarbinātības līmenis atspoguļo faktu, ka ilgu vecāku atvaļinājumu reti izmanto vīrieši, un to vēl vairāk pastiprina ierobežotā piekļuve cenas ziņā pieejamai bērnu aprūpei un ilgtermiņa aprūpes iestādēm. Bērnu aprūpē uzņemto bērnu īpatsvars ir ārkārtīgi mazs, un tas jo īpaši attiecas uz bērniem, kas ir jaunāki par trim gadiem. Valdība pieņēma jaunu lēmumu par obligātu dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē no 5 gadu vecuma, kas būs spēkā no 2020. gada. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki ieguldījumi, un ir jāveicina tas, ka bērni apmeklē bērnu aprūpes un pirmsskolas izglītības iestādes.

               (14)Lai gan nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļautu personu īpatsvars ir zemāks par ES vidējo rādītāju, vairākos rajonos Dienvidslovākijā un Austrumslovākijā šis īpatsvars ir ievērojami lielāks. Piekļuve kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai ir ievērojami problemātiska reģionos, kur reģionālo atšķirību rezultātā ir īpaši augsti izglītības priekšlaicīgas pārtraukšanas rādītāji. Citi problemātiski jautājumi ir saistīti ar nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, jo īpaši romu, kā arī personu ar invaliditāti, bezpajumtnieku un cilvēku, kas cieš no atstumtības mājokļa jomā, piekļuvi veselības aprūpei, ilgtermiņa aprūpei, sociālajiem mājokļiem un citiem pamatpakalpojumiem. Šo grupu sociālās iekļaušanas veicināšanai ir būtiska integrēta pieeja.

               (15)Tempu uzņem reformas ar mērķi uzlabot veselības aprūpes sistēmas izmaksu lietderību, lai gan īstenošanas pakāpe dažādās aprūpes jomās ir atšķirīga. Politikas pasākumi, kas tika veikti saistībā ar veselības aprūpes izdevumu pārskatīšanu, ir devuši dažus pozitīvus rezultātus, galvenokārt saistībā ar virkni izmaksu ierobežošanas pasākumu zāļu un medicīnas ierīču jomā. Taču joprojām ir iespējams palielināt efektivitāti un nodrošināt izmaksu ziņā izdevīgāku aprūpi, stratēģiski pārdalot resursus starp aprūpes jomām. Veselības pakalpojumu sniegšana joprojām ir pārmērīgi atkarīga no slimnīcām, kas, neraugoties uz regulāriem parādu atvieglojumiem, turpina uzkrāt parādu un kam ir grūtības finansēt aprūpes efektivitātes un kvalitātes uzlabošanai nepieciešamos ieguldījumus. Kaut gan ir ļoti svarīgi stiprināt primāro aprūpi, lai samazinātu tādu slimnīcu pakalpojumu izmantošanu, no kuriem varētu izvairīties, vispārējās prakses ārstu nelielais skaits un primārajā aprūpē nodrošināto pakalpojumu ierobežotais klāsts ir šķērslis veselības sistēmas efektivitātes uzlabošanai. Valdība ir ierosinājusi pasākumus, lai risinātu veselības nozares darbaspēka trūkuma problēmu, tādēļ būs svarīgi šos centienus iekļaut ilgtermiņa stratēģijā, kuras mērķis ir pakāpeniski nodalīt pakalpojumus no akūtās aprūpes, stiprināt primāro aprūpi un pastiprināt profilakses pakalpojumus.

               (16)Sadrumstalota pētniecības sistēma mazina to publisko ieguldījumu efektivitāti pētniecības un izstrādes jomā, kuru mērķis ir celt zinātniskās pētniecības kvalitāti, un nepiesaista privātā sektora finansējumu. Pētniecības un inovācijas politika cieš no neefektīvas koordinācijas ministriju un citu dalībnieku starpā, kā rezultātā lielas reformas kavējas vai netiek veiktas. Slovākijas Zinātņu akadēmijas neoptimālais pārveidošanas process radīja bažas par tās darbības nepārtrauktību, kas izraisīja visa procesa sabrukumu. Mērķtiecīgu pasākumu trūkums vai neizdošanās, nelielā pētniecības iestāžu iesaistīšanās un ierobežotās pētniecības spējas rada situāciju, kurai raksturīgi mazi privātā sektora izdevumi pētniecības un izstrādes jomā. Kopumā uzņēmumu pētniecības un izstrādes līmenis joprojām ir viens no zemākajiem ES, un to uzmanības centrā ir vidējo un augsto tehnoloģiju ražošana, proti, jomas, kurās dominē starptautiski uzņēmumi. Pasākumi zināšanu pārneses veicināšanai, inovācijas spēju rūpniecībā stiprināšanai un sadarbības starp uzņēmumiem un akadēmisko vidi uzlabošanai virzās uz priekšu lēnām.

               (17)Lai uzlabotu Slovākijas produktivitāti un turpinātu konverģences procesu, ir vajadzīgi ieguldījumi arī digitālajā un transporta infrastruktūrā un energoefektivitātē. Ir nepieciešams uzlabot fiksētos platjoslas pamatpakalpojumus un 4G pārklājumu, kā arī sākt izmantot īpaši ātrdarbīgu platjoslas pieslēgumu. Ieguldījumi energoefektivitātē, jo īpaši ēku sektorā, un vides tehnoloģijas var sekmēt zaļo izaugsmi un palīdzēt saglabāt ierobežotos vides resursus. Turklāt, lai mazāk attīstītie reģioni varētu panākt tādu pašu līmeni un kļūt konkurētspējīgāki, produktīvāki un vairāk balstīti zināšanās, ir vajadzīgi stratēģiskāki ieguldījumi, kuru mērķis ir novērst infrastruktūras nepilnības un uzlabot transporta tīklus. Slovākija atpaliek gan ceļu, gan dzelzceļa pamattīkla izveidē Eiropas transporta tīkla ietvaros, piemēram, Reinas-Donavas koridorā. Nepilnības transporta tīklā varētu novērst, uzlabojot esošā sabiedriskā un pilsētas transporta tīkla savienojamību, multimodalitāti un sadarbspēju un veicinot ilgtspējīgus transporta veidus.

               (18)Liels administratīvais un regulatīvais slogs var negatīvi ietekmēt ieguldījumus un inovāciju, jo īpaši attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem. Neraugoties uz valdības centieniem, administratīvais slogs netiek pietiekami samazināts, un Slovākijas uzņēmējdarbības vide atpaliek salīdzinājumā ar starptautiskiem rādītājiem. Uzņēmumiem raisa bažas tiesību aktu kvalitāte un tas, ka trūkst paredzamības. Šīs problēmas būtu jārisina, pilnībā izvēršot Slovākijas labāka regulējuma stratēģiju (RIA2020) un stiprinot Labāka regulējuma centru. Slovākijas profesionālo pakalpojumu nozare joprojām ir ļoti reglamentēta. Juristiem, patentu aģentiem, būvinženieriem, arhitektiem, grāmatvežiem, tūristu gidiem un nekustamā īpašuma aģentiem regulējuma ierobežotības līmenis ir augstāks par ES vidējo svērto līmeni.

               (19)Valdība būtiski reformē publiskā iepirkuma praksi, pamatīgi pārveidojot tiesisko regulējumu, lai vienkāršotu procedūras un samazinātu darījumu izmaksas. Atzinīgi vērtējama pievēršanās profesionalizācijai, tomēr vispārējie ieguvumi rodas tikai lēnām. Saistībā ar neuzticēšanos publiskā sektora iestādēm publiskajiem pircējiem jāpieliek lielākas pūles, lai atgūtu uzņēmumu, plašsaziņas līdzekļu un plašas sabiedrības uzticību. Tas kavē tik ļoti nepieciešamās jaunās prakses ieviešanu. Ir jāpastiprina centieni palielināt kvalitātes kritēriju izmantošanu, lai panāktu lielāku ieguldīto līdzekļu atdevi un uzlabotu publisko iepirkumu stratēģisko izmantošanu.

               (20)Slovākijas valsts pārvaldē joprojām ir vērojama neefektivitāte un nepilnības, ko jo īpaši rada neefektīva sadarbība starp valdības departamentiem. Spēju un stratēģiskās plānošanas trūkums, kā arī administratīvā neefektivitāte kavē ESI fondu sekmīgu apgūšanu. Tādējādi Slovākija 2014.–2020. gada plānošanas periodā zaudēja finansējumu 120 miljonu EUR apmērā, un līdzekļu sadale galīgajiem saņēmējiem joprojām ir zemā līmenī. Turklāt neoptimālas no ESI fondiem finansējamu projektu sagatavošanas rezultātā ieguldījumi bija novēloti, tādēļ publiskā iepirkuma procedūru termiņi bija īsi, un tas palielināja pārkāpumu risku.

               (21)Korupcija joprojām rada problēmas, un ir pieņemti tikai nedaudzi lēmumi par saukšanu pie atbildības augsta līmeņa korupcijas lietās. Korupcijas apkarošanas centienus kavē policijas un prokuratūras organizatoriskās un procesuālās nepilnības, kā arī vāja trauksmes cēlēju aizsardzība. Tiesu sistēmas efektivitātes, tostarp neatkarības, uzlabošana Slovākijā joprojām ir problēma. Neraugoties uz to, ka efektivitāte un kvalitāte ir nedaudz uzlabojušās, joprojām pastāv bažas par tiesu iestāžu neatkarību, un konstitucionālās tiesas tiesnešu iecelšanas procesa kavēšanās varētu ietekmēt tiesu sistēmas darbību.

               (22)ES līdzekļu plānošana laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam varētu palīdzēt novērst dažas no ieteikumā norādītajām nepilnībām, jo īpaši jomās, uz kurām attiecas ziņojuma par valsti D pielikums
                  7
               . Tas ļautu Slovākijai optimāli izlietot šos līdzekļus apzinātajās nozarēs, ņemot vērā reģionālās atšķirības. Valsts administratīvās spējas stiprināšana attiecībā uz šo līdzekļu pārvaldību ir svarīgs faktors šo ieguldījumu veiksmīgai īstenošanai.

               (23)Komisija 2019. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Slovākijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2019. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2019. gada stabilitātes programmu un 2019. gada valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Slovākijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Novērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovākijā, bet arī to, kādā mērā tās atbilst Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (24)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2019. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Slovākijai 2019. un 2020. gadā rīkoties šādi.

               1.Sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķi 2020. gadā. Nodrošināt publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti, jo īpaši attiecībā uz veselības aprūpes un pensiju sistēmu.

               2.Uzlabot izglītības kvalitāti un iekļautību visos līmeņos un veicināt prasmes. Uzlabot piekļuvi cenas ziņā pieejamai un kvalitatīvai bērnu aprūpei un ilgtermiņa aprūpei. Veicināt nelabvēlīgā situācijā esošu grupu, jo īpaši romu, integrāciju.

               3.Uz ieguldījumiem vērstu ekonomikas politiku koncentrēt uz veselības aprūpi, pētniecību un inovāciju, transportu, jo īpaši attiecībā uz tā ilgtspēju, digitālo infrastruktūru, energoefektivitāti, mazo un vidējo uzņēmumu konkurētspēju un sociālajiem mājokļiem, ņemot vērā reģionālās atšķirības. Palielināt ar kvalitāti un aprites cikla izmaksām saistītu kritēriju izmantošanu publiskā iepirkuma darbībās.

               4.Turpināt tiesu sistēmas efektivitātes uzlabošanu, koncentrējoties uz tās neatkarības stiprināšanu, tostarp attiecībā uz tiesu iestāžu darbinieku iecelšanu amatā. Pastiprināt centienus atklāt korupciju un saukt pie atbildības par to, jo īpaši liela mēroga korupcijas lietās.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD(2019) 1024 final.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

                     (6)

                        Valdības neto primāros izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

                     (7)

                        SWD(2019) 1024 final.

                     (8)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.6.2019
            COM(2019) 503 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Čehijas Republikas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2019. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Čehijas Republikas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas Republikas 2019. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2018. gada 21. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2019. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Tajā pienācīgi ņēma vērā Eiropas sociālo tiesību pīlāru, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija pasludināja 2017. gada 17. novembrī. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2019. gada 21. martā. Komisija 2018. gada 21. novembrī uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 pamata pieņēma arī brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Čehijas Republika nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2019. gada ziņojums par Čehijas Republiku
                  2
                tika publicēts 2019. gada 27. februārī. Tajā bija izvērtēts, kā Čehijas Republika īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2018. gada 13. jūlijā, kādi turpmākie pasākumi ir veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem un kāds bijis Čehijas Republikas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Čehijas Republika savu 2019. gada valsts reformu programmu un 2019. gada konverģences programmu iesniedza 2019. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie šai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (“ESI fondi”) 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas ir vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Sīkāku informāciju par minētā noteikuma izmantošanu Komisija ir sniegusi Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  4
               .

               (5)Čehijas Republika šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2019. gada konverģences programmā paredz, ka budžeta pārpalikums 0,3 % apmērā no IKP 2019. gadā mainīsies uz deficītu 0,2 % apmērā 2020. gadā, kas saskaņā ar prognozēm līdz 2022. gadam pakāpeniski palielināsies līdz 0,5 %. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci
                  5
               , vidēja termiņa budžeta mērķis, kas ir mainīts no strukturālā deficīta 1 % apmērā 2019. gadā līdz 0,75 % no IKP, sākot no 2020. gada, visā programmas periodā joprojām tiek pārsniegts. Saskaņā ar 2019. gada konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies līdz 29,7 % 2022. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Riski, kas apdraud budžeta mērķu sasniegšanu, kopumā šķiet līdzsvaroti, ņemot vērā sagaidāmo publiskā sektora algu un sociālo pārvedumu turpmāku pieaugumu, kas kontrastē ar kopējo ieņēmumu kā daļas no IKP nelielu samazinājumu. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance 2019. gadā pasliktināsies līdz aptuveni -0,1 % no IKP un 2020. gadā — līdz -0,4 % no IKP, kas joprojām pārsniedz vidēja termiņa budžeta mērķi. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Čehijas Republika 2019. un 2020. gadā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Čehijas Republika saskaras ar vidēji augstiem riskiem publisko finanšu fiskālās stabilitātes jomā ilgtermiņā, galvenokārt saistībā ar novecošanas radītajām izmaksām. Galvenais faktors, kas negatīvi ietekmē ilgtermiņa stabilitāti, ir pensiju izdevumi, jo paredzams, ka līdz 2070. gadam tie pieaugs par aptuveni 2 procentpunktiem no IKP. Ilgtermiņa riski izriet no nelabvēlīgas demogrāfiskās situācijas apvienojumā ar maksimālo likumā noteikto pensionēšanās vecumu, proti, 65 gadi. Tādējādi vecumatkarības koeficients, ar ko izsaka vecāka gadagājuma cilvēku skaita attiecību pret ekonomiski aktīvo iedzīvotāju skaitu, gandrīz divkāršosies un 2070. gadā sasniegs aptuveni 50 %. Nesen veiktie pasākumi uzlabo pensiju pietiekamību. Līdz ar dāsnāku pensijas pabalstu indeksāciju valdība palielināja pensijas pamatsummu un gados vecāku pensionāru pensijas. Tomēr šos pasākumus nepapildina politika, kas uzlabotu stabilitāti. Piemēram, paredzamā mūža ilguma pieauguma sasaiste ar likumā noteikto pensionēšanās vecumu nav automātiska. Pašlaik valdībai ir jāierosina un parlamentam ir jāapstiprina jebkādas (likumā noteiktā un priekšlaicīgas) pensionēšanās vecuma izmaiņas. Šādus pasākumus var arī apvienot ar tādu darba tirgus politiku, kas atbalsta ilgāku profesionālo karjeru un nepietiekami pārstāvēto grupu līdzdalību darba tirgū. Tiek prognozēts, ka ar novecošanu saistīto valsts izdevumu pieaugums veselības aprūpes jomā 2070. gadā sasniegs 1,1 procentpunktu no IKP, un arī tas mazina ilgtermiņa fiskālo stabilitāti. Šajā saistībā veselības aprūpes sistēmas izmaksu lietderību varētu uzlabot turpmāka slimnīcu nozares konsolidācija un ieguldījumi primārajā un integrētajā veselības aprūpē un sociālajā aprūpē.

               (7)Čehijas Valsts banka var noteikt ieteicamus makroprudenciālus hipotekāro aizdevumu limitus, taču saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem tās sankciju piemērošanas pilnvaras ir ierobežotas, jo tai nav oficiālu pilnvaru tās izpildīt. Lai gan Čehijas bankas kopumā ievēro ieteikumus, saistoši tiesību aktos paredzēti limiti, visticamāk, palielinātu līmeni, kādā bankas ievēro noteikumus, un tas nodrošinātu finanšu stabilitāti un samazinātu risku aizņēmējiem. Vēl joprojām tiek apspriests tiesību akta priekšlikums, ar ko groza Likumu par Čehijas Valsts banku.

               (8)Neraugoties uz nelieliem uzlabojumiem, korupcija joprojām rada problēmas uzņēmējiem un var kavēt saimniecisko darbību. Pozitīvi ir tas, ka pašlaik tiek īstenotas 2017. gadā iesāktās reformas, tostarp publiskā iepirkuma jomā, un valdība ir pieņēmusi dažus plānotos pasākumus, kas tagad ir nosūtīti parlamentam turpmākai apspriešanai. Tie ietver priekšlikumus par Augstākās revīzijas iestādes funkciju paplašināšanu, attiecinot tās uz reģioniem un pašvaldībām, un par kandidātu izvirzīšanu amatiem valstij piederošos uzņēmumos — jomu, kurā var rasties interešu konflikti un kurā regulējums ir ļoti svarīgs. Tomēr priekšlikumi par trauksmes cēlēju aizsardzību un lobēšanu vēl nav pieņemti.

               (9)Čehijas Republikā ir labi darba tirgus rādītāji. Nodarbinātības līmenis pēdējo septiņu gadu laikā ir nemitīgi pieaudzis, un bezdarba līmenis ir ievērojami sarucis. Taču joprojām netiek pilnībā izmantots sieviešu, kurām ir mazi bērni, mazkvalificētu cilvēku un personu ar invaliditāti potenciāls darba tirgū. Ņemot vērā darbaspēka trūkumu, nenoliedzami pastāv iespējas palielināt to līdzdalību darba tirgū. Neraugoties uz nesen veiktajiem pasākumiem, kuru rezultātā vecāku atvaļinājumi kļuva elastīgāki un pieauga bērnu aprūpes iestāžu skaits, joprojām pastāv lielas nodarbinātības līmeņa atšķirības un vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības. Nodarbinātības rādītājs sieviešu vidū joprojām ir krietni zemāks nekā vīriešu vidū. Vājā piekļuve cenas ziņā pieejamai bērnu aprūpei, tiesības uz gariem vecāku atvaļinājumiem un tas, ka maz tiek izmantots elastīgs darbalaika režīms un trūkst ilglaicīgās aprūpes iestāžu, joprojām spēcīgi ietekmē līdzdalību darba tirgū. 2017. gadā tikai 6,5 % bērnu, kas ir jaunāki par trim gadiem, bija uzņemti formālajā bērnu aprūpē (salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju — 34,2 %). Lai arī mazkvalificēti cilvēki veido tikai nelielu daļu no iedzīvotājiem, to nodarbinātības līmenis ir krietni zemāks nekā to cilvēku vidū, kas ir vidēji un augsti kvalificēti. Tāpat arī personu ar invaliditāti nodarbinātības līmenis joprojām ir zems. Valsts nodarbinātības dienestu spējas ir ierobežotas, līdz ar to tie pašlaik nespēj nodrošināt darba meklētājiem individuālu un pastāvīgu atbalstu. Valsts nodarbinātības dienestu spēju palielināšana informēšanas un aktivizācijas jomās, apvienojot to ar efektīvu un pienācīgi mērķorientētu aktīvu darba tirgus politiku, palīdzētu palielināt nelabvēlīgākā situācijā esošu grupu līdzdalību darba tirgū.

               (10)Darbaspēka un demogrāfiskie ierobežojumi ekonomikā ar intensīvu ražošanu prasa lielākus ieguldījumus izglītībā un apmācībā, tostarp attiecībā uz nodarbinātiem pieaugušajiem, lai nodrošinātu, ka valsts ir gatava izaicinājumiem, kas izriet no strukturālām pārmaiņām ekonomikā, piemēram, tehnoloģiskām pārmaiņām nākotnē. Varētu rasties kvalitatīvu prasmju neatbilstība, tostarp nākotnes automatizācijas un robotizācijas dēļ, jo īpaši digitālajā nozarē. Jaunajām darbvietām būs vajadzīgas jaunas kompetences un ievērojami ieguldījumi, jo īpaši augstāka līmeņa profesionālajās tehniskajās prasmēs un digitālajās prasmēs, kas, sagaidāms, būs vajadzīgas pēc pašreizējo mehānisko darbvietu automatizācijas. Lai gan pēdējos gados ir īstenotas dažādas iniciatīvas nolūkā ieviest visaptverošu prasmju stratēģiju, tās vēl nav pārtapušas par patiesi visaptverošu sistēmu.

               (11)Izglītības rezultātus joprojām spēcīgi ietekmē skolēnu sociālekonomiskie apstākļi. 2016. gadā ar Eiropas Sociālā fonda atbalstu tika sākta reforma, kuras mērķis ir padarīt izglītību iekļaujošāku. Tas, cik šī reforma būs veiksmīga, būs atkarīgs no pietiekama un ilgtspējīga valsts finansējuma pieejamības, turpmākas skolotāju un skolotāju asistentu apmācības un sabiedrības informētības palielināšanās par to, kādi ir ieguvumi no iekļaujošas izglītības. Lai gan kopumā iekļaujošas izglītības reformas ietekme uz romu bērnu līdzdalību vispārējā izglītībā ir pozitīva, tā joprojām ir ierobežota. Zems ieguldījumu līmenis, skolotāja profesijas ierobežotā pievilcība un sociāli ekonomiskā nevienlīdzība kavē iegūtā izglītības līmeņa pieaugumu. Zemā profesijas prestiža, zemā atalgojuma salīdzinājumā ar citām profesijām (neraugoties uz nesenajiem palielinājumiem) un ierobežotu karjeras attīstības iespēju dēļ trūkst skolotāju. Skolotāja profesija jauniem, talantīgiem cilvēkiem joprojām ir samērā nepievilcīga. Ņemot vērā šos apstākļus, kvalificētu skolotāju trūkums līdz ar prognozēto nelabvēlīgo demogrāfisko attīstību liecina, ka nākotnē varētu kļūt vēl grūtāk pieņemt un saglabāt darbā mācībspēkus.

               (12)Neraugoties uz to, ka Čehijas Republika ir tranzītvalsts, Eiropas transporta tīkli, tostarp TEN-T koridori, nebūt nav pabeigti. Arī piepilsētas transporta infrastruktūra joprojām ir nepilnīga, un tas ierobežo mājokļu pieejamību un cilvēku iespējas mērot ceļu uz darbu. Vāji transporta savienojumi arī kavē uzņēmējdarbību, jo īpaši attālos reģionos. Lai gan lielpilsētu teritorijās notiek piepilsētu attīstība, piepilsētu transporta tīkli atpaliek, un tas jo īpaši attiecas uz dzelzceļa infrastruktūru. Valstij ir vāji mazoglekļa aspektu rādītāji, jo īpaši attiecībā uz atjaunojamo energoresursu īpatsvaru transporta nozarē un elektrotransportlīdzekļu izplatību. Turklāt plānotā uzlādes infrastruktūras attīstība var nebūt pietiekama, lai apmierinātu pieprasījumu nākotnē. Lielāki ieguldījumi ilgtspējīgā transportā varētu arī samazināt gaisa un trokšņa piesārņojumu, kas mazinātu tā ietekmi uz sabiedrības veselību, jo īpaši pilsētu teritorijās. Digitālā infrastruktūra uzlabojas, taču joprojām ir plaisa starp pilsētu un lauku teritorijām, jo ātrdarbīgas platjoslas tīkli aptver tikai 59 % lauku mājsaimniecību. Vecāku tīklu atjaunināšana, kuras pamatā ir vara kabeļu infrastruktūra un fiksētas bezvadu piekļuves risinājumi, nebūs pietiekama, lai sasniegtu 2025. gada savienojamības mērķus. Lai apmierinātu nākotnes savienojamības vajadzības, ir vajadzīgi ieguldījumi ļoti augstas veiktspējas tīklos (t. i., optiskajās šķiedrās) un piemēroti pieprasījuma puses pasākumi.

               (13)Čehijas ekonomikas energointensitāte joprojām ir viena no augstākajām ES, jo energoefektivitāte uzlabojas tikai lēnām, jo īpaši ēku sektorā. Visaugstākā energointensitāte ir rūpniecības un dzīvojamo ēku sektorā. Energoefektivitātes uzlabošana ir iespēja palielināt Čehijas Republikas konkurētspēju, samazinot enerģijas izmaksas mājsaimniecībām un uzņēmumiem, attīstot tīrāku rūpniecību un pakāpjoties uz augšu vērtības ķēdē. Elektroenerģijas nozarē pārsvarā tiek izmantotas ogles, un tās ir lielākais oglekļa emisiju avots, kas rada būtisku apdraudējumu vietējai gaisa kvalitātei. Autotransporta radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas pēdējo piecu gadu laikā ir ievērojami palielinājušās. Tādās jomās kā pielāgošanās klimata pārmaiņām un risku novēršana trūkst pienācīgas rīcības attiecībā uz piemērotu novēršanu, sagatavotību un noturību pret katastrofām.

               (14)Administratīvais un regulatīvais slogs var kavēt ieguldījumus. Daudzi Čehijas uzņēmumi uzskata administratīvo un regulatīvo slogu par būtisku šķērsli ieguldījumiem. Strauji mainīgie tiesību akti un sarežģītās administratīvās procedūras joprojām ir galvenie šķēršļi uzņēmējdarbības veikšanai. Izmaksas saistībā ar līgumu izpildes panākšanu, biežās izmaiņas noteikumos nodokļu un darba jomā un grūtības saņemt būvatļaujas, iespējams, var atturēt no ieguldījumu veikšanas valstī. Administratīvā sloga apmērs dažādos reģionos ievērojami atšķiras. Neseno priekšlikumu mērķis ir mazināt plānošanas procedūru sarežģītību, jo īpaši attiecībā uz lieliem infrastruktūras projektiem. Turklāt valdība gatavojas līdz 2021. gadam izstrādāt jaunu būvniecības likumu, iesaistot sociālos partnerus. Atbildība par produktu tirgus uzraudzību ir sadalīta starp dažādām organizācijām, tai ir raksturīga pārklāšanās, un līdz ar to efektīva koordinācija un sadarbība kļūst problemātiskas.

               (15)Lai gan publisko iepirkumu praksē uzlabojas pārredzamība un apmācību nodrošināšana, konkurētspēja joprojām atpaliek, jo ir liels īpatsvars tādu procedūru, kurās ir saņemts tikai viens piedāvājums, turklāt zema ir arī kvalitātes kritēriju izmantošana un uzticēšanās publiskajām iestādēm. Lielākā daļa publiskā iepirkuma lēmumu joprojām balstās uz zemāko cenu, jo stratēģiskā pieeja vēl nav pieņemta. Lielāks uzsvars tika likts uz centralizēto iepirkumu un uz kopīgu zināšanu izmantošanu, bet to ieviešana ir samērā lēna, lai gan to potenciāls ir pierādīts.

               (16)Čehijas Republika vēl nav izveidojusi pilnībā funkcionējošu inovācijas ekosistēmu, kuras pamatā būtu iekšzemes pētniecība un izstrāde. Neraugoties uz pētniecības un izstrādes intensitātes pieaugumu, valsts joprojām ir viduvēja novatore ES līmenī. Šis rādītājs varētu būt saistīts ar to, ka publiskajos ieguldījumos trūkst pilnīgi saskaņotas stratēģijas, kas palielinātu pieticīgos pētniecības rezultātus un uzlabotu sadarbību starp privāto sektoru un akadēmiskajām aprindām. Ražīguma pieaugumu galvenokārt virza lieli ārvalstu uzņēmumi, savukārt iekšzemes uzņēmumi atpaliek attiecībā uz pievienotās vērtības radīšanu. Turklāt kopējā faktoru produktivitāte — rādītājs, kas parāda, cik efektīvi kapitāla un darbaspēka resursi tiek izmantoti ražošanā, — ir palielinājies samērā lēnām. Lielāks uzsvars uz iekšzemes inovāciju varētu veicināt ražīguma pieaugumu visa veida uzņēmumos, tostarp mazos un vidējos uzņēmumos.

               (17)ES līdzekļu plānošana laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam varētu palīdzēt novērst dažus no ieteikumos norādītajiem trūkumiem, jo īpaši jomās, uz kurām attiecas ziņojuma par valsti
                  6
                D pielikums. Tas ļautu Čehijas Republikai pēc iespējas labāk izmantot minētos līdzekļus norādītajās jomās, ņemot vērā reģionālās atšķirības. Valsts administratīvās spējas stiprināšana attiecībā uz šo līdzekļu pārvaldību ir svarīgs faktors šo ieguldījumu veiksmīgai īstenošanai.

               (18)Komisija 2019. gada Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi Čehijas Republikas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2019. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi 2019. gada konverģences programmu, 2019. gada valsts reformu programmu un pasākumus, ko Čehijas Republika veikusi pēc ieteikumiem, kuri šai valstij bija adresēti iepriekšējos gados. Tā ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Čehijas Republikā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (19)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi 2019. gada konverģences programmu, un saskaņā ar tās atzinumu
                  7
                ir sagaidāms, ka Čehijas Republika atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktam,

               AR ŠO IESAKA Čehijas Republikai 2019. un 2020. gadā rīkoties šādi.

               1.Uzlabot pensiju un veselības aprūpes sistēmu ilgtermiņa fiskālo stabilitāti. Pieņemt vēl nepieņemtos korupcijas apkarošanas pasākumus.

               2.Veicināt sieviešu, kurām ir mazi bērni, nodarbinātību, tostarp uzlabojot piekļuvi cenas ziņā pieejamai bērnu aprūpei, kā arī nelabvēlīgākā situācijā esošu grupu nodarbinātību. Palielināt izglītības un apmācības sistēmu kvalitātes un iekļautības līmeni, tostarp veicinot tehniskās un digitālās prasmes un uzlabojot skolotāju profesijas pievilcīgumu.

               3.Ņemot vērā reģionālās atšķirības, uz ieguldījumiem vērstu ekonomikas politiku koncentrēt uz transportu, jo īpaši tā ilgtspēju, digitālo infrastruktūru, pāreju uz mazoglekļa ekonomiku un enerģētikas pārkārtošanu, tostarp attiecībā uz energoefektivitāti. Samazināt administratīvo slogu ieguldījumu veikšanai un publiskajā iepirkumā veicināt konkurenci, kas vairāk balstītos uz kvalitāti. Novērst šķēršļus, kas kavē pilnībā funkcionējošas inovācijas ekosistēmas izveidi.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)

                        SWD(2019) 1002 final.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

                     (6)

                        SWD(2019) 1002 final.

                     (7)

                        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.6.2019
            COM(2019) 281 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Seišelu Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu
            {SWD(2019) 209 final} - {SWD(2019) 210 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija ierosina sarunās vienoties par jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu ar Seišelu Republiku un par jaunu attiecīgu protokolu, kas abi atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (KZP) un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

                  Pašreizējais partnerattiecību nolīgums zivsaimniecības nozarē (PNZN) starp Eiropas Savienību un Seišelām
                     1
                   tika parakstīts 2007. gada 28. februārī
                     2
                  , un 2007. gada 2. novembrī tas stājās spēkā uz sešiem gadiem. Nolīgums tiek atjaunots automātiski un patlaban ir piemērojams līdz 2019. gada 1. novembrim. Lai iekļautu dažus Regulas (ES) Nr. 1380/2013 noteikumus
                     3
                  , ko pašreizējais PNZN neaptver, tiek ierosināts risināt sarunas par jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu. Pašreizējo sešu gadu protokolu
                     4
                  , kas pievienots PNZN, sāka piemērot 2014. gada 18. janvārī, un tā termiņš beigsies 2020. gada 17. janvārī. Šajā protokolā noteiktas Savienības flotei piešķirtās zvejas iespējas un atbilstošais finansiālais ieguldījums, ko maksā Savienība un kuģu īpašnieki.

                  Ikgadējais ES publiskais finansiālais ieguldījums, kas pienākas Seišelām, ir 5 000 000 EUR
                     5
                  , no kuriem 2 500 000 EUR paredzēti nozariskajam atbalstam.

               Ar Seišelām noslēgtais PNZN paredz tunzivju un tālu migrējošo sugu zvejas iespējas dažiem četru ES dalībvalstu (Spānijas, Francijas, Itālijas un Portugāles) kuģiem. Eiropas Savienībai jau ir divpusēju ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (IZPN) tīkls Indijas okeānā – IZPN ir noslēgti ar Maurīciju un Madagaskaru.

               IZPN palīdz popularizēt KZP mērķus starptautiskā mērogā, nodrošinot to, ka Savienības zvejas darbības ārpus Savienības ūdeņiem ir balstītas uz tiem pašiem principiem un standartiem kā tie, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un veicinot visos aspektos ilgtspējīgu okeāna pārvaldību. Turklāt, atbalstot nacionālo un ārvalstu flotu darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un nodrošinot finansējumu cīņai pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju, IZPN veicina zinātnisko sadarbību starp ES un tās partnervalstīm, labākas zvejas resursu pārvaldības nolūkā sekmē pārredzamību un ilgtspējību un sekmē arī pašu pārvaldību. Tāpat IZPN veicina ilgtspējīgu vietējās zvejniecības attīstību un palīdz veicināt ar zvejas darbībām saistītu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību. IZPN stiprina Eiropas Savienības pozīciju starptautiskās un reģionālās zvejniecības organizācijās: Seišelu gadījumā tā ir Indijas okeāna tunzivju komisija (IOTC)
                  6
               .

               •Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikas jomām

                  Sarunas par jaunu nolīgumu un protokolu ar Seišelām ir saskaņā ar ES ārējo darbību attiecībā uz Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un jo īpaši ar Savienības mērķiem attiecībā uz demokrātijas principiem un cilvēktiesībām.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Šā lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) piektās daļas par Savienības ārējo darbību V sadaļas par starptautiskiem nolīgumiem 218. pants, kurā noteikta procedūra, kādā notiek sarunu risināšana un nolīgumu slēgšana starp ES un trešām valstīm.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas, jautājums ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

                  Lēmums ir samērīgs ar mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Instruments ir paredzēts LESD 218. panta 3. punktā un 218. panta 4. punktā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Komisija 2019. gadā retrospektīvi (ex post) izvērtēja pašreizējo protokolu, kas pievienots ar Seišelām noslēgtajam PNZN, un provizoriski (ex ante) – iespējamu protokola atjaunošanu. Izvērtējuma secinājumi ir izklāstīti atsevišķā Komisijas dienestu darba dokumentā.

                  Izvērtējumā secināts, ka ES zvejas sektorā ir liela interese par zvejošanu Seišelu ūdeņos un ka protokola atjaunošana ir abu pušu interesēs. Turklāt protokola atjaunošana palīdzētu stiprināt reģiona zvejniecību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un veicinātu to labāku pārvaldīšanu.

                  No ES skatpunkta ir svarīgi saglabāt instrumentu, kurš ļauj subreģionālā līmenī īstenot padziļinātu nozarisku sadarbību ar nozīmīgu okeāna pārvaldības dalībnieku, kura jurisdikcijā atrodas plaši zvejas apgabali. Ciešāku attiecību veidošana ar Seišelām turklāt palīdzēs veidot alianses IOTC ietvaros. Bez tam ES flotei tas nozīmē saglabāt piekļuvi svarīgam zvejas apgabalam, kurā izvērst ieguves stratēģijas saskaņā ar daudzgadu starptautisko tiesisko regulējumu. Paredzētais jaunais protokols gan ES zvejas sektoram, gan partnervalstij ir svarīgs arī tāpēc, ka Viktorija ir viena no lielākajām izkraušanas ostām. Seišelu iestāžu mērķis ir turpināt attiecības ar ES, lai stiprinātu okeāna pārvaldību, tālab izmantojot īpašu nozarisko atbalstu un tā dotās daudzgadu finansēšanas iespējas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Izvērtēšanas procesā notika apspriešanās ar dalībvalstīm, nozares pārstāvjiem, starptautiskām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kā arī ar Seišelu zivsaimniecības pārvaldītājiem un pilsonisko sabiedrību. Apspriešanās notika arī Tāljūras flotes konsultatīvās padomes satvarā, konkrēti tās 2019. gada 27. marta sanāksmē.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Sarunu norādēs, kuras ierosinātas kā pielikums lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas, ir ieteikts iekļaut klauzulu par to, kādas ir cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Ar jauno protokolu saistītā ietekme uz budžetu ietver finansiālā ieguldījuma maksāšanu Seišelu Republikai. Saistītie budžeta piešķīrumi saistību un maksājumu apropriāciju izteiksmē katru gadu jāiekļauj ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem paredzētajā budžeta pozīcijā (11 03 01), un tiem jābūt saderīgiem ar 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas finansiālo plānojumu. Ikgadējās saistību un maksājumu summas, to vidū rezerves pozīcija attiecībā uz protokoliem, kuri nav stājušies spēkā gada sākumā
                  7
               , tiek noteiktas ikgadējā budžeta procedūrā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Sarunas plānots sākt 2019. gada otrajā ceturksnī.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Komisija iesaka:

                  – Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai to rezultātā ar Seišelu Republiku noslēgtu jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu,

                  – norīkot Komisiju par šo sarunu risinātāju no ES puses,

                  – Komisijai sarunas risināt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

                  – Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Seišelu Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāsāk sarunas, lai ar Seišelu Republiku noslēgtu jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un jaunu šā nolīguma protokolu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas ar Seišelu Republiku, lai to rezultātā noslēgtu jaunu – ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu ar Seišelu Republiku un jaunu šā nolīguma protokolu.

               2. pants

               Minētās sarunas risina, apspriežoties ar [Padomes norīkotās īpašās komitejas nosaukums] un pamatojoties uz sarunu norādēm, kas pievienotas šā lēmuma pielikumā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 290, 20.10.2006., 2. lpp.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006084&DocLanguage=en.

                     (3)

                        Regulas (ES) Nr. 1380/2013 VI daļas II sadaļa.

                     (4)

                        OV L 4, 9.1.2014., 3. lpp.

                     (5)

                        Par četriem pēdējiem protokola piemērošanas gadiem. Par pirmajiem diviem gadiem šī summa bija 5 350 000 EUR.

                     (6)

                  https://iotc.org/
                  . Starpvaldību organizācija, kas atbildīga par tunzivju un tunzivjveidīgo sugu pārvaldību Indijas okeānā.

                     (7)

                        40. nodaļa (rezerves pozīcija 40 02 41) saskaņā ar iestāžu nolīgumu par DFS (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.6.2019
            COM(2019) 281 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            Padomes lēmums pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai ar Seišelu Republiku noslēgtu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu un šā nolīguma protokolu
            {SWD(2019) 209 final} - {SWD(2019) 210 final}

               PIELIKUMS

               Sarunu norādes

               –Sarunu mērķis ir noslēgt ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Seišelu Republiku un šā nolīguma protokolu, kuri ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas 2011. gada 13. jūlija paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               –Tāpēc ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumā būtu jānosaka vispārīgais regulējums un vispārējie principi un mērķi, kas veidos pamatu partnerībai ar Seišelu Republiku. Tajā būtu jāiekļauj klauzula, ar ko atceļ pašreizējo partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Seišelu Republiku
                  1
               .

               –Lai šis jaunais nolīgums un protokols veicinātu ilgtspējīgu un atbildīgu zvejošanu un tai pašā laikā ES un Seišelu Republikai nodrošinātu savstarpējus ieguvumus, Komisija sarunu pamatā liek šādus mērķus:

               ·nodrošināt piekļuvi Seišelu Republikas zvejas zonai un atļaujas, kas vajadzīgas, lai ES flotes kuģi varētu zvejot minētajā zonā, tādējādi cita starpā attīstot ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu tīklu, kas pieejams Indijas okeānā darbojošamies ES operatoriem;

               ·lai nodrošinātu zvejas darbību vidisko ilgtspēju un veicinātu okeānu pārvaldību starptautiskā mērogā, ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus un attiecīgos pārvaldības plānus, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO). Zvejas darbībām vajadzētu būt vērstām tikai uz pieejamiem resursiem, ņemot vērā vietējās flotes zvejas kapacitāti un vienlaikus īpašu uzmanību pievēršot tam, ka attiecīgie krājumi ir tālu migrējoši krājumi;

               ·censties iegūt pienācīgu, ES flotu interesēm pilnībā atbilstošu daļu no zvejas resursiem, apzinoties, ka par tiem interesējas arī citas ārvalstu flotes, kā arī censties panākt vienādu tehnisko nosacījumu piemērošanu visām ārvalstu flotēm;

               ·nodrošināt to, ka piekļuve zvejniecībām ir pamatota ar ES flotes vēsturisko un turpmāk paredzamo darbību reģionā, ņemot vērā jaunākos un labākos pieejamos zinātniskos novērtējumus un ES tālāko reģionu intereses;

               ·iedibināt dialogu, kura mērķis ir stiprināt nozares politiku, lai tādējādi veicinātu atbildīgas zivsaimniecības politikas īstenošanu saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo īpaši attiecībā uz zvejniecību pārvaldību, cīņu pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, attiecībā uz zvejas darbību kontroli, uzraudzību un pārraudzību un zinātnisko ieteikumu sniegšanu, kā arī sekmēt saimniecisko darbību;

               ·nodrošināt, ka protokols palīdzēs veicināt ar zvejas darbībām saistītu ilgtspējīgu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, ņemot vērā attiecīgās Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) konvencijas;

               ·iekļaut klauzulu par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām.

               –Protokolā būtu konkrēti jānosaka:

               ·zvejas iespējas, kuras piešķiramas Eiropas Savienības kuģiem;

               ·finansiālā kompensācija un tās izmaksāšanas nosacījumi un

               ·nozariskā atbalsta īstenošanas mehānismi.

                     (1)

                        OV L 290, 20.10.2006., 2. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.6.2019
            COM(2019) 280 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS
            pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai noslēgtu protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Senegālas Republiku
            {SWD(2019) 207 final} - {SWD(2019) 208 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IETEIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija ierosina sarunās apspriest jaunu protokolu, kuru pievieno ar Senegālas Republiku noslēgtajam ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam, kas atbilst Savienības flotes vajadzībām un ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (KZP) un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

                  Pašreizējais Eiropas Savienības un Senegālas Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgums (IZPN)
                     1
                   ir parakstīts 2014. gada 20. novembrī
                     2
                  . Pašreizējo piecu gadu protokolu
                     3
                  , kas pievienots IZPN, sāka piemērot 2014. gada 20. novembrī
                     4
                  , un tā termiņš beigsies 2019. gada 19. novembrī. Šajā protokolā noteiktas Savienības flotei piešķirtās zvejas iespējas un atbilstošais finansiālais ieguldījums, ko maksā Savienība un kuģu īpašnieki.

                  Ikgadējais ES publiskais finansiālais ieguldījums, kas pienākas Senegālai, ir 1 058 000 EUR pirmajā gadā, 988 000 EUR otrajā, trešajā un ceturtajā gadā un 918 000 EUR piektajā gadā un atbilst atsauces daudzumam 14 000 tonnu gadā. Turklāt šajā piecu gadu laikposmā 750 000 EUR gadā ir paredzēti nozariskajam atbalstam.

               Ar Senegālu noslēgtais IZPN paredz tunzivju un tālu migrējošo sugu zvejas iespējas dažiem divu ES dalībvalstu (Spānijas un Francijas) kuģiem un demersālo sugu zvejas iespējas diviem (Spānijas) kuģiem. Eiropas Savienībai jau ir labi attīstīts divpusēju ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu tīkls Atlantijas okeānā pie Rietumāfrikas krastiem – IZPN ir noslēgti ar Maroku, Mauritāniju, Gambiju, Gvineju-Bisavu, Libēriju un Kotdivuāru.

                  IZPN palīdz popularizēt KZP mērķus starptautiskā mērogā, nodrošinot to, ka Savienības zvejas darbības ārpus Savienības ūdeņiem ir balstītas uz tiem pašiem principiem un standartiem kā tie, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Turklāt, atbalstot nacionālo un ārvalstu flotu darbību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un nodrošinot finansējumu cīņai pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju, lai šādi veicinātu ilgtspējīgu vietējās zvejniecības nozares attīstību, IZPN veicina zinātnisko sadarbību starp ES un tās partnervalstīm, labākas zvejas resursu pārvaldības nolūkā sekmē pārredzamību un ilgtspējību un sekmē arī pašu pārvaldību. IZPN stiprina ES pozīciju starptautiskās un reģionālās zvejniecības organizācijās: Senegālas gadījumā tā ir Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT)
                     5
                  . Visbeidzot, IZPN pamatojas uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem un palīdz uzlabot atbilstību starptautiskiem pasākumiem, to vidū prasībai apkarot nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju.

               •Saskanība ar citām Savienības rīcībpolitikas jomām

                  Sarunas par jaunu protokolu ar Senegālu ir saskaņā ar ES ārējo darbību attiecībā uz Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm un jo īpaši ar Savienības mērķiem attiecībā uz demokrātijas principiem un cilvēktiesībām.

                  Kaut arī tikai vietējā mērogā, saimnieciskās darbības radīšana Senegālas zvejniecībā palīdzēs novērst cēloņus, kas izraisa nelikumīgu migrāciju no šīs valsts.

               2.IETEIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               •Juridiskais pamats

                  Šā lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) piektās daļas par Savienības ārējo darbību V sadaļas par starptautiskiem nolīgumiem 218. pants, kurā noteikta procedūra, kādā notiek sarunu risināšana un nolīgumu slēgšana starp ES un trešām valstīm.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas, jautājums ir ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

                  Lēmums ir samērīgs ar mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Instruments ir paredzēts LESD 218. panta 3. punktā un 218. panta 4. punktā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Komisija 2019. gadā retrospektīvi (ex post) izvērtēja pašreizējo protokolu, kas pievienots ar Senegālu noslēgtajam IZPN, un provizoriski (ex ante) – iespējamu protokola atjaunošanu. Izvērtējuma secinājumi ir izklāstīti atsevišķā Komisijas dienestu darba dokumentā
                     6
                  .

                  Izvērtējumā secināts, ka ES (gan tunzivju, gan demersālo sugu) zvejas sektorā ir liela interese par zvejošanu Senegālas ūdeņos un ka protokola atjaunošana palīdzētu stiprināt reģiona zvejniecību uzraudzību, kontroli un pārraudzību un veicinātu to labāku pārvaldību. No ES skatpunkta ir svarīgi saglabāt instrumentu, kas ļauj īstenot nozarisku sadarbību ar Senegālu – subreģionālā līmenī nozīmīgu partneri. Paredzētais jaunais protokols gan ES zvejas sektoram, gan partnervalstij ir svarīgs arī tāpēc, ka Dakāra ir viena no lielākajām izkraušanas ostām. Senegālas iestāžu mērķis ir turpināt attiecības ar ES, lai stiprinātu okeāna pārvaldību, tālab izmantojot īpašu nozarisko atbalstu un tā dotās daudzgadu finansēšanas iespējas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Izvērtēšanas procesā notika apspriešanās ar dalībvalstīm, nozares pārstāvjiem, starptautiskām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kā arī ar Senegālas zivsaimniecības pārvaldītājiem un pilsonisko sabiedrību. Apspriešanās notika arī Tāljūras flotes konsultatīvajā padomē.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Sarunu norādēs, kuras ierosinātas kā pielikums lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas, ir ieteikts iekļaut klauzulu par to, kādas ir cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Jaunajā protokolā būs paredzēts maksāt Senegālas Republikai finansiālu ieguldījumu, kas ir saderīgs ar daudzgadu finanšu shēmu (DFS) 2014.–2020. gadam, jo īpaši ar piešķīrumiem ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem paredzētajā budžeta pozīcijā. Ikgadējās saistību un maksājumu summas, to vidū rezerves pozīcija attiecībā uz priekšlikumiem, kuri nav stājušies spēkā gada sākumā
                     7
                  , tiek noteiktas ikgadējā budžeta procedūrā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Sarunas plānots sākt 2019. gada otrajā ceturksnī.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Komisija iesaka:

                  – Padomei pilnvarot Komisiju sākt un risināt sarunas, lai to rezultātā noslēgtu jaunu protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Senegālas Republiku,

                  – norīkot Komisiju par šo sarunu risinātāju no ES puses,

                  – Komisijai sarunas risināt, apspriežoties ar īpašo komiteju, kas izveidota saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

                  – Padomei apstiprināt šim ieteikumam pievienotās sarunu norādes.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS

               pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai noslēgtu protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Senegālas Republiku

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā būtu jāuzsāk sarunas ar mērķi noslēgt jaunu protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Senegālas Republiku,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas ar Senegālu, lai to rezultātā noslēgtu jaunu protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Senegālas Republiku.

               2. pants

               Minētās sarunas risina, apspriežoties ar [īpašās komitejas nosaukumu ieraksta Padome] un pamatojoties uz sarunu norādēm, kas pievienotas šā lēmuma pielikumā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 304, 23.10.2014., 3. lpp.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2014055&DocLanguage=en.

                     (3)

                        OV L 304, 23.10.2014., 9. lpp.

                     (4)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2014056&DocLanguage=en.

                     (5)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  . Saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem izveidota struktūra, kuras mērķis ir reģionā saglabāt un pārvaldīt tālu migrējošās sugas.

                     (6)

                        SWD(2019)208.

                     (7)

                        40. nodaļa (rezerves pozīcija 40 02 41) saskaņā ar iestāžu nolīgumu par DFS (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.6.2019
            COM(2019) 280 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Ieteikums
            Padomes lēmums pilnvarot Komisiju Eiropas Savienības vārdā sākt sarunas, lai noslēgtu protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam ar Senegālas Republiku
            {SWD(2019) 207 final} - {SWD(2019) 208 final}

               PIELIKUMS

               –Sarunu norādes

               –Sarunu mērķis ir noslēgt protokolu, ko pievieno ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Savienību un Senegālas Republiku un kas ir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas 2011. gada 13. jūlija paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju.

               –Lai šis jaunais protokols veicinātu ilgtspējīgu un atbildīgu zvejošanu un tai pašā laikā ES un Senegālas Republikai nodrošinātu savstarpējus ieguvumus, Komisija sarunu pamatā liek šādus mērķus:

               ·nodrošināt piekļuvi Senegālas Republikas zvejas zonai un atļaujas, kas vajadzīgas, lai ES flotes kuģi varētu zvejot minētajā zonā, tādējādi cita starpā attīstot ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu tīklu, kas pieejams Rietumāfrikā darbojošamies ES operatoriem;

               ·lai nodrošinātu zvejas darbību vidisko ilgtspēju un veicinātu okeānu pārvaldību starptautiskā mērogā, ņemt vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus un attiecīgos pārvaldības plānus, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO). Zvejas darbībām vajadzētu būt vērstām tikai uz pieejamiem resursiem, ņemot vērā vietējās flotes zvejas kapacitāti un vienlaikus īpašu uzmanību pievēršot tam, ka attiecīgie krājumi ir tālu migrējoši krājumi;

               ·censties iegūt pienācīgu, ES flotu interesēm pilnībā atbilstošu daļu no zvejas resursu pārpalikuma, apzinoties, ka par to interesējas arī citas ārvalstu flotes, kā arī censties panākt vienādu tehnisko nosacījumu piemērošanu visām ārvalstu flotēm;

               ·nodrošināt to, ka piekļuve zvejniecībām ir pamatota ar ES flotes vēsturisko un turpmāk paredzamo darbību reģionā, ņemot vērā jaunākos un labākos pieejamos zinātniskos novērtējumus;

               ·iedibināt dialogu, kura mērķis ir stiprināt nozares politiku, lai tādējādi veicinātu atbildīgas zivsaimniecības politikas īstenošanu saistībā ar valsts attīstības mērķiem, jo īpaši attiecībā uz zvejniecību pārvaldību, cīņu pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, attiecībā uz zvejas darbību kontroli, uzraudzību un pārraudzību un zinātnisko ieteikumu sniegšanu, kā arī sekmēt saimniecisko darbību un nodarbinātības iespējas, tādējādi cita starpā palīdzot novērst cēloņus, kuri izraisa nelikumīgu migrāciju no Senegālas;

               ·nodrošināt, ka protokols palīdzēs veicināt ar jūrniecību saistītu izaugsmi un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, ņemot vērā attiecīgās Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) konvencijas;

               ·iekļaut klauzulu par cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas sekām.

               –Protokolā būtu konkrēti jānosaka:

               ·zvejas iespējas, kuras katrā kategorijā piešķiramas Eiropas Savienības kuģiem;

               ·finansiālā kompensācija un tās izmaksāšanas nosacījumi un

               ·nozariskā atbalsta īstenošanas mehānismi.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 3.7.2019
            COM(2019) 314 final
            Ieteikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko papildina Dohas Attīstības programmas sarunu norādes attiecībā uz sarunām par daudzpusēju ieguldījumu veicināšanas sistēmu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) vienpadsmitajā ministru konferencē 2017. gada 13. decembrī 70 PTO locekļi pieņēma kopīgu paziņojumu par attīstības ieguldījumu veicināšanu
                     1
                  , kurā tika pausts aicinājums “noturēt strukturētas diskusijas ar mērķi izstrādāt daudzpusēju ieguldījumu veicināšanas sistēmu”. Šo diskusiju mērķis ir noteikt un izstrādāt ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) veicināšanas sistēmas elementus. Eiropas Savienība (ES) un tās dalībvalstis izteica pārliecinošu atbalstu un pievienojās šai iniciatīvai.

                  ES aktīvi piedalījās strukturētajās diskusijās, kas 2018. gadā notika PTO. Diskusijas bija pārredzamas un atvērtas visām PTO dalībvalstīm, un to rezultātā tika izveidots “dalībvalstu izvirzīto jautājumu kontrolsaraksts” ar iespējamiem ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) veicināšanas sistēmas elementiem, kurus noteica PTO dalībvalstis. Šis “kontrolsaraksts” tika apstiprināts izvērtējuma sanāksmē 2018. gada 6. decembrī.

                  2019. gadā sākās jauns diskusiju posms. PTO dalībvalstis vienojās par gada pirmās puses grafiku sanāksmēm, kas tiks veltītas kontrolsarakstā iekļauto elementu izstrādei. Izpētes darbs pie šādu elementu izstrādes joprojām ir pārredzams un atvērts visām PTO dalībvalstīm. Diskusija pievērsīsies visiem kontrolsaraksta elementiem un izmantos esošos noteikumu piemērus divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos, kas attiecas uz ieguldījumu veicināšanu. Šie piemēri ir iekļauti “piemēru apkopojumā teksta formā”. Izvērtējuma sanāksme notiks 2019. gada jūlijā. 2019. gada rudenī dalībvalstis, domājams, sāks izteikt ierosinājumus par konkrētiem tekstiem daudzpusējai ieguldījumu veicināšanas sistēmai. Tas nozīmē, ka pirmais sarunu posms varētu sākties 2019. gada septembrī vai oktobrī.

                  Sarunām būtu jānotiek PTO ietvaros un jāpaliek pārredzamām un atvērtām visām PTO dalībvalstīm, kuras nolemj iesaistīties. Iesaistītās PTO dalībvalstis sarunu procesa sākumā vai vēlākā posmā var nodot apspriešanai jebkādus priekšlikumus ĀTI veicināšanas jomā.

                  Komisija saskaņā ar Dohas Attīstības programmu (DAP) ieguva Padomes atļauju risināt sarunas PTO, arī par tirdzniecību un ieguldījumiem.
                     2
                   Ņemot vērā to, ka ārvalstu tiešie ieguldījumi ir nozīmīgs starptautiskās tirdzniecības veicināšanas līdzeklis un ieguldījumu stimulēšana ļauj veicināt pārrobežu ieguldījumus, palīdzot nodrošināt stabilu un paredzamu klimatu ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem visā pasaulē
                     3
                  , spēkā esošā atļauja attiecas uz jaunajām PTO sarunām par ieguldījumu veicināšanu, jo tās pieder pie tirdzniecības un ieguldījumu jomas.
                     4
                   Tāpēc jauns Padomes lēmums, ar ko atļauj sākt sarunas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 3. punktu, nav vajadzīgs.

                  Tomēr, lai gan tirdzniecība un ieguldījumi nav jauns jautājums PTO darba kārtībā
                     5
                  , sarunas par ieguldījumu veicināšanu dažos punktos varētu būt jaunums un, iespējams, attieksies uz dažiem jautājumiem, kuru sakarā ES ir īpašas prioritātes. Tāpēc, lai sarunas ievirzītu precīzākā gultnē, Komisija iesaka Padomei pieņemt papildu sarunu norādes konkrēti PTO sarunām par ieguldījumu veicināšanu.

                  Ierosināto sarunu norāžu mērķis ir nodrošināt, lai ES, pilnībā ievērojot acquis un tirdzniecības un ieguldījumu sarunās ES pieņemto rīcībpolitiku, varētu iesaistīties sarunās par visiem ar tirdzniecību saistītajiem ieguldījumu veicināšanas elementiem, kurus sarunu gaitā ierosinājušas iesaistītās PTO dalībvalstis.

                  No ES viedokļa sarunu mērķis ir atvieglot ieguldītāju un uzņēmumu, to starpā mikrouzņēmumu un mazo un vidējo uzņēmumu, ĀTI un radīt jaunas iespējas iekļaujošas izaugsmes un ilgtspējīgas attīstības veicināšanai. Daudzpusēja ieguldījumu veicināšanas sistēma varētu stimulēt globālos ieguldījumus tādā pašā veidā, kā PTO palīdz veicināt globālo tirdzniecību ar tirdzniecības atvieglošanas nolīgumu. Lai ar pēc iespējas liela PTO dalībvalstu skaita līdzdalību panāktu augstam standartam atbilstošus rezultātus, būtu jānodrošina, ka noteikumi un saistības ļauj dalībvalstīm būt pietiekami elastīgām.

               •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Iepriekš minētie mērķi atbilst Līgumam par Eiropas Savienību (LES), kurā ir noteikts, ka Eiropas Savienībai vajadzētu “veicinā[t] visu valstu integrāciju pasaules ekonomikā, arī pakāpeniski atceļot starptautiskās tirdzniecības ierobežojumus”.
                     6

                  2018. gada 28. un 29. jūnija Eiropadome atļāva Komisijai turpināt piedalīšanos PTO modernizācijā, lai sasniegtu šādus mērķus: 1) palielināt PTO nozīmi un spēju pielāgoties pārmaiņām pasaulē un 2) stiprināt PTO efektivitāti. Šā procesa centrālais pīlārs ir PTO noteikumu izstrādes modernizācija, kas ir viens no galvenajiem mērķiem gaidāmajās sarunās par ieguldījumu veicināšanu.

                  Komisija 2018. gada 18. septembrī iesniedza koncepciju
                     7
                   par PTO modernizāciju. Saistībā ar PTO noteikumu izstrādes funkcijas stiprināšanu Komisija cita starpā uzsvēra, ka, “ievērojot kopīgos paziņojumus, par kuriem vienojās Buenosairesā, darbs jau notiek tādās jomās kā [...] ieguldījumu veicināšana, bet būs vajadzīgi turpmāki centieni, lai novērstu trūkumus un atjauninātu PTO noteikumu kopumu”.

                  Brīvās tirdzniecības sarunās ES sistemātiski izvirza vērienīgus pārredzamības un iekšzemes regulējuma noteikumus pakalpojumu nozarēs un nozarēs, kas nav saistītas ar pakalpojumu sniegšanu. Norādes ieguldījumu veicināšanas sarunām būtu balstītas uz tādu pašu pieeju, kādu ES izmanto savos brīvās tirdzniecības nolīgumos.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Noteikumi, ko ES ierosinātu PTO, pilnībā atbilstu un balstītos uz attiecīgajiem ES iekšējā tirgus tiesību aktiem un ņemtu vērā ES izteiktos priekšlikumus divpusējās sarunās.

                  Ierosinātās sarunu norādes apstiprina, ka visiem noteikumiem vai saistībām, par kuriem ES ir vienojusies, būtu jāatbilst ES tiesiskajam regulējumam (pielikuma 5. punkts).

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  LESD 207. panta 4. punkta pirmā daļa saistībā ar LESD 218. panta 3. un 4. punktu.

                  Saskaņā ar 207. pantu, ja ir nepieciešams apspriest nolīgumus, kas skar kopējo tirdzniecības politiku, Komisija sniedz ieteikumus Padomei. Komisija risina šīs sarunas, apspriežoties ar īpašu komiteju, ko ieceļ Padome, lai tā palīdzētu Komisijai veikt šo uzdevumu, un ievērojot norādes, ko Padome var tai izdot.

                  LESD 218. panta 3. punktā noteikts, ka Komisija sniedz Padomei ieteikumus. Padome ir pilnvarota pieņemt lēmumus, kas atļauj sākt sarunas, un saskaņā ar LESD 218. panta 4. punktu var sarunu vadītājam dot norādes un iecelt īpašu komiteju, ar kuru apspriežoties, sarunas jāveic.

                  Attiecībā uz PTO sarunām par ieguldījumu veicināšanu Padome jau ir atļāvusi sākt sarunas un izdevusi norādes Komisijai par tirdzniecību un ieguldījumiem PTO. Tomēr, lai šīs sarunas ievirzītu precīzākā gultnē, ir jāpieņem papildu sarunu norādes. Tāpēc Komisija iesaka Padomei pieņemt lēmumu, pamatojoties uz LESD 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar LESD 218. panta 3. un 4. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Saskaņā ar LESD 3. pantu kopējā tirdzniecības politika ir joma, kurā ES ir ekskluzīva kompetence. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro (LES 5. panta 3. punkts).

               •Proporcionalitāte

                  Komisijas ieteikums atbilst proporcionalitātes principam (LES 5. panta 4. punkts).

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Eiropas Savienības Padomes lēmums, ar ko izdod sarunu norādes par ieguldījumu veicināšanu PTO, lai papildinātu Komisijai izdotās norādes par Dohas Attīstības programmu.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Sabiedriskā apspriešana nav notikusi, jo vēl nav zināmi būtiskie PTO sarunu elementi.

                  Komisija regulāri apspriežas ar ieinteresētajām personām, to starpā ar tirdzniecības nolīgumu ekspertu grupu
                     8
                   un pilsoniskās sabiedrības dialogā.
                     9

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Ietekmes novērtējums netika veikts šāda iemesla dēļ. PTO sarunas par ieguldījumu veicināšanu ir balstītas uz pašreizējo atļauju, kuru Padome devusi Komisijai PTO sarunām (sk. 1. iedaļu). Sarunu būtība neveido jaunu politikas jomu; tās ir turpinājums plašākām PTO sarunām, kas tagad ir sašaurinātas līdz konkrētai jomai, neietverot ne ieguldījumu liberalizāciju, ne ieguldījumu aizsardzību.

                  Vadoties pēc „kontrolsarakstā” noteiktajiem daudzpusējās ieguldījumu veicināšanas sistēmas iespējamiem elementiem, nekas neliecina par to, ka šāda nolīguma ratificēšana varētu radīt būtisku ietekmi uz ES. Rezultāts drīzāk varētu būt tādas prakses kodifikācija, kas Eiropas Savienībā jau ir nostabilizējusies. Visticamāk, ka jaunie noteikumi un saistības, kas izrietētu no sarunām PTO, varētu daudz būtiskāk ietekmēt dažas trešās valstis, īpaši jaunattīstības valstis un vismazāk attīstītās valstis. Tomēr šo ietekmi nevar noskaidrot ex ante. Pirmkārt, tāpēc, ka iesaistītās PTO dalībvalstis vēl nav iesniegušas sarunu priekšlikumus. Otrkārt, tāpēc, ka nav zināms, kuras dalībvalstis uzņemsies saistības saskaņā ar jaunajiem PTO noteikumiem un pienākumiem un kādā laika periodā tas notiks.

                  Kad iespējamā ietekme būs skaidrāka, t. i., kad PTO dalībvalstu daudzpusējās sistēmas saturs un saistības būs labāk zināmas, Komisija atkārtoti izvērtēs nepieciešamību veikt rūpīgāku analīzi. Tam būtu jānotiek ne vēlāk kā PTO sarunu noslēgumā.

                  ES aktīvi piedalīsies un jau agrīnā sarunu posmā iesniegs priekšlikumus, lai ietekmētu iznākumu.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Iniciatīva pilnībā ievēro Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Iniciatīva budžetu neietekmē.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Neattiecas.

               •Paskaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Neattiecas.

               Ieteikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko papildina Dohas Attīstības programmas sarunu norādes attiecībā uz sarunām par daudzpusēju ieguldījumu veicināšanas sistēmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 3. un 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

               tā kā:

               1)Saskaņā ar Dohas Attīstības programmu Padome atļāva sākt sarunas Pasaules Tirdzniecības organizācijā un izdeva Komisijai norādes, cita starpā par tirdzniecību un ieguldījumiem.

               2)Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) vienpadsmitajā ministru konferencē 2017. gada 13. decembrī 70 PTO dalībvalstis pieņēma kopīgu paziņojumu par attīstības ieguldījumu veicināšanu
                  10
               , kurā tika pausts aicinājums “noturēt strukturētas diskusijas ar mērķi izstrādāt daudzpusēju ieguldījumu veicināšanas sistēmu”.

               3)Pašreizējais diskusiju posms, kura mērķis ir izstrādāt iespējamos daudzpusējas ieguldījumu veicināšanas sistēmas elementus, saskaņā ar jaunāko grafiku noslēgsies 2019. gada jūlijā
                  11
               , un pirmā sarunu kārta, visticamāk, notiks 2019. gada rudenī.

               4)Ir jāpieņem papildu sarunu norādes, lai precizētu Savienības nostāju gaidāmajās PTO sarunās par ieguldījumu veicināšanu.

               5)Saskaņā ar 207. panta 3. punktu būtu jānosaka, ka Tirdzniecības politikas komiteja arī turpmāk ir ieceltā komiteja, ar kuru apspriežoties, veic sarunas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Sarunu norādes, kas izdotas Komisijai par Dohas Attīstības programmu, tiek papildinātas ar pielikumā izklāstītajām sarunu norādēm, kas izdotas sarunām par daudzpusēju ieguldījumu veicināšanas sistēmu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        WT/MIN (17)/59, 2017. gada 13. decembris.

                     (2)

                        Dohas Attīstības programmas (DAP) atļauja izriet no 1999. gada 25. oktobra — 2008. gada 18. jūlija Padomes secinājumu kopuma.

                     (3)

                        Jaunākajā 2019. gada 17. aprīļa strukturēto diskusiju par attīstības ieguldījumu veicināšanu sanāksmju grafikā (INF/IFD/W/3), pamatojoties uz “dalībvalstu izvirzīto jautājumu kontrolsarakstu” noteikts, ka ieguldījumu veicināšana nozīmē nodrošināt stabilu, pārredzamu un prognozējamu darījumdarbības vidi ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem visā pasaulē. “Dalībvalstu izvirzīto jautājumu kontrolsaraksta” jaunākā redakcija, kas datēta ar 2018. gada 9. novembri, 2018. gada 27. novembrī tika izplatīta visām dalībvalstīm kā pielikums neoficiālajai vēstulei par stāvokļa apzināšanu un turpmākajiem pasākumiem.

                     (4)

                        Šeit īpaši jāatzīmē Padomes secinājumi 1999. gada 26. oktobrī, 1999. gada 8. decembrī, 2001. gada 29. oktobrī, 2001. gada 21. novembrī, 2003. gada 21. jūlijā (kur konkrēti noteikts, ka Singapūras un Dohas ministru deklarācijas un pieņemtie saistītie teksti, kā arī iepriekšējie Padomes secinājumi ir pamats Savienības rīcībai DAP sarunās), 2003. gada 5. decembrī, 2004. gada 6. oktobrī, 2005. gada 19. jūlijā, 2005. gada 18. oktobrī (kur konkrēti atgādināts, ka Padomes secinājumi no 1999. gada oktobra līdz 2005. gada jūlijam joprojām ir spēkā un kopā veido Komisijas pilnvaras attiecībā uz DAP sarunām), 2005. gada 21. novembrī, 2006. gada 12. jūnijā, 2008. gada 10. martā un 2008. gada 18. jūlijā.

                     (5)

                        PTO darba grupa par attiecībām starp tirdzniecību un ieguldījumiem uzsāka darbību 1997. gadā.

                     (6)

                        LES 21. panta 2. punkta e) apakšpunkts.

                     (7)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (8)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (9)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (10)

                        WT/MIN (17)/59.

                     (11)

                        INF/IFD/W/3.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 3.7.2019
            COM(2019) 314 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            ieteikums Padomes lēmumam,
            ar ko papildina Dohas Attīstības programmas sarunu norādes attiecībā uz sarunām par daudzpusēju ieguldījumu veicināšanas sistēmu

               PIELIKUMS

               1.NOTEIKUMU UN SAISTĪBU BŪTĪBA UN TVĒRUMS

               1.Pamatojoties uz pašreizējo Padomes atļauju vest sarunas Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO) saskaņā ar Dohas Attīstības programmu, daudzpusējo sarunu par ieguldījumu veicināšanu mērķim vajadzētu būt izveidot daudzpusēju noteikumu sistēmu ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) veicināšanai visā pasaulē. Ir iecerēts radīt pārredzamāku, efektīvāku un prognozējamāku klimatu pārrobežu ieguldījumu veicināšanai. Šādā sistēmā galvenā uzmanība būtu jāpievērš ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem, izslēdzot īstermiņa kapitāla plūsmas, un tās mērķim vajadzētu būt piemērotu apstākļu nodrošināšanai starptautiskiem ieguldījumiem, lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību, vienlaikus saglabājot uzņēmēju valstu spēju reglamentēt ieguldītāju darbību to attiecīgajās teritorijās.

               2.Saskaņā ar kopīgo ministru paziņojumu par attīstības ieguldījumu veicināšanu, ko 70 PTO dalībvalstis pieņēma vienpadsmitajā PTO ministru konferencē 2017. gada 13. decembrī, šīs sarunas nepievērsīsies jautājumiem par piekļuvi tirgum, ieguldījumu aizsardzību un strīdu izšķiršanu starp ieguldītāju un valsti.

               3.Sarunas būtu jārisina un jānoslēdz, pienācīgi ņemot vērā dalībvalstu tiesības un saistības atbilstoši PTO noteikumiem, ievērojot pārredzamības un iekļautības principus un uz spēkā esošo PTO nolīgumu pamata.

               4.Sarunās būtu jāpanāk, ka kopā ar iespējami lielu PTO dalībvalstu skaitu tiek izstrādāti augstam standartam atbilstoši noteikumi un saistības. Sarunās būtu jāņem vērā, gan kādas vienreizējas iespējas paveras, gan kādas problēmas pastāv PTO dalībvalstīm ieguldījumu veicināšanas jomā. Tāpēc būtu jāparedz atbilstošs noteikumu un saistību elastīgums.

               5.Noteikumos un saistībās, par kurām vienosies Eiropas Savienība (ES), būtu jāņem vērā nediskriminēšanas pienākums spēkā esošajos PTO nolīgumos, ciktāl tie ir būtiski un piemērojami ieguldījumu veicināšanas sakarā.

               2.IEROSINĀTIE NOTEIKUMI UN SAISTĪBAS

               6.Sarunās būtu jāizstrādā jauna PTO noteikumu sistēma, kuras mērķis būtu veicināt ārvalstu tiešos ieguldījumus. Šai sistēmai būtu jārada pārredzama, efektīva un prognozējama vide starptautiskiem ieguldījumiem, kas nāktu par labu visu lielumu ES uzņēmumiem, tostarp mikrouzņēmumiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem, un tai būtu arī jāstiprina jaunattīstības un vismazāk attīstīto valstu spēja piesaistīt ĀTI, tādējādi palielinot to dalību globālajās vērtības veidošanas ķēdēs.

               7.Sarunas notiks atvērtā un iekļaujošā gaisotnē. Tādējādi tajās var tikt aplūkots jebkurš ieguldījumu veicināšanas aspekts, kuru ierosinājušas iesaistītās dalībvalstis. Ņemot vērā ieguldījumu veicināšanas pārnozaru raksturu, sarunās var tikt aplūkoti šādi jautājumi:

               –Elementi, kuru mērķis ir uzlabot ieguldījumu pasākumu pārredzamību un prognozējamību, tostarp noteikumi un nosacījumi, kuri piemērojami ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) uzsākšanai un darbībai (pasākumu un informācijas publicēšana un pieejamība; ziņošana PTO; informācijas centri);

               –Elementi, kuru mērķis ir racionalizēt un paātrināt administratīvās procedūras un prasības (administratīvās procedūras un dokumentācijas prasības; administratīvo procedūru termiņi; nepilnīgu pieteikumu izskatīšana; nodevas un maksājumi; administratīvo procedūru pārskatīšana; e-pārvaldes izmantošana; vienotā kontaktpunkta / centralizētas piekļuves veida mehānismi; koordinācijas centru / kontaktpunktu / ombuda veida mehānismi, tostarp attiecības ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un strīdu novēršana);

               –Elementi, kas paredzēti starptautiskās sadarbības veicināšanai, informācijas apmaiņai, paraugprakses apmaiņai (dalībvalstu starptautiskā sadarbība; starptautiskā sadarbība daudzpusējā līmenī ar PTO ieguldījumu veicināšanas komitejas starpniecību;

               –Attīstības dimensija (problēmas, ar kurām saskaras mazāk attīstītās valstis; paraugprakses apmaiņa; īpaša un atšķirīga režīma normas; tehniskā palīdzība un spēju veidošana) un korporatīvās sociālās atbildības un ilgtspējīgas attīstības veicināšana.

               8.Darbojoties saskaņā ar šīm norādēm, Eiropas Savienība var iesaistīties sarunās arī par citiem ĀTI veicināšanas aspektiem, ko ierosinājušas iesaistītās dalībvalstis.

               9.Visiem noteikumiem vai saistībām, par kurām ES vienojas, būtu jāatbilst ES tiesiskajam regulējumam.