title: Padomes Ieteikums (ES) 2021/89 (2021. gada 28. janvāris), ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu

text:
               29.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 33/1

      PADOMES IETEIKUMS (ES) 2021/89
      (2021. gada 28. janvāris),
      ar ko groza Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un e) apakšpunktu un 292. panta pirmo un otro teikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Padome 2020. gada 30. jūnijā pieņēma Ieteikumu par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (1) (“Padomes ieteikums”). Padome 2020. gada 16. jūlijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/1052 (2020. gada 16. jūlijs), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (2). Padome 2020. gada 30. jūlijā pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/1144 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (3). Padome 2020. gada 7. augustā pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/1186 (2020. gada 7. augusts), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (4). Padome 2020. gada 22. oktobrī pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/1551 (2020. gada 22. oktobris), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (5).
                  Padome 2020. gada 17. decembrī pieņēma Ieteikumu (ES) 2020/2169 (2020. gada 17. decembris), ar ko groza Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu (6).

                  (2)

                  Padomes ieteikums paredz, ka dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 1. jūlija, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz Padomes ieteikuma I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem. Reizi divās nedēļās Padomei I pielikumā minētais trešo valstu saraksts būtu jāpārskata un vajadzības gadījumā jāatjaunina, vispirms veicot vispārēju izvērtējumu, balstoties uz Padomes ieteikumā minēto metodiku, kritērijiem un informāciju, un pēc rūpīgas konsultēšanās ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem.

                  (3)

                  Kopš tā laika Padomē ir notikušas diskusijas, rūpīgi konsultējoties ar Komisiju un attiecīgajām ES aģentūrām un dienestiem, par Padomes ieteikuma I pielikumā iekļautā trešo valstu saraksta pārskatīšanu un piemērojot Padomes ieteikumā noteiktos kritērijus un metodiku. Šo diskusiju rezultātā būtu jāgroza I pielikumā iekļautais trešo valstu saraksts. Konkrēti, no saraksta būtu jāsvītro Japāna.

                  (4)

                  Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2021. gada 28. janvāra, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.

                  (5)

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šī ieteikuma pieņemšanā, un Dānijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis ieteikums pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo ieteikumu, izlemj, vai tā šo ieteikumu ieviesīs.

                  (6)

                  Šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (7); tādēļ Īrija nepiedalās šā ieteikuma pieņemšanā, un Īrijai šis ieteikums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                  (7)

                  Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta A punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (8).

                  (8)

                  Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (9) 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (10) 3. pantu.

                  (9)

                  Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis ieteikums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK (11) 1. panta A. punktā, to lasot saistībā ar Lēmuma 2011/350/ES (12) 3. pantu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
      Padomes Ieteikumu (ES) 2020/912 par pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un iespējamu šāda ierobežojuma atcelšanu, kas grozīts ar Ieteikumu (ES) 2020/1052, Ieteikumu (ES) 2020/1144, Ieteikumu (ES) 2020/1186, Ieteikumu (ES) 2020/1551 un Ieteikumu (ES) 2020/2169, groza šādi:

                  1)

                  Padomes ieteikuma 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

                                 “1.

                                 Dalībvalstīm, sākot no 2021. gada 28. janvāra, būtu koordinētā veidā pakāpeniski jāatceļ pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz I pielikumā uzskaitīto trešo valstu iedzīvotājiem.”

                  2)

                  ieteikuma I pielikumu aizstāj ar šādu:

                        “I PIELIKUMS
                        Trešās valstis un īpašās pārvaldes apgabali, kuru iedzīvotājus nebūtu jāskar pagaidu ierobežojumam pie ārējām robežām nebūtiskiem ceļojumiem uz ES:
                        I.   VALSTIS

                                    1.

                                    AUSTRĀLIJA

                                    2.

                                    JAUNZĒLANDE

                                    3.

                                    RUANDA

                                    4.

                                    SINGAPŪRA

                                    5.

                                    DIENVIDKOREJA

                                    6.

                                    TAIZEME

                                    7.

                                    ĶĪNA (*)

                              II.   ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS ĪPAŠĀS PĀRVALDES APGABALI

                                    Honkongas Īpašās Pārvaldes Apgabals (*)

                                    Makao Īpašās Pārvaldes Apgabals (*)

                              (*) ja tiek apstiprināta savstarpība

                  ”

         Briselē, 2021. gada 28. janvārī.

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            A. P. ZACARIAS

         (1)  OV L 208I, 1.7.2020., 1. lpp.

         (2)  OV L 230, 17.7.2020., 26. lpp.

         (3)  OV L 248, 31.7.2020., 26. lpp.

         (4)  OV L 261, 11.8.2020., 83. lpp.

         (5)  OV L 354, 26.10.2020., 19. lpp.

         (6)  OV L 431, 21.12.2020., 75. lpp.

         (7)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

         (8)  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

         (9)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

         (10)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.).

         (11)  OV L 160, 18.6.2011., 21. lpp.

         (12)  Padomes Lēmums 2011/350/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā saistībā ar kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām un personu pārvietošanos (OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.).


               26.3.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/126

      P8_TA(2019)0224
      ES un Uzbekistānas visaptverošais nolīgums
      Eiropas Parlamenta 2019. gada 26. marta ieteikums Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos attiecībā uz sarunām par ES un Uzbekistānas jauno visaptverošo nolīgumu (2018/2236(INI))
      (2021/C 108/12)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu (LESD),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2018. gada 16. jūlija Lēmumu (ES) 2018/…, ar ko Eiropas Komisiju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos pilnvaro Savienības vārdā sākt un risināt sarunas par visaptveroša nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, noteikumiem, kas ir Savienības kompetencē (10336/18),

                  —

                  ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju 2018. gada 16. jūlija Lēmumu, ar ko Eiropas Komisiju pilnvaro dalībvalstu vārdā sākt un risināt sarunas par visaptverošā nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, noteikumiem, kas ir dalībvalstu kompetencē (10337/18);

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2018. gada 16. jūlija sarunu direktīvas (10601/18 EU Restricted), kas Parlamentam nosūtītas 2018. gada 6. augustā,

                  —

                  ņemot vērā ES un Uzbekistānas Republikas Partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN), kas stājās spēkā 1999. gadā,

                  —

                  ņemot vērā ES un Uzbekistānas 2011. gada janvārī parakstīto saprašanās memorandu par enerģētiku,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2013. gadā pieņemtās ES pamatnostādnes lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu un interseksuāļu (LGBTI) visu cilvēktiesību veicināšanai un aizsardzībai,

                  —

                  ņemot vērā 2016. gada 14. decembra normatīvo rezolūciju, lai noslēgtu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, ar kuru groza nolīgumu, lai paplašinātu nolīguma noteikumus, attiecinot tos uz tekstilizstrādājumu divpusēju tirdzniecību, ņemot vērā to, ka beidzas termiņš divpusējam nolīgumam par tekstilizstrādājumiem (1),

                  —

                  ņemot vērā 2016. gada 14. decembra nenormatīvo rezolūciju par projektu Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, ar kuru groza nolīgumu, lai paplašinātu nolīguma noteikumus, attiecinot tos uz tekstilizstrādājumu divpusēju tirdzniecību, ņemot vērā to, ka beidzas termiņš divpusējam nolīgumam par tekstilizstrādājumiem (2),

                  —

                  ņemot vērā 2014. gada 23. oktobra rezolūciju par cilvēktiesībām Uzbekistānā (3),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2011. gada 15. decembra rezolūciju par ES panākto progresu Vidusāzijas stratēģijas īstenošanā (4) un Eiropas Parlamenta 2016. gada 13. aprīļa rezolūciju par ES un Vidusāzijas stratēģijas īstenošanu un pārskatīšanu (5),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos 2018. gada 19. septembra kopīgo paziņojumu “Eiropas un Āzijas savienojamība — ES stratēģijas pamatelementi” (JOIN(2018)0031),

                  —

                  ņemot vērā Ārlietu komitejas un tās Cilvēktiesību apakškomitejas 2018. gada septembra un 2017. gada maija vizītes Uzbekistānā, kā arī tā delegācijas regulārās vizītes ES un Kazahstānas, ES un Kirgizstānas, ES un Uzbekistānas, ES un Tadžikistānas parlamentārās sadarbības komitejās, kā arī delegācijā attiecībām ar Turkmenistānu un Mongoliju,

                  —

                  ņemot vērā 2017. gada 10. novembra Samarkandā notikušās ES un Vidusāzijas valstu ārlietu ministru 13. sanāksmes rezultātus, kurās tika pievērsta uzmanība divpusējai darba kārtībai (ekonomika, savienojamība, drošība un tiesiskums) un reģionālajiem jautājumiem,

                  —

                  ņemot vērā kopīgo komunikē, ko 2018. gada 23. novembrī Briselē pieņēma ES un Vidusāzijas ārlietu ministru 14. sanāksmē, ar nosaukumu “ES un Vidusāzijas partnerība — kopīgs darbs, lai izveidotu integrējošu izaugsmi, ilgtspējīgu savienojamību un spēcīgākas partnerības” (6),

                  —

                  ņemot vērā pastāvīgo ES attīstības palīdzību Uzbekistānai 168 miljonu euro apmērā laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam, Eiropas Investīciju bankas (EIB) un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) finansiālo atbalstu un citus ES pasākumus, lai valstī atbalstītu mieru un drošību un kodolatkritumu samazināšanu,

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju “Miera process, sadarbība drošības jomā un reģionālā savienojamība”, kas tika pieņemta 2018. gada 26. un 27. martā Taškentā notikušajā konferencē, kuru rīkoja Uzbekistāna un kuru tā vadīja kopā ar Afganistānu,

                  —

                  ņemot vērā stratēģiju rīcībai piecās prioritārajās jomās Uzbekistānas attīstībai (attīstības stratēģija) laikposmam no 2017. līdz 2021. gadam,

                  —

                  ņemot vērā Uzbekistānas pasākumus virzībā uz atvērtāku sabiedrību un lielāku atvērtību attiecībās ar tās kaimiņvalstīm, kopš neatkarības iegūšanas no Padomju Savienības,

                  —

                  ņemot vērā ANO ilgtspējīgas attīstības mērķus,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 113. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu (A8-0149/2019),

                  A.

                  tā kā 2018. gada 23. novembrī ES un Uzbekistāna sāka sarunas par visaptverošu padziļinātas partnerības un sadarbības nolīgumu (EPCA), lai aizstātu pašreizējo ES un Uzbekistānas PSN ar mērķi uzlabot un padziļināt sadarbību savstarpējo interešu jomās, pamatojoties uz kopīgām demokrātijas, tiesiskuma, pamattiesību ievērošanas un labas pārvaldības vērtībām, nolūkā veicināt ilgtspējīgo attīstību un starptautisko drošību un efektīvi risināt tādas globālas problēmas kā terorisms, klimata pārmaiņas un organizētā noziedzība;

                  B.

                  tā kā EPCA būs vajadzīga Parlamenta piekrišana, lai tas stātos spēkā,

                  1.

                  iesaka Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos (PV/AP):

            ES un Uzbekistānas attiecības

                  a)

                  atzinīgi vērtēt Uzbekistānas saistības un veiktos pasākumus virzībā uz atvērtāku sabiedrību un patiesu iesaistīšanos politiskajā dialogā starp ES un Uzbekistānu, kā rezultātā tika uzsāktas sarunas par visaptverošu EPCA; uzsvērt ES ieinteresētību stiprināt attiecības ar Uzbekistānu, pamatojoties uz kopīgām vērtībām, un atzīt Uzbekistānas lomu kā svarīgu kultūras un politisko tiltu starp Eiropu un Āziju;

                  b)

                  nodrošināt regulāru, padziļinātu dialogu un uzraudzīt pilnīgu politisko un demokrātisko reformu īstenošanu, cenšoties izveidot neatkarīgu tiesu sistēmu, tostarp atcelt visus ierobežojumus attiecībā uz advokātu neatkarību, patiesi konkurētspējīgu vēlēšanu rezultātā ievēlēt patiesi neatkarīgu parlamentu, panākt cilvēktiesību aizsardzību, dzimumu līdztiesību un plašsaziņas līdzekļu brīvību, drošības dienestu depolitizāciju un to apņemšanos ievērot tiesiskumu, kā arī pilsoniskās sabiedrības aktīvu iesaistīšanos reformu procesā; atzinīgi vērtēt jaunās pilnvaras, kas piešķirtas Oliy Majlis, un jaunos mehānismus parlamentārās uzraudzības stiprināšanai; mudināt iestādes īstenot EDSO/ODIHR ziņojuma ieteikumus pēc 2014. gada parlamenta vēlēšanām;

                  c)

                  uzsvērt ilgtspējīgu reformu nozīmi un sniegt būtisku atbalstu šīs reformām un to īstenošanai, pamatojoties uz pašreizējiem un turpmākajiem nolīgumiem, panākot taustāmus rezultātus un risinot politiskos, sociālos un ekonomiskos jautājumus, jo īpaši, lai uzlabotu pārvaldību, ļautu attīstīties patiesi daudzveidīgai un neatkarīgai pilsoniskajai sabiedrībai, stiprinātu cilvēktiesību ievērošanu, aizsargātu visas minoritātes un neaizsargātās personas, tostarp cilvēkus ar invaliditāti, nodrošinot pārskatatbildību par cilvēktiesību pārkāpumiem un citiem noziegumiem, un likvidētu šķēršļus uzņēmējdarbībai;

                  d)

                  atzīt un atbalstīt Uzbekistānas apņemšanos veikt strukturālas, administratīvas un ekonomiskas reformas, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, tiesu sistēmu un drošības pakalpojumus, darba apstākļus un administratīvo pārskatatbildību un efektivitāti, un uzsvērt, ka ir svarīgi tās pilnībā un pārbaudāmi īstenot; atzinīgi vērtēt ārvalstu valūtas operāciju un ārvalstu valūtas tirgus liberalizāciju; uzsvērt, ka Uzbekistānas visaptverošais reformas plāns, attīstības stratēģija 2017. –2021. gadam ir jāīsteno un jāatbalsta ar pasākumiem ārējās tirdzniecības veicināšanai un uzņēmējdarbības vides uzlabošanai; ņemt vērā, ka darbaspēka migrācija un naudas pārvedumi ir galvenais mehānisms, ar kuru tiek risināta nabadzības problēma Uzbekistānā;

                  e)

                  mudināt Uzbekistānas valdību nodrošināt, ka cilvēktiesību aizstāvji, pilsoniskā sabiedrība, starptautiskie novērotāji un cilvēktiesību organizācijas var brīvi darboties juridiski stabilā un politiski drošā vidē, jo īpaši, atvieglojot reģistrācijas procesu un nodrošinot tiesiskās aizsardzības līdzekļu pieejamību reģistrācijas atteikuma gadījumā; mudināt Uzbekistānas valdību atļaut regulāru, neierobežotu un neatkarīgu apstākļu uzraudzību cietumos un ieslodzījuma vietās; mudināt valdību uzaicināt ANO īpašo referentu jautājumos par spīdzināšanu un citiem nežēlīgas, necilvēcīgas un pazemojošas izturēšanās vai sodīšanas veidiem, īstenot ieteikumu, ko viņš sniedza 2003. gada pēdējā apmeklējuma laikā, un saskaņot valstu tiesību aktus un praksi ar starptautiskajiem tiesību aktiem un standartiem, tostarp neatkarīgu uzraudzības mehānismu, ar kuru tiek nodrošināta netraucēta piekļuve apcietinājuma vietām, lai varētu uzraudzīt izturēšanos pret ieslodzītajiem; aicina iestādes rūpīgi izmeklēt visus apgalvojumus par spīdzināšanu vai necilvēcīgu izturēšanos;

                  f)

                  veicināt iecietīgas, iekļaujošas, plurālistiskas un demokrātiskas sabiedrības veidošanos, kuru vada uzticama valdība, atbalstot pakāpenisku liberalizāciju, kurā pilnībā ievēroti ANO Vadošie principi uzņēmējdarbībai un cilvēktiesībām, un sociālekonomisko progresu iedzīvotāju labā;

                  g)

                  atzinīgi vērtēt politieslodzīto atbrīvošanu, taču mudināt iestādes nodrošināt viņiem pilnīgu rehabilitāciju un piekļuvi tiesiskās aizsardzības līdzekļiem un medicīniskai ārstēšanai; aicināt atbrīvot visus pārējos politieslodzītos un visus tos, kuri apcietināti vai vajāti par politiski motivētām apsūdzībām, piemēram, cilvēktiesību aktīvistus, pilsoniskās sabiedrības un reliģiskos aktīvistus, žurnālistus un opozīcijas politiķus; paust bažas par vairākiem tiesas procesiem aiz slēgtām durvīm un mudina valdību izbeigt šādu praksi; mudināt valdību nekavējoties grozīt kriminālkodeksa noteikumus, kuri attiecas uz ekstrēmismu un dažkārt tiek ļaunprātīgi izmantoti, lai kriminalizētu atšķirīga viedokļa paušanu; atzinīgi vērtēt uzņemtās saistības pārtraukt apsūdzēt par “cietumu noteikumu pārkāpumiem”, lai patvaļīgi pagarinātu politieslodzītajiem piespriestos sodus; nodrošināt, ka visiem politieslodzītajiem, kuri ir notiesāti par kriminālnoziegumiem un citiem nodarījumiem, tiek iedotas spriedumu kopijas viņu lietā, lai viņi varētu izmantot savas tiesības uz apelāciju un pieteikties rehabilitācijai; atzinīgi vērtē to, ka ir mazināti daži mierīgas pulcēšanās brīvības ierobežojumi un mudina turpināt izbeigt šo tiesību ierobežojumus, piemēram, mierīgu demonstrantu aizturēšanu, tādējādi ievērojot Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju; atzinīgi vērtē neseno ANO īpašā referenta par reliģijas un pārliecības brīvību apmeklējumu;

                  h)

                  norādīt, ka laikā no 2016. gada līdz 2018. gadam Uzbekistāna ir tikai nedaudz pakāpusies organizācijas “Reportieri bez robežām” preses brīvības indeksā, un joprojām paust bažas par cenzūru, tīmekļa vietņu bloķēšanu, žurnālistu un blogeru pašcenzūru, iebiedēšanu tiešsaistē un bezsaistē un politiski motivētām kriminālām apsūdzībām; mudināt iestādes izbeigt spiedienu uz plašsaziņas līdzekļiem un to uzraudzību, pārtraukt neatkarīgu tīmekļa vietņu bloķēšanu un atļaut starptautiskajiem plašsaziņas līdzekļiem akreditēt korespondentus un darboties valstī; atbalstīt un atzinīgi vērtēt pasākumus, kas veikti, lai nodrošinātu plašsaziņas līdzekļu un pilsoniskās sabiedrības organizāciju neatkarību, piemēram, dažu to reglamentējošo ierobežojumu atcelšanu, kā arī iepriekš no valsts izraidīto ārvalstu un starptautisko plašsaziņas līdzekļu un NVO atgriešanos; atzinīgi vērtēt jauno NVO reģistrācijas tiesību aktu, kurā atvieglotas dažas reģistrācijas procedūras un dažas prasības attiecībā uz iepriekšēju atļauju darbību vai sanāksmju rīkošanai; mudināt iestādes pilnībā īstenot šo tiesību aktu, tostarp likvidējot visus šķēršļus starptautisko organizāciju reģistrācijai, un mudināt iestādes novērst atlikušos ierobežojumus, kas rada šķēršļus NVO darbam, piemēram, apgrūtinošas reģistrācijas prasības un uzmācīgu uzraudzību;

                  i)

                  atzinīgi vērtēt progresu, kas panākts attiecībā uz bērnu darba izskaušanu un piespiedu darba pakāpenisku izbeigšanu, kā arī ANO īpašo referentu nesenos Uzbekistānas apmeklējumus un valsts atkārtotu atvēršanu starptautiskajām NVO šajā jomā; norādīt, ka valsts sponsorēts piespiedu darbs kokvilnas un zīda rūpniecībā un citās jomās joprojām ir problēma; sagaidīt, ka Uzbekistānas valdība veiks pasākumus, lai izskaustu visa veida piespiedu darbu, risinātu šīs parādības pamatcēloņus, jo īpaši obligāto kvotu sistēmu, kā arī sauktu pie atbildības vietējās varas iestādes, kuras piespiedu kārtā mobilizē publiskā sektora darba ņēmējus un studentus; uzsvērt, ka ir jādara vairāk, un jāpieņem turpmāki juridiski pasākumi, lai konsolidētu progresu šajā jomā un atceltu piespiedu darbu; šajā sakarībā mudina turpināt sadarbību ar Starptautisko Darba organizāciju (SDO); mudināt, lai ANO īpašais referents par mūsdienu verdzības izpausmēm varētu apmeklēt valsti; uzsvērt, cik svarīgi ir centieni izveidot ilgtspējīgu kokvilnas piegādes ķēdi un modernas, sociāli un videi nekaitīgas kokvilnas audzēšanas tehnoloģijas un lauksaimniecības praksi valstī; atbalstīt iekšzemes kokvilnas audzētājus, lai uzlabotu to ražošanas efektivitāti, aizsargātu vidi un uzlabotu nodarbinātības praksi nolūkā atcelt piespiedu darbu;

                  j)

                  mudināt iestādes palielināt pūliņus, lai samazinātu bezdarbu valstī, tostarp atverot privāto sektoru un stiprinot mazos un vidējos uzņēmumus; šajā sakarībā atzinīgi vērtēt pārvaldības mācību programmas darbības termiņa pagarināšanu un mudināt turpināt uzņēmēju apmācības programmas; atgādināt par tās gados jauno iedzīvotāju potenciālu un salīdzinoši augsto izglītību šajā ziņā; mudināt veicināt uzņēmējdarbības izglītības programmas; atgādināt, cik svarīgas ir tādas ES programmas kā “Erasmus +”, kas veicina starpkultūru dialogu starp ES un Uzbekistānu un iespēju nodrošināšana studentiem, kuri piedalās šajās programmās kā pozitīvas pārmaiņas dalībnieki sabiedrībā;

                  k)

                  turpināt rīkot ikgadējos cilvēktiesību dialogus, ko organizē Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD), un šajā sakarībā uzstāt, lai tiktu atrisinātas atsevišķas problēmas, tostarp politieslodzīto lietas; pirms katras dialogu kārtas reizi gadā vienoties par konkrētām jomām un novērtēt panākto progresu attiecībā uz sasniedzamajiem rezultātiem saskaņā ar ES standartiem, vienlaikus visās sanāksmēs un politikas virzienos integrējot cilvēktiesību jautājumus; veicināt un novērtēt to starptautisko cilvēktiesību instrumentu ievērošanu, kurus ir ratificējusi Uzbekistāna, jo īpaši saistībā ar ANO, EDSO un SDO; joprojām paust bažas par neatrisinātajām problēmām un dažu reformu neīstenošanu; mudināt iestādes atcelt kriminālatbildību par abpusēji labprātīgām seksuālajām attiecībām viena dzimuma personu starpā un sekmēt iecietības kultūru attiecībā uz LGBTI; aicināt Uzbekistānas iestādes atbalstīt un veicināt sieviešu tiesības;

                  l)

                  nodrošināt pasu sistēmas pārskatīšanu; atzinīgi vērtēt “izceļošanas vīzu” sistēmas atcelšanu, kas iepriekš bija nepieciešama Uzbekistānas pilsoņiem, kuri ceļo ārpus Neatkarīgo Valstu Sadraudzības (NVS); atzinīgi vērtēt Uzbekistānas paziņojumu par to, ka no 2019. gada janvāra tā vairs nepieprasīs ES dalībvalstu pilsoņiem vīzas;

                  m)

                  aicināt iestādes uzlabot vietējo veselības aprūpes sistēmu un palielināt valsts resursus uzlabojumu sekmēšanai, jo situācija valstī ir ievērojami pasliktinājusies kopš neatkarības iegūšanas;

                  n)

                  mudināt iestādes sniegt nepieciešamo atbalstu un lūgt starptautisko partneru ieguldījumu un atbalstu, lai Uzbekistāna, un jo īpaši autonomā Karakalpakstānas Republika spētu vēl labāk risināt Arāla jūras vides katastrofas ekonomiskās, sociālās un ar veselību saistītās sekas, izveidojot ilgtspējīgu ūdens apsaimniekošanas un saglabāšanas politiku, kā arī ticamu un pakāpenisku reģiona attīrīšanas plānu; atzinīgi vērtēt reģionālās sadarbības pozitīvo attīstību ūdens jomā, jo īpaši ar Tadžikistānu un Kazahstānu, un to, ka izveidots ANO daudzpartneru trasta fonds cilvēku drošības jautājumos Arāla jūras reģionā, kā arī iestāžu izrādīto apņēmību; atbalstīt centienus uzlabot apūdeņošanas infrastruktūru;

                  o)

                  atzīt Uzbekistānas jauno ārpolitiku, kas ir uzlabojusi sadarbību ar kaimiņvalstīm un starptautiskajiem partneriem, jo īpaši attiecībā uz stabilitātes un drošības veicināšanu reģionā, robežu un ūdens resursu apsaimniekošanu, robežu demarkāciju un enerģētiku; atbalstīt Uzbekistānas pozitīvo iesaistīšanos miera procesā Afganistānā;

                  p)

                  atzinīgi vērtēt Uzbekistānas pastāvīgo apņemšanos atbalstīt no kodolieročiem brīvu zonu Vidusāzijā; atgādināt par ES apņemšanos sniegt atbalstu Uzbekistānai toksisko un radioaktīvo atkritumu jomā; mudināt Uzbekistānu parakstīt Līgumu par kodolieroču aizliegšanu;

                  q)

                  ņemt vērā Uzbekistānas svarīgo lomu gaidāmajā ES un Vidusāzijas stratēģijas pārskatīšanā, piemērojot diferenciācijas principu;

                  r)

                  atzīt Uzbekistānas leģitīmās drošības bažas un pastiprināt sadarbību, lai atbalstītu krīžu pārvarēšanu, konfliktu novēršanu, integrētu robežu pārvaldību un centienus apkarot vardarbīgu radikalizāciju, terorismu, organizēto noziedzību un narkotiku nelikumīgu tirdzniecību, vienlaikus ievērojot tiesiskumu, tostarp cilvēktiesību aizsardzību;

                  s)

                  uzlabot efektīvu sadarbību cīņā pret korupciju, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas;

                  t)

                  piesaistīt palīdzības sniegšanu Uzbekistānai no ES ārējās finansēšanas instrumentiem un no EIB un ERAB aizdevumiem, lai turpinātu reformu virzību;

                  u)

                  atbalstīt to galveno starptautisko konvenciju efektīvu īstenošanu, kas ir vajadzīgas attiecībā uz VPS + statusu;

                  v)

                  atbalstīt Uzbekistānas centienus iesaistīties pievienošanās procesā Pasaules Tirdzniecības organizācijai (PTO), lai labāk integrētu valsti pasaules ekonomikā un uzlabotu tās uzņēmējdarbības vidi, tādējādi piesaistot vairāk ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI);

                  w)

                  ņemt vērā šo attiecību ar citām trešām valstīm attīstību saistībā ar Ķīnas stratēģijas “Viena josla, viens ceļš” (OBOR) īstenošanu; un uzstāt, ka jārisina cilvēktiesību problēmas, kas ir saistītas ar šo iniciatīvu, tostarp izstrādājot šajā jomā pamatnostādnes;

            Jauns visaptverošs nolīgums

                  x)

                  izmantot EPCA sarunas, lai atbalstītu patiesu un ilgtspējīgu virzību uz atbildīgu un demokrātisku režīmu, kas nodrošina un aizsargā visu iedzīvotāju pamattiesības, īpašu uzmanību pievēršot tam, lai nodrošinātu labvēlīgu vidi pilsoniskajai sabiedrībai, cilvēktiesību aizstāvjiem un advokātu neatkarībai; nodrošināt, ka pirms sarunu beigām Uzbekistāna panāk labu virzību vārda brīvības, biedrošanās brīvības un mierīgas pulcēšanās brīvības nodrošināšanā saskaņā ar starptautiskajiem standartiem, tostarp novēršot šķēršļus, kas traucē visām jaunajām grupām reģistrēties un juridiski sākt darbību valstī, un saņemt ārvalstu finansējumu;

                  y)

                  risināt sarunas par modernu, visaptverošu un vērienīgu nolīgumu starp ES un Uzbekistānu, kas aizstās 1999. gada PSN, uzlabojot politiskās sadarbības, tiešu personisku kontaktu, tirdzniecības un ieguldījumu attiecības, sadarbību ilgtspējīgas attīstības, vides aizsardzības, savienojamības, cilvēktiesību un pārvaldības jomā un veicinot Uzbekistānas ilgtspējīgu ekonomisko un sociālo attīstību;

                  z)

                  atjaunot apņemšanos veicināt demokrātijas standartus, labas pārvaldības un tiesiskuma principus un ievērot cilvēktiesības un pamatbrīvības, tostarp reliģijas vai ticības brīvību, un respektēt tās aizstāvjus;

                  aa)

                  atbalstīt Uzbekistānas atjaunotās pūles virzībā uz daudzpusēju un starptautisku sadarbību tādu globālu un reģionālu problēmu risināšanā kā cita starpā starptautiskā drošība un cīņa pret vardarbīgu ekstrēmismu, organizēto noziedzību, narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību, ūdens apsaimniekošana, vides degradācija, klimata pārmaiņas un migrācija;

                  ab)

                  nodrošināt, ka visaptverošais nolīgums veicina un stiprina reģionālo sadarbību un mierīgu esošo konfliktu atrisināšanu, paverot ceļu patiesām labām kaimiņattiecībām;

                  ac)

                  uzlabot noteikumus, kas saistīti ar tirdzniecības un ekonomiskajām attiecībām, no vienas puses, labāk sasaistot tos ar cilvēktiesību noteikumiem un apņemoties īstenot ANO Vadošos principus uzņēmējdarbībai un cilvēktiesībām, vienlaikus nodrošinot mehānismus, lai novērtētu un novērstu negatīvu ietekmi uz cilvēktiesībām, un, no otras puses, veicinot tirgus ekonomikas principus, tostarp juridisko noteiktību, un neatkarīgas un pārredzamas iestādes, sociālo dialogu un SKO darba standartu īstenošanu, lai garantētu ilgtspējīgus ārvalstu tiešos ieguldījumus un veicinātu ekonomikas dažādošanu; uzlabot sadarbību cīņā pret korupciju, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un nodokļu nemaksāšanu un nodrošināt, ka aktīvi, kuri pašlaik ir iesaldēti vairākās ES un EEZ dalībvalstīs, tiek atbildīgi repatriēti, ievērojot visu Uzbekistānas iedzīvotāju intereses;

                  ad)

                  pastiprināt parlamentu sadarbības aspektus pilnvarotā parlamentārās sadarbības komitejā tādās jomās kā demokrātija, tiesiskums un cilvēktiesības, tostarp Sadarbības padomes un parlamentārās sadarbības komitejas pārstāvju tieša pārskatatbildība;

                  ae)

                  nodrošināt visu attiecīgo ieinteresēto personu, tostarp pilsoniskās sabiedrības, iesaisti gan sarunu, gan arī nolīguma īstenošanas posmā;

                  af)

                  iekļaut noteikumus par iespējamu sadarbības apturēšanu gadījumā, ja kāda no pusēm nepilda nolīguma būtiskus elementus, jo īpaši attiecībā uz demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma ievērošanu, ietverot apspriešanos ar Parlamentu šādos gadījumos; izveidot neatkarīgu uzraudzības un sūdzību izskatīšanas mehānismu, kas iesaistītajiem iedzīvotājiem un to pārstāvjiem nodrošina efektīvu instrumentu, lai novērstu ietekmi uz cilvēktiesībām un uzraudzītu īstenošanu;

                  ag)

                  nodrošināt, ka Eiropas Parlaments ir cieši iesaistīts visu EPCA daļu īstenošanas uzraudzībā pēc tā stāšanās spēkā, šajā sakarībā rīko apspriedes, nodrošinot, ka EĀDD pienācīgi informē Parlamentu un pilsonisko sabiedrību par EPCA īstenošanu un pienācīgi reaģē uz to;

                  ah)

                  nodrošināt visu sarunu norāžu nosūtīšanu Eiropas Parlamentam saskaņā ar konfidencialitātes noteikumiem, lai Parlaments varētu pienācīgi pārbaudīt sarunu procesu; izpildīt iestāžu pienākumus, kas izriet no LESD 218. panta 10. punkta, un periodiski informēt Parlamentu;

                  ai)

                  piemērot EPCA provizoriski tikai pēc tam, kad Parlaments ir devis savu piekrišanu;

                  aj)

                  īstenot sabiedrības informēšanas kampaņu, kurā uzsvērti gaidāmie pozitīvie sadarbības rezultāti ES un Uzbekistānas iedzīvotāju labā, kuri veicinātu arī tiešus personiskus kontaktus;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo ieteikumu nosūtīt Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/ Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos un Uzbekistānas Republikas prezidentam, valdībai un parlamentam.

         (1)  OV C 238, 6.7.2018., 394. lpp.

         (2)  OV C 238, 6.7.2018., 51. lpp.

         (3)  OV C 274, 27.7.2016., 25. lpp.

         (4)  OV C 168 E, 14.6.2013., 91. lpp.

         (5)  OV C 58, 15.2.2018., 119. lpp.

         (6)  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/54354/joint-communiqué-european-union-–-central-asia-foreign-ministers-meeting-brussels-23-november_en


               26.3.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/133

      P8_TA(2019)0241
      ES un Šveices Institucionālās sistēmas nolīgums
      Eiropas Parlamenta 2019. gada 26. marta ieteikums Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/ Savienības Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos par institucionālās sistēmas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju (2018/2262(INI))
      (2021/C 108/13)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2014. gada 6. maija lēmumu, ar ko atļauj sākt sarunas par institucionālās sistēmas nolīgumu, kas reglamentē divpusējās attiecības starp ES un Šveici, un sarunu uzsākšanu 2014. gada 22. maijā,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2017. gada 28. februāra secinājumus par ES attiecībām ar Šveices Konfederāciju,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2010. gada 14. decembra un 2012. gada 20. decembra secinājumus par ES attiecībām ar EBTA valstīm,

                  —

                  ņemot vērā 1994. gada 1. janvāra Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) (1),

                  —

                  ņemot vērā, ka Šveices iedzīvotāji 1992. gada decembra tautas balsojumā ar 50,3 % balsu noraidīja dalību EEZ, 1997. gada jūnijā ar 74 % balsu noraidīja iniciatīvu “Sarunas par dalību ES: lai izlemj tauta!” un 2001. gada martā ar 77 % balsu noraidīja iniciatīvu “Sakām “jā” Eiropai!”,

                  —

                  ņemot vērā 2017. gada 23. novembrī parakstīto ES un Šveices Konfederācijas nolīgumu par emisijas kvotu tirdzniecību (2),

                  —

                  ņemot vērā 2012. gada 16. martā parakstīto Eiropas Aizsardzības aģentūras (EAA) un Šveices sadarbības pamatnolīgumu,

                  —

                  ņemot vērā Šveices un Eurojust nolīgumu par tiesu iestāžu sadarbību, kas tika parakstīts 2008. gada 27. novembrī un stājās spēkā 2011. gada 22. jūlijā,

                  —

                  ņemot vērā Šveices un Eiropola nolīgumu par policijas iestāžu sadarbību smagas un organizētas starptautiskās noziedzības un terorisma novēršanā un apkarošanā, kas tika parakstīts 2004. gada 24. septembrī un stājās spēkā 2006. gada 1. martā, un ņemot vērā tā piemērošanas jomas paplašināšanu 2008. gada 1. janvārī,

                  —

                  ņemot vērā 1999. gada 21. jūnija Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (3) un jo īpaši I pielikumu par personu brīvu pārvietošanos un III pielikumu par profesionālo kvalifikāciju savstarpēju atzīšanu,

                  —

                  ņemot vērā 2008. gada 27. maija protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos attiecībā uz Bulgārijas Republikas un Rumānijas piedalīšanos kā līgumslēdzējām pusēm saskaņā ar to iestāšanos Eiropas Savienībā (4),

                  —

                  ņemot vērā 2009. gada 25. jūnija Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par pārbaužu un formalitāšu vienkāršošanu attiecībā uz preču pārvadājumiem un muitas drošības pasākumiem (5),

                  —

                  ņemot vērā 2014. gada 9. februārī notikušo Šveices tautas federālo iniciatīvu, kad 50,3 % Šveices iedzīvotāju atbalstīja priekšlikumus atjaunot imigrācijas kvotas ES pilsoņiem, darbinieku atlasē priekšroku dot vietējiem iedzīvotājiem un ierobežot imigrantu tiesības uz sociālajiem pabalstiem,

                  —

                  ņemot vērā ES un Šveices brīvās tirdzniecības nolīgumu (6), kas noslēgts 1972. gadā un gadu gaitā ir pielāgots un atjaunināts,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīgumu par gaisa transportu, kas stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā (7),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīgumu par preču un pasažieru dzelzceļa un autotransporta pārvadājumiem, kas stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā (8),

                  —

                  ņemot vērā sarunas par ES un Šveices Konfederācijas nolīgumiem par elektroenerģiju, pārtikas nekaitīgumu un sabiedrības veselību,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2018. gada 20. decembra Īstenošanas Lēmumu (ES) 2018/2047 par Šveicē akciju biržām piemērojamā tiesiskā regulējuma un uzraudzības sistēmas līdzvērtīgumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/65/ES (9),

                  —

                  ņemot vērā ES un Šveices 37. starpparlamentāro sanāksmi, kas notika 2018. gada 4. un 5. jūlijā Briselē,

                  —

                  ņemot vērā rezolūcijas par Šveici, jo īpaši 2015. gada 9. septembra rezolūciju par EEZ un Šveici — šķēršļi pilnīgai iekšējā tirgus izveidei (10), un Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas 2018. gada 24. aprīļa rezolūcijas priekšlikuma projektu par šo pašu tematu,

                  —

                  ņemot vērā 2017. gada 15. februāra rezolūciju par gada ziņojumu par vienotā tirgus pārvaldību saistībā ar 2017. gada Eiropas pusgadu (11),

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 108. panta 4. punktu un 52. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu, kā arī Starptautiskās tirdzniecības komitejas un Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas atzinumus (A8-0147/2019),

                  A.

                  tā kā Šveices pašreizējās attiecības ar ES ir balstītas uz kādu 20 galveno divpusējo nozaru nolīgumu un aptuveni 100 citu nolīgumu kompleksu kopumu; tā kā visās četrās brīvībās Šveice piedalās tikai daļēji; tā kā ar šiem nolīgumiem līdz šim tika padziļināta ES un Šveices sadarbība tādās jomās kā iekšējais tirgus, iekšējā drošība un patvērums, transports un nodokļi, bet nākotnē šis sarežģītais nolīgumu kopums varētu novecot, un attiecīgi no šo nolīgumu īstenošanas būtu mazāka jēga, ja vien netiks panākta vienošanās par vispārēju satvaru;

                  B.

                  tā kā saskaņā ar Eurostat datiem 2017. gadā Šveice bija trešā lielākā ES partnere preču eksporta jomā un ceturtā lielākā preču importa ziņā;

                  C.

                  tā kā Padome ir norādījusi, ka visaptverošs iestāžu nolīgums ar Šveici būtu jāveido ar mērķi aizsargāt iekšējā tirgus viendabību un nodrošināt juridisko noteiktību iestādēm, iedzīvotājiem un ekonomikas dalībniekiem;

                  D.

                  tā kā Šveices Federālā padome vēlas ar ES noslēgt iestāžu nolīgumu, kas nodrošinās juridisko noteiktību tirgus piekļuves jomā un saglabās Šveices labklājību, neatkarību un tiesību sistēmu (12); tā kā Šveices Federālā padome ir paziņojusi par apspriešanos ar ieinteresētajām personām, pamatojoties uz tekstu, par kuru sarunu dalībnieki panāca vienošanos 2018. gada 23. novembrī;

                  E.

                  tā kā ir vajadzīgs labi funkcionējošs un efektīvs vienotais tirgus, kura pamatā ir ļoti konkurētspējīga sociālā tirgus ekonomika, jo tas veicinātu izaugsmi un konkurētspēju un radītu darbvietas, lai stimulētu Eiropas ekonomikas atlabšanu; tā kā vienotā tirgus tiesību akti ir pienācīgi jātransponē, jāīsteno un jāpiemēro, lai dalībvalstis un Šveice varētu pilnībā izmanto visas priekšrocības,

                  F.

                  tā kā Šveice ir paudusi vēlmi saistošus un būtiskus noteikumus par valsts atbalstu atstāt kādam no turpmākajiem tirgus piekļuves nolīgumiem un piekļūt vienotajam elektroenerģijas tirgum;

                  G.

                  tā kā 2018. gada 28. septembrī Federālā padome apstiprināja otro Šveices ieguldījumu vairākās ES dalībvalstīs 1,3 miljardu Šveices franku apmērā desmit gadu laikā un tagad gaida no Federālās asamblejas pozitīvu lēmumu;

                  H.

                  tā kā Šveice ir Eiropas Vides aģentūras locekle;

                  I.

                  tā kā Šveice ir ratificējusi dalību Eiropas satelītnavigācijas programmās Galileo un EGNOS;

                  J.

                  tā kā Šveices dalība ES pētniecības pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” un iepriekš 7. pamatprogrammā (FP7) ir bijusi vērtīga visām iesaistītajām pusēm, jo priekšlikumi bija ļoti kvalitatīvi;

                  K.

                  tā kā Šveice un ES 2015. gada 27. maijā parakstīja papildprotokolu nolīgumam par nodokļiem un uzkrājumu radītiem ienākumiem, saskaņā ar kuru abas puses no 2018. gada septembra automātiski apmainās ar informāciju par savu rezidentu finanšu pārskatiem; tā kā ES Šveici iekļāva II pielikumā Padomes 2017. gada 5. decembra secinājumos attiecībā uz valstīm, kuras ir apņēmušās īstenot labas nodokļu pārvaldības principus, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar pārredzamību, taisnīgu nodokļu uzlikšanu un BEPS (nodokļu bāzes samazināšana un peļņas novirzīšana) apkarošanas pasākumiem;

                  L.

                  tā kā Šveice sadarbojas atsevišķos jautājumos kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jomā un ir piedalījusies kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) civilajās un militārajās miera misijās, jo īpaši Ukrainā un Mali; tā kā EAA un Šveices sadarbības programma, kas tika parakstīta 2012. gada 16. martā, nodrošina informācijas apmaiņu un paredz kopīgas darbības pētniecības un tehnoloģiju, kā arī bruņojuma projektos un programmās;

                  M.

                  tā kā Šveice ir Šengenas dalībvalsts kopš 2008. gada decembra, kad tā sāka īstenot Šengenas līgumu;

                  N.

                  tā kā Šveice piedalās Šengenas Informācijas sistēmā (SIS), Vīzu informācijas sistēmā (VIS), Eurodac ES patvēruma meklētāju pirkstu nospiedumu datubāzē un piedalīsies gaidāmajā ieceļošanas/izceļošanas sistēmā (IIS), kurā tiks reģistrēts, kas šķērso ES ārējās robežas, un Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēmā (ETIAS), kas nodrošina drošību pirms ceļošanas un neatbilstīgas migrācijas pārbaudi trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem nav vajadzīga vīza;

                  O.

                  tā kā, pamatojoties uz Dublinas asociācijas nolīgumu, Šveice ir asociētā valsts attiecībā uz dažām ES patvēruma acquis daļām; tā kā Šveice kopš 2010. gada ir finansiāli un darbības ziņā atbalstījusi Frontex;

                  P.

                  tā kā 2017. gadā Šveices iedzīvotāju skaits sasniedza 8,48 miljonus, kuru vidū bija 2,13 miljoni ārvalstnieku, no kuriem 1,4 miljoni bija ES un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) dalībvalstu valstspiederīgie; tā kā 320 000 ES pilsoņu katru dienu dodas uz darbu Šveicē; tā kā 750 000 Šveices valstspiederīgo dzīvo ārzemēs, no kuriem 450 000 dzīvo ES;

                  Q.

                  tā kā 2009. gadā Šveice piekrita turpināt ES un Šveices divpusējo nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos (NPBP), kas piešķir Šveices un ES pilsoņiem tiesības brīvi izvēlēties savu darbavietu un dzīvesvietu līgumslēdzēju pušu teritorijā;

                  R.

                  tā kā ārvalstu uzņēmumiem, ārvalstu darba ņēmējus norīkojot darbā Šveicē, ir jāievēro Šveices obligātie darba nosacījumi; tā kā galvenā darbuzņēmēja juridiskais pienākumus ir nodrošināt, ka apakšuzņēmēji ievēro Šveices darba tirgus noteikumus;

                  S.

                  tā kā 2002. gadā Šveice ieviesa atbalsta pasākumus, apgalvojot, ka to nolūks ir aizsargāt Šveices algas, darba nosacījumus un sociālos standartus, bet ES uzskata, ka tie neatbilst NPBP;

                  T.

                  tā kā ES Pilsoņu direktīvas (2004/38/EK) un ES pilsoņu tiesību īstenošana attiecībā uz sociālās labklājības pabalstiem un uzņēmējdarbības tiesībām Šveicē ir izraisījusi bažas;

                  U.

                  tā kā Šveice kopš 1960. gada ir EBTA dalībvalsts un kopš 2002. gada — Apvienoto Nāciju Organizācijas dalībvalsts;

                  V.

                  tā kā pašnoteikšanās iniciatīva (“Šveices likumi un nekādu ārvalstu tiesnešu”) 2018. gada 25. novembra tautas balsojumā ar 66 % balsu visos kantonos tika noraidīta,

                  W.

                  tā kā Šveice ir apņēmusies ievērot politisko neitralitāti un šādā statusā ir uzņēmusi vairākas starptautiskās sarunas, kuru mērķis ir rast miermīlīgus risinājumus bruņotiem konfliktiem visā pasaulē;

                  X.

                  tā kā Komisija 2018. gada beigās par sešiem mēnešiem pagarināja lēmumu atzīt tirdzniecības vietas Šveicē par atbilstīgām, izpildot tirdzniecības pienākumu attiecībā uz akcijām, kā noteikts Finanšu instrumentu tirgu direktīvā (2004/39/EK) un regulā ((ES) Nr. 600/2014);

                  Y.

                  tā kā Parlamentu savienība (IPU) atrodas Ženēvā;

                  Z.

                  tā kā Šveicē atrodas 25 nozīmīgu starptautisko organizāciju un konferenču galvenās mītnes, lielākā daļa no tām — Ženēvā;

                  AA.

                  tā kā Šveicē atrodas simtiem starptautisku nevalstisko organizāciju, kuras sniedz konsultācijas ANO un citām nevalstiskajām organizācijām;

                  AB.

                  tā kā Šveice 2019. gada 20. oktobrī plāno rīkot federālās vēlēšanas;

                  1.

                  iesaka Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/ Savienības Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos:

                              a)

                              uzsvērt, ka Šveicei un ES ir ciešas, plašas un visaptverošas partnerattiecības, kuras ir abpusēji izdevīgas un kuru pamatā ir kopīga kultūras vēsture un kopīgas vērtības, un ka to ekonomiskās, politiskās, sociālās, vidiskās, zinātniskās un cilvēku savstarpējās saites ir priekšzīmīgas, atgādinot par abu teritoriju unikālo tuvumu kultūras un ģeogrāfiskajā ziņā;

                              b)

                              uzsvērt, ka Šveice ir cieši integrēta ar ES, ir līdzīgi domājoša partnere un tai ir ar ES kopīgas Eiropas reģionālās un globālās problēmas; atzinīgi vērtēt Šveices paziņojumu, ka to interesēs ir atjaunot un nostiprināt divpusējo pieeju, kā arī veidot aizvien ciešākas attiecības;

                              c)

                              norādīt, ka ES ir Šveices galvenais tirdzniecības partneris, veidojot 52 % no tās eksporta un vairāk nekā 71 % no tās importa, un ka preču tirdzniecības apjoms saskaņā ar pašreizējiem divpusējas tirdzniecības nolīgumiem ir ne mazāks kā 1 miljards CHF dienā (13); tā kā Šveice ir trešā lielākā ES tirdzniecības partnere, veidojot 7 % no tās tirdzniecības apjoma; uzskatīt, ka Šveices būtiska integrācija ES iekšējā tirgū ir svarīgs ekonomiskās izaugsmes faktors, kas padara ES par Šveices nozīmīgāko ekonomisko un tirdzniecības partneri;

                              d)

                              uzsvērt, ka ES ir izrādījusi lielu elastību sarunās par institucionālās sistēmas nolīgumu (ISN) un ka visām iesaistītajām pusēm tas ir jāatzīst;

                              e)

                              mudināt iespējami drīz noslēgt divpusēju ISN nolūkā panākt saskaņotību saistībā ar līdz šim noslēgto sarežģīto divpusējo nolīgumu kopumu, tostarp izveidojot strīdu izšķiršanas mehānismu; atzinīgi vērtēt sarunu dalībnieku panākto vienošanos par nolīguma galīgo tekstu; aicināt Šveices Federālo padomi pieņemt lēmumu par nolīguma noslēgšanu, tiklīdz ar pozitīvu rezultātu būs beigusies apspriešanās ar ieinteresētajām personām šajā sakarā;

                              f)

                              atgādināt, ka kopējas institucionālās sistēmas izveide pašreizējiem un turpmākiem nolīgumiem, kas ļauj Šveicei piedalīties ES vienotajā tirgū, lai nodrošinātu viendabību un juridisko noteiktību iedzīvotājiem un uzņēmumiem, joprojām ir priekšnoteikums turpmākai nozaru pieejas izstrādei; uzsvērt, ka pēc četru gadu ilgām sarunām ir pienācis laiks noslēgt ISN; uzskatīt, ka nolīguma noslēgšana ļaus pilnībā attīstīt ES un Šveices visaptverošās partnerības potenciālu;

                              g)

                              atzīt nepieciešamību pieņemt ISN, jo ES un Šveices attiecības ir balstītas uz sarežģītu sistēmu, ko veido 120 nozaru nolīgumi, un visām pusēm būtu izdevīga papildu saskaņotība un juridiskā noteiktība;

                              h)

                              aicināt puses pēc iespējas drīzāk sarīkot ES un Šveices likumdevēju starpparlamentāro sanāksmi, lai apspriestu visus ar šo nolīgumu saistītos jautājumus;

                              i)

                              paust nožēlu par to, ka ES un Šveices nolīguma apspriesto tekstu, kas tika pabeigts 2018. gada novembrī, Komisija Ārlietu un starptautiskās tirdzniecības komitejām nosūtīja tikai 2019. gada 6. februārī;

                              j)

                              atzīt, ka ciešās attiecības starp ES un Šveici ir saistītas ne tikai ar ekonomikas integrāciju un vienotā tirgus paplašināšanu, bet arī veicina stabilitāti un labklājību, sniedzot labumu visiem iedzīvotājiem un uzņēmumiem, tostarp mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU); uzsvērt, ka ir svarīgi nodrošināt vienotā tirgus pareizu darbību, lai garantētu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un radītu darbvietas;

                              k)

                              uzskatīt, ka ir ļoti svarīgi nodrošināt ISN ar Šveici, jo tas garantētu juridisko noteiktību gan Šveicei, gan ES, dinamisku ES acquis iekļaušanu, labāku Šveices piekļuvi iekšējam tirgum, no kā labumu gūtu abas puses, un Eiropas Savienības Tiesas jurisdikciju attiecībā uz neatrisinātiem strīdiem, kas saistīti ar ISN piemērošanu vai interpretāciju;

                              l)

                              atzinīgi vērtēt Komisijas 2018. gada 20. decembra lēmumu atzīt Šveices tirdzniecības vietas par atbilstīgām akciju tirdzniecības prasībām, kas izklāstītas Finanšu instrumentu tirgu direktīvā (14) un regulā (15) (FITD II/ FITR); uzsvērt, ka šis līdzvērtīgums ir spēkā tikai līdz 2019. gada 30. jūnijam, bet to var pagarināt, ja būs panākts progress ceļā uz nolīguma, ar ko izveido minēto kopējo institucionālo sistēmu, parakstīšanu;

                              m)

                              kopā ar Padomi uzsvērt, ka personu brīva pārvietošanās ir viens no ES politikas un iekšējā tirgus neapspriežamiem pamata pīlāriem un ka iekšējā tirgus četras brīvības ir nedalāmas; paust nožēlu par Šveices vienpusējiem nesamērīgajiem atbalsta pasākumiem, kas ir spēkā kopš 2004. gada; aicināt Šveici, kura savus atbalsta pasākumus uzskata par svarīgiem, censties rast risinājumu, kas būtu pilnībā saderīgs ar attiecīgajiem ES instrumentiem; aicināt Šveices iestādes apsvērt Horvātijas darba ņēmējiem paredzēto pārejas pasākumu piemērošanas perioda saīsināšanu, ņemot vērā ieguvumus no personu brīvas pārvietošanās starp ES un Šveici;

                              n)

                              pieņemt zināšanai iniciatīvas “Nelielas priekšrocības vietējiem” īstenošanu un Padomes viedokli par to, ka Šveices Federālās asamblejas 2016. gada 16. decembrī pieņemto galīgo tekstu var īstenot tādā veidā, kas būtu saderīgs ar ES pilsoņu tiesībām saskaņā ar NPBP, ja vajadzīgajā īstenošanas rīkojumā precizē vēl neatrisinātos jautājumus, piemēram, par tiesībām uz informāciju attiecībā uz brīvajām darbvietām un par pārrobežu darba ņēmēju tiesību ievērošanu; tomēr atgādina, ka trešo valstu valstspiederīgo migrācijas jautājumu nevajadzētu jaukt ar personu brīvu pārvietošanos, kas noteikta Līgumos; uzsver nepieciešamību cieši uzraudzīt rīkojuma īstenošanu, lai novērtētu tā atbilstību NPBP;

                              o)

                              uzsvērt, ka Šveice gūst lielu labumu no demokrātiskas un konkurētspējīgas attīstības visās tās Eiropas kaimiņvalstīs un tās finansiālais ieguldījums tādās programmās kā Kohēzijas fonds ir pašas interesēs un būtu jāturpina, un atzinīgi vērtēt pozitīvos rezultātus, kas saņēmējās dalībvalstīs panākti, pateicoties minētajam ieguldījumam; atgādināt, ka Šveice gūst lielu labumu no dalības vienotajā tirgū; uzsvērt, ka liela nozīme ir Šveices turpmākajam ieguldījumam ES kohēzijas politikā un ka tas būtu ievērojami jāpastiprina, līdzīgi kā tas ir EEZ/Norvēģijas gadījumā;

                              p)

                              atzinīgi vērtēt Šveicē notiekošo intensīvo iekšējo diskusiju par sadarbību ar ES; tomēr ierosināt Šveicei vēl labāk censties informēt savus iedzīvotājus par materiālajiem labumiem, ko tie gūst no piekļuves iekšējam tirgum, un vajadzību pēc ciešākas sadarbības ar ES;

                              q)

                              mudināt ISN pēc noslēgšanas nekavējoties iesniegt Eiropas Parlamentam, dalībvalstīm un Šveices parlamentam apstiprināšanai un organizēt Šveices vēlētāju referendumu saskaņā ar Šveices konstitūciju;

                              r)

                              norādīt, ka Šveicē dzīvo 1,4 miljoni ES pilsoņu, savukārt ES dzīvo vairāk nekā 450 000 Šveices pilsoņu;

                              s)

                              atgādināt, ka pēc 2014. gada 9. februāra referenduma Šveices parlaments 2016. gadā pieņēma grozījumu Ārvalstnieku likumā par Federālās konstitūcijas 121.a panta īstenošanu, kas stājās spēkā 2018. gada 1. jūlijā; uzsvērt, ka Federālajai padomei ir jāpievērš pastiprināta uzmanība 121.a panta īstenošanai, lai neapdraudētu ES pilsoņu brīvas pārvietošanās tiesības;

                              t)

                              neatbalstīt nekādas kantonu un valsts iniciatīvas, kas varētu ierobežot ES darba ņēmēju, jo īpaši pārrobežu darba ņēmēju, piekļuvi Šveices darba tirgum, tādējādi apdraudot ES pilsoņu tiesības saskaņā ar NPBP un ES un Šveices sadarbību;

                              u)

                              atzinīgi vērtēt politisko nodomu deklarāciju par ES un Šveices 1972. gada brīvās tirdzniecības nolīguma modernizāciju un atbalsta tās mērķi pārskatīt tirdzniecības partnerattiecības, lai iekļautu tādas jomas kā pakalpojumi, kuri ir ārpus ISN darbības jomas un ir tikai daļēji ietverti Nolīgumā par personu brīvu pārvietošanos (NPBP), tostarp digitālos aspektus, intelektuālā īpašuma tiesības, tirdzniecības atvieglošanu, atbilstības novērtējumu savstarpējo atzīšanu un publisko iepirkumu, kā arī sadaļu par tirdzniecību un ilgtspējīgu attīstību; prasīt turpināt sadarbību, lai labāk aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un paplašinātu mūsdienīgu un uzticamu valstu strīdu izšķiršanas mehānismu, kas iekļauts ISN projektā, lai aptvertu turpmākās divpusējās tirdzniecības attiecības un efektīvi atrisinātu tirdzniecības nesaskaņas starp pusēm;

                              v)

                              apzināties, ka starp ES un Šveici nav noslēgts visaptverošs pakalpojumu nolīgums un uz pakalpojumiem tikai daļēji attiecas NPBP, kas liecina par iespējamu turpmāku attīstību;

                              w)

                              pieņemt zināšanai pārskatīto likumu par publisko iepirkumu, kas 2017. gadā pieņemts Tičīno kantonā un kam jāatbilst Pasaules Tirdzniecības organizācijas Nolīgumam par valsts iepirkumu un attiecīgajam ES un Šveices nozares nolīgumam, kurš stājās spēkā 2002. gadā; stingri mudināt līgumslēdzējas iestādes izturēties pret ES piegādātājiem un pakalpojumu sniedzējiem nediskriminējoši pat tad, ja iepirkuma līgumi nesasniedz robežvērtību;

                              x)

                              mudināt turpināt pašreizējo praksi, saskaņā ar kuru taksometru firmas no ES dalībvalstīm var bez ierobežojumiem sniegt pakalpojumus Šveicē, jo minētā prakse jau ilgi veicina Šveices pierobežas reģionu ekonomikas attīstību un ir abpusēji izdevīga;

                              y)

                              uzskatīt, ka EEZ un Šveices attiecībās ir jānodrošina savstarpīgums un taisnīgums, lai abas puses gūtu labumu no dalības vienotajā tirgū;

                              z)

                              konstatēt, ka kopumā sadarbība saskaņā ar ES un Šveices nolīgumu par savstarpēju atzīšanu saistībā ar atbilstības novērtējumu ir apmierinoša; atzinīgi vērtēt to, ka 2017. gadā minētais nolīgums tika atjaunināts, un cer, ka drīzumā, kad gaidāmais institucionālās sistēmas nolīgums būs atraisījis visu potenciālu, būs iespējams veikt turpmāku atjaunināšanu.

                              aa)

                              atzinīgi vērtēt jaunos tiesību aktus nodokļu jomā, kuri ierobežos preferenciālos nodokļu režīmus un tuvinās praksi starptautiskajiem standartiem, un cerēt, ka Šveicē gaidāmā tautas balsojuma iznākums būs pozitīvs; uzsvērt nepieciešamību turpināt uzlabot sadarbību, lai cīnītos pret nodokļu apiešanu un palielinātu taisnīgumu nodokļu jomā.

                              ab)

                              aicināt Šveici turpināt darbu pie digitālās Šveices stratēģijas, lai to saskaņotu ar ES digitālo vienoto tirgu;

                              ac)

                              atzīt ieguldījumu ciešā ES un Šveices partnerībā, kādu dod divpusējie nozaru nolīgumi par personu brīvu pārvietošanos, pensijām, vidi, statistiku, tiesu iestāžu un policijas sadarbību, Šengenas zonu, patvērumu (Dublina), KĀDP/KDAP, satelītnavigāciju, pētniecību, civilo aviāciju, sauszemes transportu, abpusēju tirgus piekļuvi attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, tiesību aktu saskaņošanu, savstarpēju atzīšanu, cīņu pret krāpšanu, kā arī aplikšanu ar nodokļiem un uzkrājumiem; tomēr uzstāt, ka ir pēdējais laiks partnerattiecības pacelt augstākā līmenī un panākt daudz vispusīgāku un būtiskāku virzību divpusējās attiecībās, iespējami drīz noslēdzot pamatnolīgumu;

                              ad)

                              atzinīgi vērtēt to, ka miera veicināšana, mediācija un miermīlīgu konfliktu risināšana jau ļoti ilgu laiku ir bijusi svarīga Šveices ārpolitikas daļa; atzinīgi vērtēt Šveices nozīmīgo lomu miera veicināšanā un tās iesaisti krīžu risinājumu izstrādē, dialoga sekmēšanā, uzticības veidošanas pasākumu izstrādē un samierināšanā; atzinīgi vērtēt to, ka Šveice palīdz īstenot sarežģītas federālas struktūras, kā arī mieru nesošu un konstitucionālu kārtību nolūkā palīdzēt līdzāspastāvēt dažādām etniskajām grupām;

                              ae)

                              atzinīgi vērtēt Šveices dalību un atbalstu tādās ES drošības un aizsardzības misijās kā EUFOR Althea, EULEX Kosovo, EUTM Mali un EUBAM Libya, un Eiropas Aizsardzības aģentūras darbā; atzinīgi vērtēt ciešo sadarbību ar Šveici humānās palīdzības, civilās aizsardzības, terorisma apkarošanas un klimata pārmaiņu jomā;

                              af)

                              atzīt Šveices ieguldījumu un sadarbību, pārvaldot masveida migrāciju uz Šengenas zonu un īstenojot Eiropas programmu migrācijas jomā; mudināt Šveici pievienoties Globālajam migrācijas paktam, un sagaidīt, ka tas notiks pēc debatēm Šveices parlamentā;

                              ag)

                              aicināt Šveici attiecībā uz pakalpojumu piedāvājumu pāri robežām piemērot attiecīgās ES direktīvas, lai saglabātu tās pašreizējo sociālās aizsardzības līmeni un algu līmeni;

                              ah)

                              uzsvērt, cik svarīgi ir nodrošināt to, ka ISN starp ES un Šveici ir ietverta labas nodokļu pārvaldības klauzula, tostarp īpaši noteikumi par valsts atbalstu nodokļu atvieglojumu veidā, pārredzamības prasības attiecībā uz automātisku informācijas apmaiņu par nodokļu uzlikšanu un faktiskajiem īpašniekiem, kā arī noteikumi par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu;

                              ai)

                              atzinīgi vērtēt Šveices lēmumu 2018. gada aprīlī pievienoties Eiropola kopīgajai kibernoziedzības rīcības uzdevumgrupai (J-CAT) kā proaktīvu soli cīņā pret starptautiskās kibernoziedzības draudiem;

                              aj)

                              atzinīgi vērtēt Šveices iesaistīšanos visā programmā “Apvārsnis 2020” un cerēt, ka tā turpinās sadarbību nākamajās pētniecības programmās;

                              ak)

                              mudināt Šveici iesaistīties sarunās par dalību “Erasmus” programmās;

                              al)

                              atzinīgi vērtēt progresu, kas panākts t.s. jaunā dzelzceļa savienojuma izbūvē cauri Alpiem (NRLA/ NEAT), kas ir labs piemērs Šveices finansētiem ieguldījumiem, no kuriem gūst labumu ES;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo ieteikumu nosūtīt Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/ Savienības Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, kā arī Šveices Konfederācijas Federālajai asamblejai un Federālajai padomei.

         (1)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

         (2)  OV L 322, 7.12.2017., 3. lpp.

         (3)  OV L 114, 30.4.2002., 6. lpp.

         (4)  OV L 124, 20.5.2009., 53. lpp.

         (5)  OV L 199, 31.7.2009., 24. lpp.

         (6)  OV L 300, 31.12.1972., 189. lpp.

         (7)  OV L 114, 30.4.2002., 73. lpp.

         (8)  OV L 114, 30.4.2002., 91. lpp.

         (9)  OV L 327, 21.12.2018., 77. lpp.

         (10)  OV C 316, 22.9.2017., 192. lpp.

         (11)  OV C 252, 18.7.2018., 164. lpp.

         (12)  https://www.eda.admin.ch/dam/dea/en/documents/fs/11-FS-Institutionelle-Fragen_en.pdf

         (13)  https://www.eda.admin.ch/dam/dea/en/documents/abkommen/InstA-Wichtigste-in-Kuerze_en.pdf

         (14)  OV L 173, 12.6.2014., 349. lpp.

         (15)  OV L 173, 12.6.2014., 84. lpp.