title: Padomes Ieteikums (2017. gada 11. jūlijs) par Rumānijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2017. gada konverģences programmu

text:
               9.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/98

         PADOMES IETEIKUMS
   (2017. gada 11. jūlijs)
   par Rumānijas 2017. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2017. gada konverģences programmu
   (2017/C 261/22)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes apstiprināja 2017. gada 9. un 10. marta Eiropadome. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Rumānija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)

               2017. gada ziņojums par Rumāniju tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Rumānijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, un Rumānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Rumānija 2017. gada 5. maijā iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada konverģences programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir iekļauti Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantotu minēto noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista ESI fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Laikposmā no 2009. līdz 2015. gadam Rumānija ir guvusi labumu no trim maksājumu palīdzības programmām, kuras kopīgi vada Komisija un Starptautiskais Valūtas fonds un kuras atbalsta Pasaules Banka. Izmaksas tika veiktas tikai pirmās programmas ietvaros laikposmā no 2009. līdz 2011. gadam, savukārt pārējās programmas laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam un no 2013. līdz 2015. gadam tika īstenotas saskaņā ar piesardzības principu. Komisijas vārdā veiktā pēcprogrammas uzraudzība, lai pārraudzītu Rumānijas spēju atmaksāt aizdevumus, kas piešķirti pirmās programmas ietvaros, tika sākta 2015. gada oktobrī un turpināsies līdz brīdim, kad būs atmaksāti vismaz 70 % no aizdevuma, kurš jāatmaksā 2018. gada pavasarī.

               (6)

               Rumānija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2017. gada konverģences programmā plāno panākt nominālo deficītu 2,9 % apmērā no IKP gan 2017., gan arī 2018. gadā un pēc tam līdz 2020. gadam tā pakāpenisku samazinājumu līdz 2,0 % no IKP. Nav paredzams, ka programmas darbības laikā, proti, līdz 2020. gadam, tiks sasniegts vidējā termiņa budžeta mērķis, proti, strukturālais deficīts 1 % apmērā no IKP. Paredzams, ka pārrēķinātā (4) strukturālā bilance līdz 2020. gadam sasniegs -2,6 %. Saskaņā ar konverģences programmu ir paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 37,6 % no IKP 2016. gadā līdz 38,3 % no IKP 2018. gadā un pēc tam samazināsies līdz 37,6 % no IKP 2020. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir labvēlīgs. Galvenais lejupslīdes risks attiecībā uz makroekonomisko perspektīvu izriet no mazākas fiskālo un strukturālo pasākumu ietekmes uz tuvākā laika un vidējā termiņa izaugsmes perspektīvām. Tajā pašā laikā pasākumi, kas vajadzīgi plānoto deficīta mērķu atbalstam, nav pietiekami konkretizēti. Turklāt vienotais atalgojuma likuma projekts rada būtisku risku, ka fiskālās prognozes pasliktināsies.

               (7)

               Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Rumānijai ierobežot novirzi no vidējā termiņa budžeta mērķa 2016. gadā un panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,5 % apmērā no IKP 2017. gadā, ja vien vidējā termiņa budžeta mērķis netiek sasniegts ar mazāku piepūli. Pamatojoties uz 2016. gada datiem, tika konstatēts, ka Rumānija ir ievērojami novirzījusies no vidējā termiņa budžeta mērķa. Saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu un Regulas (EK) Nr. 1466/97 10. panta 2. punktu Komisija 2017. gada 22. maijā brīdināja Rumāniju, ka 2016. gadā tika novērota ievērojama novirze no vidējā termiņa budžeta mērķa. Padome 2017. gada 16. jūnijā pieņēma sekojošu ieteikumu (5), kurā ir apstiprināts, ka Rumānijai ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka valdības primāro neto izdevumu nominālā pieauguma temps (6) 2017. gadā nepārsniedz 3,3 %, kas atbilst ikgadējai strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2017. gadā notiks būtiska novirze no ieteiktās korekcijas.

               (8)

               Ņemot vērā Rumānijas fiskālo stāvokli, ir paredzams, ka tā 2018. gadā turpinās veikt korekcijas virzībā uz vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanu, proti, strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP. Atbilstoši vispārpieņemtajai korekciju metodikai, ko izmanto Stabilitātes un izaugsmes paktā, minētā korekcija nozīmē, ka ir vajadzīgs valdības neto primāro izdevumu nominālās izaugsmes temps, kas nepārsniedz 4,3 %. Tas atbilstu strukturālajai korekcijai 0,5 % apmērā no IKP. Nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks, ka 2018. gadā būs ievērojama novirze no minētās prasības. Turklāt, pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka valsts budžeta deficīts 2017. un 2018. gadā sasniegs attiecīgi 3,5 % un 3,7 % no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3 % no IKP. Kopumā Padome uzskata, ka no 2017. gada būs nepieciešami turpmāki būtiski pasākumi, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, ņemot vērā to, ka fiskālās perspektīvas aizvien pasliktinās, saskaņā ar Rumānijai 2017. gada 16. jūnijā adresēto ieteikumu ar mērķi koriģēt būtisko novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai.

               (9)

               Rumānijas fiskālā sistēma ir stabila, taču netiek pilnībā izpildīta. 2016. gada budžets ievērojami atšķīrās no vidējā termiņa mērķa, proti, strukturālā deficīta 1 % apmērā no IKP, tādējādi pārkāpjot valsts fiskālās sistēmas budžeta deficīta noteikumu. 2017. gada budžets arvien vairāk novirzījās no valsts fiskālajiem noteikumiem. 2016. gadā, tāpat kā iepriekšējos gados, Rumānijas iestādes parlamentam neiesniedza atjauninātu fiskālo stratēģiju līdz obligātajam termiņam augustā. Tā rezultātā vidējā termiņa fiskālā stratēģija nav vadījusi gada budžeta procesu.

               (10)

               Pateicoties pietiekamām kapitāla rezervēm un rentabilitātes pieaugumam, banku sektors 2016. gadā turpināja uzlaboties. Rumānijas iestādes apņēmās banku nozarē 2018. gadā veikt visaptverošu aktīvu kvalitātes pārskatīšanu un spriedzes testu. Tiesību akts par parāda dzēšanu stājās spēkā 2016. gada maijā, bet riskus banku nozarē lielā mērā kompensē konstitucionālās tiesas nolēmums par to, ka tiesām būs jāizvērtē, vai aizņēmēji atbilst tiesību aktu noteikumiem par smagiem apstākļiem. Šveices frankos denominēto aizdevumu konvertācijas likums, ko parlaments pieņēma 2016. gada oktobrī, nesen tika atzīts par nekonstitucionālu. Tomēr atkārtotas likumdošanas iniciatīvas turpina apdraudēt tiesisko paredzamību, iespējami negatīvi ietekmējot ieguldītāju noskaņojumu.

               (11)

               Rumānijā izvairīšanās no nodokļu maksāšanas ir ļoti izplatīta, samazinot nodokļu ieņēmumus un nodokļu sistēmas taisnīgumu un kropļojot ekonomiku. Rumānija ir guvusi nelielus panākumus attiecībā uz konkrētai dalībvalstij adresētu ieteikumu stiprināt nodokļu saistību izpildi un nodokļu iekasēšanu. 2016. gadā tika grozītas PVN reģistrācijas un atmaksas procedūras, un pašlaik valsts mērogā tiek ieviesti elektroniskie kases aparāti, kuri ir sasaistīti ar nodokļu iestādi. Kopš 2017. gada tādās nozarēs, kā piemēram, viesnīcu pakalpojumi, ēdināšanas pakalpojumi un citās saistītajās nozarēs, kur nodokļus nosaka neatkarīgi no ieņēmumu kategorijas, piemēro īpašu sistēmu. Turklāt arī attiecībā uz pašnodarbinātajiem un ģimenes uzņēmumiem tika ieviesti ierobežojumi, lai novērstu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. 2016. gadā attiecībā uz nodokļu deklarācijām un maksājumiem tika novērots nodokļu saistību izpildes uzlabojums, taču kopīgais nodoklis un darba inspekcijas un revīzijas nesasniedza labākus rezultātus. Turklāt apgrozījuma robežvērtība nodokļu režīmam, ko piemēro mikrouzņēmumiem, tika ievērojami palielināta, savukārt likme tika samazināta, tādējādi panākot nodokļu saistību izpildi, kas negatīvi ietekmē budžeta ieņēmumus. Nozaru pieejas un kategoriskās pieejas attiecībā uz uzņēmējdarbības nodokļiem rada risku, ka gan uzņēmumiem, gan nodokļu iestādei tiks uzlikts administratīvais slogs, un neuzlabo nodokļu iekasēšanu.

               (12)

               Rumānijā mājsaimniecību izmantojamā ienākuma sadale (kas izriet no mājsaimniecības izmēra) ir īpaši nevienlīdzīga, tādējādi mazinot tās potenciālu panākt ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Visbagātākajiem 20 % iedzīvotāju ienākumi ir vairāk nekā astoņas reizes lielāki par visnabadzīgāko 20 % iedzīvotāju ienākumiem. Šī proporcija ir ievērojami lielāka nekā vidējais Savienības rādītājs. Nevienlīdzību lielā mērā veicina nevienlīdzīga piekļuve veselības aprūpei, izglītībai, pakalpojumiem un darba tirgum. Atšķirība starp ienākumu nevienlīdzību pirms un pēc nodokļu nomaksas un sociālajiem pārskaitījumiem ir viena no vismazākajām Savienībā. Galveno sociālo pabalstu pamatā esošais sociālais atsauces indekss nav atjaunināts kopš tā ieviešanas 2008. gadā. Nedeklarēts darbs, tostarp aplokšņu algas, joprojām ir izplatīts un turpina negatīvi ietekmēt nodokļu ieņēmumus, kropļot ekonomiku un apdraudēt nodokļu un pabalstu sistēmas taisnīgumu un efektivitāti. Nodokļu pārvaldes un darba inspekcijas kopīgi veiktās valsts inspekcijas tika uzsāktas izmēģinājuma projekta ietvaros, taču tām līdz šim nav bijis sistēmiskas ietekmes. Resursi nav vērsti uz nozarēm, kurās ir visaugstākais risks saskarties ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, ierobežots uzsvars tiek likts uz aplokšņu algām, un piespiedu pasākumi prevalē pār preventīviem pasākumiem.

               (13)

               Darba tirgus rezultāti uzlabojās 2016. gadā, kad bezdarba līmenis sasniedza zemāko pirmskrīzes līmeni. Darbaspēks turpina sarukt, jo iedzīvotāji noveco un emigrācijas līmenis joprojām ir augsts. Zems bezdarba līmenis sakrīt ar vienu no augstākajiem neaktivitātes līmeņiem Savienībā. Nodarbinātības un aktivitātes rādītāji jauniešu, sieviešu, mazkvalificētu cilvēku, personu ar invaliditāti un jo īpaši romu vidū ir krietni zem Savienības vidējā rādītāja. To jauniešu skaits, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā, vēl joprojām ir ļoti augsts.

               (14)

               Lai gan nabadzības un sociālās atstumtības risks samazinās, tas ir ļoti augsts, jo īpaši ģimenēm ar bērniem, personām ar invaliditāti, romiem un lauku iedzīvotājiem. Mainot politiku 2016. gadā, tika pieņemta visaptveroša nabadzības apkarošanas pakete, lai uzlabotu konkrētām iedzīvotāju grupām pielāgotu pakalpojumu sniegšanu. Tajā ir paredzēts izmēģinājuma projekts, lai izveidotu integrētus pakalpojumus nelabvēlīgos apstākļos esošām kopienām. Projekta ieviešana valsts mērogā ievērojami uzlabotu integrētu pakalpojumu sniegšanu, kas pašreiz ir zema. Lai reaģētu uz sekojošiem konkrētām dalībvalstīm adresētiem ieteikumiem, tika pieņemts likums par minimālajiem iekļaušanas ienākumiem, kas stāsies spēkā 2018. gadā. Minimālie iekļaušanas ienākumi palielina sociālās palīdzības adekvātumu un segumu. Tādējādi pasīvais atbalsts tiek apvienots ar aktīviem darba tirgus pasākumiem un inspekcijām. Tomēr aktivizēšanas potenciāls ir neliels, jo mērķis ir līdz 2021. gadam ar aktīviem darba tirgus politikas pasākumiem ietekmēt 25 % no atbalsta saņēmējiem.

               (15)

               Saistībā ar valsts nodarbinātības aģentūras reformēšanu ir stiprināta aktivizācijas politika. Reformās ir ietverts individualizētāks atbalsts un integrēti pakalpojumi darba meklētājiem un darba devējiem. Ir uzlabojusies izpratnes veicināšana un pakalpojumi, ko piedāvā jauniešiem, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā. Tomēr aktivizācijas politika, ko piedāvā grupām, kuras atrodas vistālāk no darba tirgus, joprojām ir ierobežota, un nesen ierosinātie aktivizācijas pasākumi vairs nepievēršas šīm konkrētajām grupām. To mērogs un saikne ar sociālajiem pakalpojumiem nav pietiekami, lai būtiski uzlabotu darbaspēka līdzdalību, jo īpaši attiecībā uz šīm grupām.

               (16)

               Pensiju adekvātumam un nabadzībai vecāka gadagājuma cilvēku vidū piemīt būtiskas dzimumu dimensijas, jo – pat ja visi citi apstākļi ir līdzvērtīgi – mazāka pensionēšanās vecuma dēļ sievietēm ir zemāks pensijas apmērs. Rumānija ir to dažu dalībvalstu vidū, kuras neparedz sieviešu pensionēšanās vecuma konverģenci uz vīriešu pensionēšanās vecumu. Likums par pensionēšanās vecuma izlīdzināšanu vīriešiem un sievietēm parlamentā tika iesniegts izskatīšanai 2013. gadā. Līdz šim to ir pieņēmis tikai senāts.

               (17)

               Ņemot vērā norises ražīguma jomā, ienākumu konverģenci un Rumānijas konkurētspējas pozīciju, īpašas uzmanības vērts ir publiskā un privātā sektora algu pieaugums. Publiskā sektora algu pieaugums var radīt ietekmi arī uz privāto sektoru, tādējādi ietekmējot Rumānijas konkurētspēju. Rumānijā minimālās algas līmenis, kas joprojām ir viens no zemākajiem Savienībā, pēdējos gados ir ievērojami palielinājies. Ad hoc minimālās algas pieaugumi ir ievērojami palielinājuši to darba ņēmēju daļu, kuri saņem minimālo algu, un nesen ir radījuši ciešu sablīvējumu algu sadalījuma skalas apakšā. Reaģējot uz konkrētai dalībvalstij adresētu ieteikumu, 2016. gada sākumā tika izveidota trīspusēja darba grupa, lai ieviestu minimālās algas noteikšanas mehānismu, kura pamatā būtu objektīvi ekonomikas, darba tirgus un sociālie kritēriji, tomēr darbs ir ievērojami aizkavējies un ir pienācīgi jāuzsāk. Sociālajam dialogam joprojām ir raksturīgas neaktīvas darba koplīguma slēgšanas sarunas nozaru līmenī un iestāžu nepilnības, kas ierobežo reformu efektivitāti.

               (18)

               Pietiekamas pamatprasmes ir izšķiroši svarīgas, lai atrastu un noturētu labas un stabilas darbvietas, kā arī sekmīgi līdzdarbotos saimnieciskajā un sociālajā dzīvē. Starptautiskie apsekojumi liecina par nopietniem pamatprasmju trūkumiem Rumānijas pusaudžu vidū. Augsts priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs, zems augstākās izglītības iegūšanas līmenis un augsts emigrācijas līmenis rada kvalificēta darbaspēka trūkumu. Lauku apvidos, jo īpaši romu izcelsmes bērniem, ir ierobežota piekļuve kvalitatīvai vispārējai izglītībai. Grūtības lauku apvidos un romu vairākuma skolās piesaistīt kvalificētus pasniedzējus, kā arī segregācija un bieži vien diskriminējoša attieksme pazemina romu bērnu izglītības sasniegumus. Rumānija, reaģējot uz atkārtotiem konkrētām dalībvalstīm adresētiem ieteikumiem, ir pieņēmusi un sākusi īstenot stratēģiju attiecībā uz priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu. Nesen veiktie pasākumi ietver integrētus intervences pasākumus, silta ēdiena izmēģinājuma programmu, uzlabotu pārvietošanās izmaksu atlīdzināšanu un sociālos kuponus, lai veicinātu nabadzīgo bērnu pirmsskolas izglītību. 2017. gada rudenī tiek plānots īstenot Savienības finansētus, ar projektiem saistītus pasākumus, lai uzlabotu izglītības kvalitāti nelabvēlīgākā situācijā esošās skolās, un – kaut arī nepilnīga – ir sākusies mācību programmu modernizācija. Tika uzlaboti tiesību akti pret segregāciju, tostarp pastiprinātas skolu inspekcijas pilnvaras šajā jomā. Tomēr joprojām trūkst uzraudzības metodoloģijas. Ir vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai panāktu noturīgu progresu cīņā pret sociālo un ekonomisko nevienlīdzību izglītības jomā. Līdz šim Garantija jauniešiem ir tikai daļēji sasniegusi tos, kuri priekšlaicīgi pārtraukuši mācības, un otrās iespējas programmas nav viegli pieejamas. Profesionālās izglītības un apmācības sistēma nav pietiekami salāgota ar darba tirgus vajadzībām, un dalība pieaugušo izglītībā ir ļoti zema.

               (19)

               Rumānijas iedzīvotājiem ir slikti veselības rādītāji. Pieejamu kvalitatīvu veselības aprūpi nelabvēlīgi ietekmē veselības aprūpes profesionāļu trūkums, pārāk mazs finansējums un pārāk liela paļaušanās uz slimnīcām, kā arī korupcija, kas jo īpaši ietekmē cilvēkus ar zemiem ienākumiem un lauku apgabalu iedzīvotājus. Papildus neoficiāliem maksājumiem medicīnas speciālistiem korupcija ir novērojama publisko iepirkumu jomā slimnīcās, apdrošināšanas krāpšanā un kukuļošanā, lai saņemtu sertifikātus, kas piešķir tiesības uz pabalstiem. Rumānija, reaģējot uz konkrētai dalībvalstij adresētu ieteikumu un saistībā ar ex-ante nosacījumiem Savienības 2020.–2014. gada finansēšanas periodam, veica dažus politikas pasākumus, lai pārietu no stacionārās pacientu aprūpes uz ambulatoro aprūpi. Tika izstrādāti reģionālās veselības aprūpes plāni, lai noteiktu infrastruktūras un pakalpojumu vajadzības, un tiek uzraudzīta valsts veselības aizsardzības stratēģijas īstenošana. Saskaņā ar valsts pretkorupcijas stratēģiju 2016.–2020. gadam tika pieņemti tiesību akti, lai pārveidotu atgriezeniskās saites sistēmu attiecībā uz neoficiālajiem maksājumiem, un veselības aprūpes speciālistu algas tika uzlabotas. Pretkorupcijas stratēģiju veido visaptveroši pasākumi veselības aprūpes jomā, tostarp sekmējot slimnīcu vadītāju pārskatatbildību un pārredzamu darbā pieņemšanu. Tomēr sociālās aprūpes, ambulatorās aprūpes un nosūtīšanas sistēmas nostiprināšana vēl ir tikai sākotnējā stadijā, neoficiālie maksājumi joprojām ir izplatīti, vēl ir jānodrošina slimnīcu pārvaldības pārredzamība, un vēl nav pieņemta valsts veselības aprūpes darbaspēka stratēģija.

               (20)

               Rumānijas administratīvo un politikas izstrādes spēju ir negatīvi ietekmējuši nepārredzami procesi un lēmumu pieņemšana, apgrūtinošas administratīvās procedūras, nepietiekama kvalitātes pierādījumu izmantošana, vāja starpnozaru politikas koordinācija un plaši izplatīta korupcija. Valsts pārvaldes reformu progress ir neliels. Organizatoriskās struktūras joprojām ir nestabilas, un tas ietekmē valsts pārvaldes neatkarību un efektivitāti. 2016. gadā tika uzsāktas civildienesta stratēģijas, bet tiesiskajā regulējumā vēl nav iestrādāti daži no to galvenajiem mērķiem, jo īpaši attiecībā uz objektīviem kritērijiem pieņemšanai darbā, izvērtēšanai un ar veikumu saistītam atalgojumam. Ir ierosināts zināmā mērā līdzsvarot darba samaksas līmeņus, bet nav skaidras saiknes starp veikumu un atlīdzību nedz centrālā, nedz vietējā līmenī. Valsts civildienesta aģentūras spēja un pilnvaras joprojām ir jāstiprina. Dažus no politikas veidošanas pārredzamības pasākumiem, kas tika uzsākti 2016. gadā, ir paredzēts padarīt atgriezeniskus. Administratīvajā praksē nav skaidri ieviesta stratēģiskā plānošana un regulējuma ietekmes novērtējums.

               (21)

               Viens no galvenajiem šķēršļiem ekonomikas attīstībai Rumānijā ir kvalitatīvas un apjomīgas transporta infrastruktūras nepietiekamība. Lai risinātu ar to saistītās nepilnības, Rumānija, reaģējot uz konkrētai dalībvalstij adresēto ieteikumu, 2016. gada rudenī pieņēma transporta ģenerālplānu. Lai paātrinātu investīcijas autoceļu infrastruktūrā, infrastruktūras investīciju pārvaldība tika atdalīta no iestādes, kas ir atbildīga par infrastruktūras administrāciju. 2016. gadā tika izveidota struktūra, lai reformētu dzelzceļa sistēmu, un tā sāks darboties līdz 2017. gada vidum.

               (22)

               Rumānijā pēdējā laikā investīciju īpatsvars ir bijis viens no augstākajiem Savienībā. Tomēr 2016. gadā publiskās investīcijas samazinājās, kas notika arī tādēļ, ka mazā apmērā tika izmantoti Savienības fondi. Plaša Savienības finansējuma apguve un efektīva izmantošana ir būtiska, lai Rumānija varētu izmantot tās attīstības potenciālu, jo īpaši tādās svarīgās nozarēs kā transports vai atkritumi. Publisko investīciju kvalitātes pasliktināšanās iemesli cita starpā ir ar pārvaldību saistīti trūkumi un mainīgas prioritātes. Reaģējot uz konkrētai dalībvalstij adresēto ieteikumu, tika panākts neliels progress attiecībā uz prioritātes piešķiršanu projektiem un to sagatavošanu publisko investīciju jomā. Kopš 2016. gada augusta ministrijām ir noteikta prasība izdevumu plānos ņemt vērā investīciju prioritātes, taču nav veikti nekādi citi pasākumi, lai nostiprinātu finanšu ministrijas lomu attiecībā uz prioritātes piešķiršanu investīcijām un lai labāk koordinētu publisko investīciju projektu sagatavošanu visās ministrijās. Valsts atkritumu apsaimniekošanas plāna un atkritumu novēršanas programmas pieņemšana bija paredzēta līdz 2016. gada beigām, taču joprojām nav pabeigta. Ir nepieciešami arī plāni pārvaldības un noteikumu ievērošanas uzlabošanai, lai valsts un Savienības līdzekļus novirzītu Savienības mēroga vides standartu sasniegšanai.

               (23)

               Efektīvs publiskais iepirkums ir ļoti svarīgs elements, lai Rumānijā sasniegtu stratēģiskos mērķus un risinātu galvenās politikas problēmas, tostarp publisko izdevumu efektivitāti, valsts pārvaldes modernizāciju, cīņu pret korupciju, kā arī inovācijas un ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes sekmēšanu. Tas ir svarīgi arī, lai panāktu iedzīvotāju uzticēšanos valsts iestādēm un demokrātijai. Rumānija nesen veica pasākumus, lai īstenotu publiskā iepirkuma stratēģiju un rīcības plānu. Kā turpmāki pasākumi saistībā ar publiskā iepirkuma likumu, kas ir spēkā kopš 2016. gada maija, 2016. gada jūnijā tika pieņemti īstenošanas tiesību akti publiskā iepirkuma un komunālo pakalpojumu iepirkuma jomā, līdz 2016. gada beigām tika pieņemti sekundārie tiesību akti koncesijas līgumu jomā, un valsts programmā attiecībā uz publisko iepirkumu ir paredzēta korupcijas novēršana un kontrole. Tomēr vairāki svarīgi stratēģijas pasākumi joprojām nav ieviesti, piemēram, pastiprinātas kontroles un citi pretkorupcijas pasākumi, pilnīga e-iepirkumu sistēmas ieviešana un publiskā iepirkuma amatpersonu apmācība.

               (24)

               Vairāk nekā 45 % Rumānijas iedzīvotāju dzīvo lauku apvidos, kas joprojām ievērojami atpaliek no pilsētu teritorijām tādās jomās kā nodarbinātība un izglītība, piekļuve pakalpojumiem un infrastruktūrai un materiālā labklājība. Rumānija, reaģējot uz konkrētai dalībvalstij adresētu ieteikumu uzlabot piekļuvi integrētiem sabiedriskajiem pakalpojumiem, paplašināt pamata infrastruktūru un stiprināt ekonomikas dažādošanu jo īpaši lauku apgabalos, 2016. gadā pieņēma visaptverošu pasākumu kopumu attiecībā uz lauku attīstību, mazo lauku saimniecību modernizāciju, atbalstu ar lauksaimniecību nesaistītiem MVU, investīcijām infrastruktūrā, tostarp sociālajos pakalpojumos un izglītībā, un oficiālu nodarbinātību. To ilgtermiņa panākumi būs atkarīgi no spējas izmēģinājuma pasākumus ieviest plašākā mērogā un efektīvi noteikt un apgūt pieejamo Savienības finansējumu.

               (25)

               Valsts uzņēmumiem (VU) ir liela nozīme ekonomikā, jo īpaši galvenajās infrastruktūras nozarēs. Nepilnības VU pārvaldībā rada zemāku rentabilitāti salīdzinājumā ar privātajiem partneriem, un tas negatīvi ietekmē publiskās finanses. Rumānija, reaģējot uz konkrētai dalībvalstij adresētu ieteikumu, ir panākusi ievērojamu progresu saistībā ar VU korporatīvo pārvaldību. 2016. gada rudenī tika ātri pieņemti normatīvie akti, kas atbalsta galvenos tiesību aktus par VU korporatīvo pārvaldību. Tiesiskais regulējums atbilst labai starptautiskai praksei par VU valdes locekļu iecelšanas un pārvaldības pārredzamību, un tajā finanšu ministrijai ir piešķirtas īpašas uzraudzības un izpildes pilnvaras. Tika veikti arī pasākumi, lai vietējo iestāžu vidū vairotu izpratni par jaunajiem noteikumiem, turklāt tika publiskota informācija par VU budžetiem. Tomēr kavēšanās iecelt profesionālus vadītājus rada bažas par turpmāku īstenošanu.

               (26)

               Rumānijas konkurētspēju ir negatīvi ietekmējuši ārpuscenu konkurētspējas trūkumi un strukturālie šķēršļi – cita starpā sarežģītas administratīvās procedūras – pārejai uz ekonomiku ar augstāku pievienoto vērtību. Rumānija, reaģējot uz 2016. gada konkrētai dalībvalstij adresētu ieteikumu, pieņēma vairākus tiesību aktus, lai vienkāršotu administratīvās procedūras un atvieglotu attiecības starp iedzīvotājiem un valsts pārvaldi, kaut gan minētie tiesību akti attiecas tikai uz nelielu skaitu procedūru.

               (27)

               Korupcija joprojām pastāv visos līmeņos, un tā turpina būt šķērslis darījumdarbībai. Rumānija ir guvusi ievērojamus panākumus, īstenojot lielu daļu tiesu sistēmas reformu un cīnoties pret augsta līmeņa korupciju. Tomēr vēl ir jāveic būtiski pasākumi, lai novērstu šajā jomā pastāvošās bažas un panāktu, ka reformas ir ilgtspējīgas un neatgriezeniskas. Nelieli panākumi tika gūti, izstrādājot turpmākus pasākumus, ar ko novērst un apkarot korupciju, jo īpaši vietējās pašvaldībās, bet joprojām pastāv būtiskas problēmas attiecībā uz efektīvu 2016. gadā pieņemtās valsts pretkorupcijas stratēģijas īstenošanu. Ir jāpieliek pūles, lai Rumānijā sabiedriskajā dzīvē tiktu ievērota tiesu neatkarība, tiktu pabeigtas kriminālkodeksa un civilkodeksa reformas un nodrošināta tiesas nolēmumu īstenošanas efektivitāte. Rumānija sadarbības un pārbaudes mehānisma ietvaros saņem ieteikumus attiecībā uz tiesu sistēmas reformu un cīņu pret korupciju. Tādējādi šīs jomas netiek iekļautas konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos Rumānijai.

               (28)

               2017. gada Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu Rumānijas ekonomikas politikas analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi 2017. gada stabilitātes programmu un 2017. gada valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Rumānijai adresētiem ieteikumiem. Izvērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Rumānijā, bet arī to atbilstību Savienības noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot Savienības līmeņa ieguldījumu.

               (29)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi 2017. gada konverģences programmu, un tās atzinums (7) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā turpmāk,

         AR ŠO IESAKA Rumānijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

               1.

               2017. gadā nodrošināt atbilstību Padomes 2017. gada 16. jūnija ieteikumam ar mērķi koriģēt būtisko novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. 2018. gadā īstenot nozīmīgus fiskālos centienus atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām. Nodrošināt pilnīgu fiskālās sistēmas piemērošanu. Stiprināt nodokļu saistību izpildi un nodokļu iekasēšanu. Cīnīties pret nedeklarētu darbu, tostarp nodrošinot, lai sistemātiski tiktu izmantotas integrētas kontroles.

               2.

               Stiprināt mērķtiecīgu aktivizācijas politiku un integrētus sabiedriskos pakalpojumus, īpašu uzmanību pievēršot personām, kas atrodas vistālāk no darba tirgus. Pieņemt tiesību aktus par vīriešu un sieviešu pensijas vecuma vienādošanu. Apspriežoties ar sociālajiem partneriem, izveidot pārredzamu mehānismu minimālās algas noteikšanai. Uzlabot piekļuvi kvalitatīvai vispārējai izglītībai, jo īpaši romiem un bērniem lauku apgabalos. Veselības aprūpes jomā pāriet uz ambulatoro aprūpi un ierobežot neoficiālos maksājumus.

               3.

               Piemērojot objektīvus kritērijus, pieņemt tiesību aktus, lai nodrošinātu profesionālu un neatkarīgu civildienestu. Publisko investīciju jomā stiprināt prioritātes piešķiršanu projektiem un to sagatavošanu. Nodrošināt savlaicīgu, pilnīgu un ilgtspējīgu valsts publiskā iepirkuma stratēģijas īstenošanu.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (4)  Cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ko Komisija pārrēķina, izmantojot vispārpieņemtu metodoloģiju.

      (5)  Padomes Ieteikums (2017. gada 16. jūnijs) ar mērķi koriģēt būtisku novēroto novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai Rumānijā (OV C 216, 6.7.2017., 1. lpp.).

      (6)  Valdības neto izdevumus veido kopējie valdības izdevumi, izņemot procentu izdevumus, izdevumus saistībā ar Savienības programmām, kas ir pilnībā izlīdzināti ar ienākumiem no Savienības fondiem, un nediskrecionāras izmaiņas saistībā ar bezdarbnieku pabalstu izdevumiem. Valsts finansētā bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis ir izlīdzināts četru gadu laikposmā. Ir ņemti vērā tiesību aktos paredzētie diskrecionārie ieņēmumu pasākumi vai ieņēmumu palielinājumi. Vienreizēji pasākumi gan ieņēmumu, gan izdevumu jomā ir atskaitīti.

      (7)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums (2016. gada 12. jūlijs) par Dānijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2016. gada konverģences programmu

text:
               18.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 299/87

         PADOMES IETEIKUMS
   (2016. gada 12. jūlijs)
   par Dānijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2016. gada konverģences programmu
   (2016/C 299/21)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.–18. martā. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2), 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Dānija nebija minēta to dalībvalstu vidū, kurām paredzēts veikt padziļinātu pārskatu.

               (2)

               2016. gada valsts ziņojums par Dāniju tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Dānijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Dānijas progress attiecībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)

               Dānija 2016. gada 26. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)

               Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir īstenoti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā (3), Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu norādēs par to pasākumu piemērošanu, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

               (5)

               Uz Dāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2016. gada konverģences programmā valdība plāno nominālās bilances uzlabošanos, 2020. gadā sasniedzot līdzsvarotu budžetu. Tiek prognozēts, ka 2016. gadā tiks sasniegts vidējā termiņa budžeta mērķis – deficīts 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 35,1 %. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka Dānija 2016. un 2017. gadā veiks ieteiktās fiskālās korekcijas. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Dānija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)

               Darbaspēka pieejamības nodrošināšana, sabiedrībai novecojot, ir priekšnoteikums Dānijas ilgtspējīgai izaugsmei. Iepriekšējos gados veiktu vairāku būtisku darba tirgus reformu mērķis ir jo īpaši palielināt nodarbinātības stimulus un uzlabot aktīva darba tirgus politikas efektivitāti. Šīs reformas varētu palīdzēt Dānijai sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” nodarbinātības mērķi un veicināt Dānijas labklājības modeļa ilgtspējību. Tomēr stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķis attiecībā uz sociālo iekļaušanu, lai samazinātu tādu cilvēku skaitu, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar ļoti zemu darba intensitāti, vēl ne tuvu nav sasniegts. Iekļaušana darba tirgū un nelabvēlīgākā situācijā esošu grupu nodarbināmības uzlabošana joprojām ir problēma. Tas jo īpaši attiecas uz cilvēkiem ar trešo valstu migrantu izcelsmi, tostarp tiem, kas ir dzīvojuši Dānijā ilgi, un jauniem cilvēkiem ar zemu iegūto izglītības līmeni. Integrācijai darbā veltītie pasākumi, par kuriem tika panākta vienošanās 2016. gada trīspusējās sarunās, varētu uzlabot nesen ieradušos bēgļu un migrantu situāciju. Tomēr vēl būtu jāveic papildu pasākumi, lai darba tirgū efektīvāk iekļautu citas atstumtās grupas.

               (7)

               Lai saglabātu Dānijas salīdzinoši augsto labklājības līmeni, ir ļoti būtiski uzlabot ražīguma pieaugumu. Tomēr ražīguma pieaugums pēdējo divu desmitgažu laikā ir bijis gauss. Viens no apzinātajiem to ietekmējošajiem faktoriem ir joprojām nepietiekamā konkurence iekšzemes pakalpojumu jomā, jo īpaši attiecībā uz mazumtirdzniecību un būvniecību. Tāpēc Dānijai ir jāpastiprina centieni uzlabot ražīgumu būvniecības nozarē, novēršot šķēršļus un nodrošinot proporcionālas atļauju piešķiršanas shēmas gadījumos, kad tādas tiek uzskatītas par nepieciešamām. Tai ir jāmazina arī ierobežojumi mazumtirdzniecības vietām, jo īpaši, īstenojot valdības izklāstītās reformas.

               (8)

               Kopējais ieguldījumu līmenis Dānijā ir bijis zems kopš privāto ieguldījumu strauja sarukuma ekonomikas krīzes laikā. Tas daļēji ir saistīts ar mazajiem ieguldījumiem mājokļos pēc “mājokļu tirgus burbuļa pārsprāgšanas” un brīvo kapacitāti uzņēmumu sektorā. Ieguldījumu veicināšana palīdzētu Dānijai stiprināt ekonomikas izaugsmi un palielināt ražīgumu. Ir apzināti šķēršļi ieguldījumu veikšanai pakalpojumu un pētniecības nozarēs. Mazumtirdzniecībā un būvniecībā pastāv šķēršļi iekļūšanai tirgū, kas savukārt ietekmē konkurenci un ražīguma pieaugumu. Varētu tikt stiprināti centieni, lai universitāšu pētījumu rezultātus pārvērstu darījumdarbības inovācijās.

               (9)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Dānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā arī ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Dānijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Dānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. un 2. ieteikumā.

               (10)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (4) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

         AR ŠO Dānijai 2016. un 2017. gadā IESAKA rīkoties šādi.

               1.

               Ievērot vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadā un panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,25 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa budžeta mērķi 2017. gadā.

               2.

               Uzlabot ražīgumu un privātā sektora ieguldījumus, palielinot konkurenci iekšzemes pakalpojumu sektorā, jo īpaši atvieglojot iekļūšanu tirgū mazumtirdzniecības un būvniecības nozarēs. Stimulēt sadarbību starp uzņēmumiem un universitātēm.

      Briselē, 2016. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

      (4)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums ( 2011. gada 4. oktobris ) par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu amatā

text:
               11.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 265/29

         PADOMES IETEIKUMS
   (2011. gada 4. oktobris)
   par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu amatā
   (2011/669/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 283. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Protokolu par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem un jo īpaši tā 11.2. punktu,
   AR ŠO IESAKA EIROPADOMEI:
   Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa amatā uz astoņu gadu pilnvaru laiku iecelt Jörg ASMUSSEN kungu.

      Luksemburgā, 2011. gada 4. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


				|

		52013DC0394

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Portugālē /* COM/2013/0394 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par pārmērīga valsts budžeta
deficīta situācijas novēršanu Portugālē
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta
7. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts
budžeta deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu
valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt
priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai,
ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu
radīšanai.
(3)       Saskaņā ar LESD
126. panta 6. punktu Padome 2009. gada 2. decembrī
nolēma, ka Portugālē ir pārmērīgs budžeta
deficīts, un saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu un
3. pantu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1467/97[1]
par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu,
sagatavoja ieteikumu, lai novērstu pārmērīgu budžeta
deficītu vēlākais līdz 2013. gadam[2].
(4)       Komisija 2010. gada 15.
jūnijā secināja, ka Portugāle ir veikusi efektīvus
pasākumus, ņemot vērā Padomes 2009. gada
2. decembra ieteikumu, lai tās valdības budžeta deficītu
samazinātu zem atsauces vērtības 3 % no IKP, un uzskatīja,
ka tāpēc konkrētajā brīdī papildu pasākumi
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūrā nav vajadzīgi.
(5)       Saskaņā ar Padomes
Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome
2012. gada 9. oktobrī secināja, ka valsts rīcība
bijusi efektīva, bet ir norisinājušies negaidīti
nelabvēlīgi ekonomikas notikumi, kas lielā mērā
negatīvi ietekmējuši valsts finanses. Rezultātā Padome
pieņēma pārskatītu ieteikumu atbilstīgi LESD
126. panta 7. punktam (“pārskatītais
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikums”) un ieteica Portugālei novērst pārmērīgo
budžeta deficītu vēlākais līdz 2014. gadam. Lai
līdz 2014. gadam samazinātu kopējo valdības budžeta
deficītu zem atsauces vērtības 3 % no IKP, Portugālei
ieteica uzlabot strukturālo bilanci par 2,3% no IKP 2012. gadā,
par 1,6% no IKP 2013. gadā un par 1,3% no IKP 2014. gadā.
Kopējā deficīta mērķi atbilstīgi
pieprasītajiem strukturālās budžeta bilances uzlabojumiem bija 5 %
no IKP 2012. gadā, 4,5 % no IKP 2013. gadā un
2,5 % no IKP 2014. gadā.
(6)       Portugāles
iestādēm tika ieteikts arī īstenot pasākumus, kas
pieņemti 2012. gada budžetā un tā marta
papildinājumā, un veikt papildu pasākumus 0,3 %
apmērā no IKP. Portugālei ieteica pieņemt
pastāvīgus konsolidācijas pasākumus vismaz 3 %
apmērā no IKP, kuri jāiekļauj 2013. gada budžetā,
pieņemt papildu pasākumus, kas veicami noviržu gadījumā, un
pēc visaptveroša valsts izdevumu pārskata veikšanas noteikt
pasākumus 2014. gadam 1 ¾ % apmērā no IKP.
Turklāt Portugālei būtu jāizpilda prasības, kas
paredzētas Padomes 2011. gada 17. maija Īstenošanas
lēmumā 2011/344/ES par Savienības finanšu
palīdzības piešķiršanu Portugālei un tā secīgajos
grozījumos. Portugālei būtu jāpielāgo Budžeta
pamatlikums, iekļaujot tajā ES fiskālās
pārvaldības noteikumus, un jāturpina uzlabot visu budžeta posmu
pārskatāmību un kontroli, kā arī jānodrošina
vidēja termiņa budžeta programmas īstenošana.
(7)       Saskaņā ar Regulas
(EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome, pamatojoties uz
Komisijas ieteikumu, var nolemt pieņemt pārskatītu ieteikumu
saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu, ja ir veikta
efektīva rīcība un ja pēc sākotnējā
ieteikuma pieņemšanas ir norisinājušies negaidīti
nelabvēlīgi ekonomikas notikumi, kas lielā mērā
negatīvi ietekmē valsts finanses. To, vai ir runa par
negaidītiem nelabvēlīgiem ekonomikas notikumiem, kas lielā
mērā negatīvi ietekmē valsts finanses, pārbauda,
ņemot vērā Padomes ieteikuma pamatā esošo ekonomikas
prognozi.
(8)       Saskaņā ar LESD
126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97
3. pantu Padomes pienākums ir attiecīgajai dalībvalstij
sniegt ieteikumus ar mērķi novērst pārmērīgu
budžeta deficītu noteiktā laikā. Ieteikumā jānosaka
maksimāli sešu mēnešu termiņš, kurā attiecīgajai
dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, lai novērstu
pārmērīgo budžeta deficītu. Turklāt ieteikumā
novērst pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu
jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz
ieteikuma pamatā esošo prognozi, atbilstu strukturālās bilances,
t. i., cikliski koriģētās bilances, neskaitot
vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam
ikgadējam uzlabojumam vismaz 0,5 % apmērā no IKP.
(9)       Saskaņā ar
2012. gada oktobra pārskatītā ieteikuma pamatā esošo
prognozi bija paredzams, ka reālais IKP samazināsies par 3 %
2012. gadā un par 1 % 2013. gadā. Kopš tā laika
izaugsmes perspektīvas ir ievērojami pasliktinājušās —
2012. gada pēdējā ceturksnī gan saimnieciskās
darbības, gan darba tirgus rādītāji
izrādījās ievērojami sliktāki, nekā
prognozēts, kā rezultātā reālais IKP
2012. gadā saruka par 3,2 %. Ņemot vērā
negatīvos pārnesumus no 2012. gada un izaugsmes perspektīvu
pasliktināšanos Portugāles eksporta tirgos, Komisijas dienestu
nesenākajā Portugāles ekonomikas attīstības prognozes
atjauninājumā reālā IKP pieaugums 2013. gadam tika
koriģēts uz leju līdz -2,3 % .
(10)     Vispārējās
valdības budžeta deficīts 2012. gadā sasniedza 6,4 %
no IKP, tātad bija lielāks nekā pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras mērķrādītājs
5,0 %. Kopējo deficītu ietekmēja vairākas
vienreizējas darbības, par kurām nebija zināms
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikuma sagatavošanas laikā. Runa ir, piemēram, par šādām
darbībām: kapitāla iepludināšana valsts īpašumā
esošajā bankā CGD (0,5 % no IKP); pašu kapitālā
pārvērsto Parpública akcionāru aizdevumu novirzīšana
uz SAGESTAMO ar valdības starpniecību, pie kam neviens
no minētajiem uzņēmumiem nav vispārējās
valdības sektora uzņēmums (0,5 % no IKP);
Vērtības samazinājumi saistībā ar BPN
aktīvu pārvešanu (0,1 % no IKP). Turklāt pēc
konsultēšanās ar Eurostat Portugāles lielo lidostu
ekspluatācijas koncesijas pārdošana tika uzskatīta par pašu
kapitāla samazināšanu, kas tādējādi neietekmē
vispārējās valdības budžeta bilanci, pretēji tam, ko
valdība bija paredzējusi budžetā (0,7 % no IKP).
Izslēdzot no kopējās bilances šo vienreizējo faktoru
ietekmi, vispārējās valdības budžeta deficīts
būtu bijis 4,7 % no IKP, t.i., mazāks nekā
mērķrādītājs.
(11)     Stingra izdevumu kontrole
kompensēja to, ka makroekonomiskās situācijas
rezultātā ieņēmumi pēdējā ceturksnī
būtiski atpalika no plānotajiem. Izdevumu samazinājums
galvenokārt tika panākts, samazinot darba algu apjomu valsts
sektorā, jo agrāk nekā plānots tika ierobežota
nodarbinātības procedūra, samazinot starppatēriņu un
iesaldējot budžeta apropriācijas jauniem investīciju projektiem.
Arī reģionālo un vietējo pašvaldību budžetu izpildes
rezultāti izrādījās labāki, nekā bija
gaidīts. Kopumā Portugāle 2012. gadā pieņēma
pastāvīgus konsolidācijas pasākumus gandrīz 6 %
apmērā no IKP, kas pārsniedz pārskatītajā
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikumā prasīto pasākumu apmēru. Saskaņā ar
Komisijas dienestu 2013. gada maija prognozi 2012. gada
strukturālās bilances uzlabojums bija 2,4 % no IKP —
salīdzinājumam, pārskatītajā pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras ieteikumā
prasītais mērķrādītājs bija 2,3 % no IKP.
Ņemot vērā potenciālā ražošanas apjoma pieauguma
koriģēšanu pēc pārskatītā pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras ieteikuma
pieņemšanas, fiskālo pasākumu apmērs būtu bijis vismaz
par 0,2 procentu punktiem lielāks. Turklāt
strukturālajā bilancē prognozētās izmaiņas
ietekmēja tas, ka ieņēmumi bija zemāki nekā
saskaņā ar scenāriju, uz kuru bija balstīts
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikums, izmantojot standarta ieņēmumu elastību. Šis
iztrūkums bija aptuveni 0,4 procentu punkti. Ņemot
vērā šo ietekmi, koriģētās strukturālās
bilances izmaiņas sasniedza 3,0 % no IKP, tādējādi
krietni pārsniedzot pārskatītajā pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūras ieteikumā
prasīto pasākumu apmēru.
(12)     Attiecībā uz
2013. gadu Komisijas dienestu 2013. gada maija Portugāles
ekonomikas attīstības prognozes atjauninājumā lēsts,
ka vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 5,5 %
no IKP, salīdzinot ar mērķi 4,5 % no IKP, kurš bija noteikts
Padome pārskatītajā pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras ieteikumā. Budžeta
konsolidācijai 2013. gadā ir jākompensē
būtiskā negatīvā novirze primārajā bilancē,
kas atspoguļo vājāku attīstību darba tirgū un
izaugsmes ziņā, kā arī pastāvīgo līdzsvara
meklēšanu par labu vairāk uz eksportu vērstai, bet vienlaikus
mazāk nodokļu ieņēmumus veicinošai ekonomikai,
salīdzinot ar pārskatītā pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras ieteikuma pamatā
esošajām prognozēm. Turklāt 5. aprīlī Konstitucionālā
tiesa lēma pret dažādiem 2013. gada budžetā iekļautiem
pasākumiem 0,8 % apmērā no IKP, un tie bija
jākompensē. Nolēmums jo īpaši attiecas uz viena no diviem
prēmiju maksājumiem pārtraukšanu valsts sektora darba
ņēmējiem, uz viena no diviem prēmiju maksājumiem
samazinājumu 90 % apmērā pensiju saņēmējiem
un uz sociālā nodrošinājuma iemaksu ieviešanu
attiecībā uz bezdarba un slimības atvaļinājumu
pabalstiem.
(13)     Komisijas dienestu
2013. gada maija Portugāles ekonomikas attīstības prognozes
atjauninājumā 2013. gadam paredzēti strukturālie
pasākumi 0,6 % apmērā no IKP. Šis rādītājs
atpaliek no Padomes ieteikumā paredzētā rādītāja
1,6 % no IKP. Tomēr koriģējot pārskatīšanas
rezultātā samazināto potenciālā ražošanas apjoma
pieaugumu kopš pārskatītā pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras ieteikuma, plānoto
strukturālo pasākumu apmērs 2013. gadā varētu
būt par aptuveni 0,2 procentu punktiem lielāks. Turklāt
strukturālās bilances attīstību smagi ietekmē arī
neplānoti zems ieņēmumu apjoms (t.i., salīdzinājumā
ar IKP attīstību, izmantojot standarta ieņēmumu
elastību), kas no plānotā apjoma atpalika par aptuveni
0,5 procentu punktiem. Kopumā, ņemot vērā minētos
faktorus, plānoto strukturālo pasākumu apmērs būtu
1,3 % no IKP. Tādējādi koriģētais fiskālo
pasākumu apmērs ir nedaudz mazāks par
pārskatītajā pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūras ieteikumā prasīto.
(14)     Budžeta korekcijas
2013. gadā ir balstītas uz pastāvīgiem
konsolidācijas pasākumiem neto 3,5 % apmērā no IKP —
tie ietver pasākumus, kas iekļauti 2013. gada budžeta
likumā, kuru plānots maija beigās grozīt ar papildu
budžetu, valsts izdevumu pārskatīšanas gaitā noteikto izdevumu
mazināšanas pasākumu iespējami agrāku īstenošanu,
kā arī citus pasākumus, kam jāaizstāj par
antikonstitucionāliem atzītie budžeta pasākumi.
Konsolidācijas pasākumu summa pārsniedz to, kāda bija
paredzēta 2012. gada oktobra pārskatītā
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikuma pieņemšanas laikā. Pasākumi cita starpā ietver
iedzīvotāju ienākuma nodokļa (IIN)
pārstrukturēšanu, akcīzes nodokļu palielināšanu un
īpašumu aplikšanu ar lielākiem nodokļiem. Izdevumu
daļā šie pasākumi ietver ievērojamu algu samazināšanu
valsts sektorā, samazinot nodarbinātības līmeni,
atlīdzību par virsstundu darbu un citas kompensācijas, valsts
pārvaldes darbības efektivitātes palielināšanu, valsts
starppatēriņa samazināšanu, ieskaitot ietaupījumus saistībā
ar publiskā un privātā sektora partnerībām, papildu
racionalizācijas pasākumus veselības aprūpes nozarē un
valsts uzņēmumos un ieņēmumu paātrināšanu no ES
fondiem.
(15)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu 2013. gada maija Portugāles ekonomikas attīstības
prognozes atjauninājumu 2014. gadā vispārējās
valdības budžeta deficīts samazināsies līdz 4,0 % no
IKP, salīdzinot ar 2012. gada oktobra pārskatītajā
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikumā paredzēto mērķi 2,5 % no IKP. Šī
novirze ir saistīta ar lielāku kopējo deficītu
iepriekšējos gados, kā arī ar to, ka ekonomikas
atveseļošanās ir bijusi mazāk izteikta, nekā gaidīts.
Sagaidāms, ka strukturālo pasākumu apmērs
2014. gadā sasniegs 1,4 % no IKP, par 0,1 procentu punktu
pārsniedzot pārskatītajā pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras ieteikumā prasīto
pasākumu apmēru. Ņemot vērā potenciālā
ražošanas apjoma atšķirību starp pārskatītā
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikuma pamatā esošajām prognozēm un atjaunināto prognozi,
prognozēto fiskālo pasākumu apmērs būtu par
0,1 procentu punktu lielāks. Turklāt, korekcijā ņemot
vērā negaidīti zemu ieņēmumu apjomu, fiskālo
pasākumu apmērs pieaugtu līdz 1,8% no IKP.
Tādējādi koriģētais strukturālo pasākumu
apjoms 2014. gadā būtu krietni lielāks par to, kas
prasīts pārskatītajā pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras ieteikumā.
(16)     Šo prognožu pamatā ir
diskrecionāri pasākumi vismaz 2 % apmērā no IKP.
Attiecībā uz izdevumiem šie pasākumi balstīsies uz valsts
izdevumu pārskata rezultātiem, kā mērķis ir
racionalizēt un modernizēt valsts pārvaldi, novērst
funkciju un struktūru dublēšanos valsts sektorā, palielināt
pensiju sistēmas ilgtspējību un panākt
mērķtiecīgus izmaksu ietaupījumus atsevišķās
nozaru ministrijās. Aprīlī un maija sākumā
valdība pieņēma vairākus pastāvīgus izdevumu
mazināšanas pasākumus, kuru rezultātā
2013.-2014. gadā paredzami kumulatīvie ietaupījumi
4,7 miljardu euro (2,8 % no IKP) apmērā. Valdība ir
uzsākusi plaša mēroga apspriešanos ar sociālajiem un politiskajiem
partneriem, lai pilnībā izstrādātu un īstenotu
šīs reformas. Ieņēmumu daļā iestādes paredz
uzņēmumu ienākuma nodokļa visaptverošu reformu
2014. gadā. Mērķis ir veicināt ieguldījumus un
izaugsmi, vienkāršojot uzņēmumu ienākuma nodokļa
sistēmu. Ņemot vērā ierobežoto fiskālo telpu, reformai
nevajadzētu ietekmēt ieņēmumus.
(17)     Valsts sektora bruto
parāds pieauga no 108,3 % no IKP 2011. gadā līdz
123,6 % no IKP 2012. gadā, un saskaņā ar Komisijas
dienestu nesenāko Portugāles ekonomikas attīstības prognozes
atjauninājumu 2014. gadā tas sasniegs savu augstāko punktu
— aptuveni 124,2 %, tādējādi visos gados pārsniedzot
Līgumā noteikto atsauces vērtību. Augšupejošā tendence
2012. gada prognozē galvenokārt ir saistīta ar
privatizācijas ieņēmumu pārveduma no Parpública
valstij statistisko apstrādi, kā arī ar zemāku, nekā
gaidīts, IKP izaugsmi un pārskatītajām deficīta
prognozēm. Lai iegrožotu parāda attiecības pieaugumu,
valdība ierosinās dažādus pasākumus, piemēram,
pārdot sociālā nodrošinājuma fonda ārvalstu
aktīvus un pabeigt privatizācijas pasākumus.
2014. gadā jau tiek prognozēts neliels primārais
pārpalikums, kas saistīts ar stingru fiskālo konsolidāciju
un labvēlīgāku makroekonomisko attīstību.
(18)     Ir veikti nozīmīgi
pasākumi, lai uzlabotu Portugāles valsts sektora finanšu
pārvaldību. Portugāle tika aicināta arī turpmāk
uzlabot visu budžeta posmu pārredzamību un kontroli visos
valdības līmeņos. 2012. gada decembrī tika
grozīts Budžeta pamatlikums, iekļaujot principus, kas paredzēti
Līgumā par stabilitāti, saskaņošanu un pārvaldību
ekonomiskajā un monetārajā savienībā
(fiskālajā paktā) un sešu tiesību aktu kopumā par
ekonomikas pārvaldību jeb t.s. "sešniekā". Līdz
2013. gada beigām ir paredzēts veikt papildu
pārskatīšanu, lai turpinātu sekmēt budžeta procedūru
un budžeta pārvaldības, pārskatatbildības,
pārredzamības un vienkāršošanas principu piemērošanu.
Turklāt parlamentam 2012. gada decembrī tika iesniegti
reģionu un vietējo pašvaldību finanšu likumu projekti. Šajos
likumos ir paredzēti uzlaboti koordinācijas mehānismi starp
centrālajām valsts pārvaldes iestādēm un
vietējām un reģionālajām pārvaldes
iestādēm, daudzgadu budžeta struktūra un stingrāki
fiskālie noteikumi, kā arī grozītā Budžeta pamatlikuma
principu piemērošana. Portugāle ir pastiprinājusi arī
centienus ierobežot iespējamās saistības, no jauna uzsākot
tālejošas pārrunas attiecībā uz publiskā un
privātā sektora partnerībām, kā rezultātā
tiek plānots jau 2013. gadā gūt ievērojamus
ietaupījumus; pienācīgā tempā uz priekšu virzās
arī valsts uzņēmumu pārstrukturēšana. Valsts
uzņēmumi panāca darbības līdzsvaru nozaru
līmenī līdz 2012. gada beigām, un nākotnē
sagaidāms turpmāks efektivitātes pieaugums. Iestādes apsver
veidus, kā pārvaldīt valsts uzņēmumu smago parāda
slogu. Šīs reformas pierāda būtisku apņemšanos panākt
fiskālu ilgtspējību vidējā termiņā.
(19)     Saskaņā ar Komisijas
dienestu ekonomikas attīstības prognozes nesenāko
atjauninājumu Portugāle nesasniegs nominālos budžeta
mērķus, kas noteikti Padomes 2012. gada 9. oktobra
ieteikumā. Tomēr, ņemot vērā izmaiņas ekonomikas
attīstībā salīdzinājumā ar makroekonomisko
scenāriju, kas ir pamatā pārskatītajam Padomes ieteikumam,
var uzskatīt, ka Portugāle ir veikusi efektīvus pasākumus,
kas nodrošina pienācīgu virzību uz mērķi 2012. un
2013. gadā novērst pārmērīgo budžeta
deficītu tā, lai tas nepārsniegtu Padomes 2012. gada
9. oktobrī noteiktās robežvērtības. Konkrēti,
Portugāle ir pieņēmusi apjomīgus konsolidācijas
pasākumus, kuru apmērs 2012. gadā ir aptuveni 6 % no
IKP un 2013. gadā 3½ % no IKP. 2012. gadā veiktie
strukturālie pasākumi, korekcijā ņemot vērā
potenciālā ražošanas apjoma pieaugumu un ieņēmumus, kas
bija zemāki, nekā prognozēts, krietni pārsniedza pārskatītajā
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
ieteikumā prasīto pasākumu apmēru. Sagaidāms, ka
2013. gadā strukturālie pasākumi nesasniegs prasīto
pasākumu apmēru, kas saistīts galvenokārt ar
nelabvēlīgo ekonomiskās situācijas attīstību, kā
arī to, ka Konstitucionālās tiesas nolēmums tika
pieņemts labu brīdi pēc budžeta gada sākuma un
tāpēc bija grūti rast aizstājošus pasākumus ar
līdzvērtīgu strukturālo kvalitāti. Sagaidāms, ka
2014. gadā strukturālie pasākumi atkal pārsniegs
prasīto apmēru. Ņemot vērā visus minētos faktorus
un Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto elastīgumu,
papildu gada piešķiršana pārmērīgā budžeta
deficīta novēršanai šķiet attaisnota.
(20)     Vēl viena gada
piešķiršana pārmērīga budžeta deficīta novēršanai
nozīmētu šādu kopējā deficīta starpposma
mērķu sasniegšanu: 5,5 % no IKP 2013. gadā, 4,0 %
no IKP 2014. gadā un 2,5 % no IKP 2015. gadā, kas,
pamatojoties uz Komisijas dienestu nesenāko Portugāles ekonomikas
attīstības prognozes atjauninājumu, atbilst
strukturālās fiskālās bilances uzlabojumam 0,6 %
apmērā no IKP 2013. gadā, 1,4 % apmērā no
IKP 2014. gadā un 0,5 % apmērā no IKP
2015. gadā un līdz ar to minimālajām uzlabojuma
prasībām saskaņā ar Padomes 1997. gada
7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97[3] 5. panta 1. punktu.
Līdztekus Portugāles ekonomikas korekciju programmas regulārai
pārskatīšanai, kā noteikts Padomes Īstenošanas
lēmumā 2011/344/ES, ik pēc trim mēnešiem tiks
izvērtētas tās sekmes pārmērīga budžeta
deficīta novēršanas procedūras saistību
īstenošanā.
(21)     Portugāle
izpilda nosacījumus pārmērīga vispārējās
valdības budžeta deficīta novēršanas termiņa
pagarinājumam, kā noteikts 3. panta 5. punktā
Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un
precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
procedūras īstenošanu,
AR ŠO IESAKA:
(1)
Portugāles iestādēm šobrīd
pastāvošais pārmērīgais budžeta deficīts būtu
jānovērš līdz 2015. gadam.
(2)
Portugāles iestādēm būtu
jānosaka šādi kopējā deficīta mērķi:
5,5 % no IKP 2013. gadā, 4,0 % no IKP 2014. gadā
un 2,5 % no IKP 2015. gadā, kas atbilst strukturālās
bilances uzlabojumam par 0,6 % no IKP 2013. gadā, par 1,4 %
no IKP 2014. gadā un par 0,5 % no IKP 2015. gadā,
pamatojoties uz Komisijas dienestu 2013. gada maija Portugāles
ekonomikas attīstības prognozes atjauninājumu.
(3)
Portugāles iestādēm būtu
jāīsteno pasākumi 3½ % apmērā no IKP, lai
neļautu 2013. gada deficītam pārsniegt 5,5% no IKP.
Tie ietver 2013. gada budžeta likumā noteiktos pasākumus un
jaunus algu izdevumu samazinājumus, valsts pārvaldes iestāžu
darbības efektivitātes palielināšanu, valsts patēriņa
samazināšanu un ES līdzekļu labāku izmantošanu.
(4)
Portugāles iestādēm, pamatojoties uz
valsts izdevumu pārskata rezultātiem, būtu jāpieņem
pastāvīgi konsolidācijas pasākumi vismaz 2 %
apmērā no IKP, lai panāktu, ka kopējais deficīts
2014. gadā ir 4,0 % no IKP. Mērķim vajadzētu
būt racionalizēt un modernizēt valsts pārvaldi,
novērst funkciju un struktūru dublēšanos valsts sektorā,
palielināt pensiju sistēmas ilgtspējību un panākt
mērķtiecīgus izmaksu ietaupījumus atsevišķās
nozaru ministrijās.
(5)
Portugāles iestādēm būtu
jāpieņem pastāvīgi konsolidācijas pasākumi, kas
nepieciešami, lai sasniegtu 2015. gada deficīta mērķi
2,5 % no IKP.
(6)
Portugāles valdībai ir efektīvi
jārīkojas, lai īstenotu šo ieteikumu līdz 2013. gada
1. oktobrim, un atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulas (EK) Nr. .../2013 10. panta 2.a punktam
jāsniedz izsmeļošs ziņojums par mērķu sasniegšanai
paredzēto konsolidācijas stratēģiju.
Portugālei būtu arī
jāsaglabā valsts sektora finanšu pārvaldības reformas
temps, līdz 2013. gada beigām pārskatot Budžeta
pamatlikumu, lai turpinātu sekmēt budžeta procedūru un budžeta
pārvaldības, pārskatatbildības, pārredzamības un
vienkāršošanas principu piemērošanu, un jāturpina centieni
ierobežot valsts uzņēmumu un publiskā un privātā sektora
partnerību iespējamās saistības.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
[2]               Visi dokumenti saistībā ar
pārmērīga deficīta novēršanas procedūru
Portugālē ir atrodami šeit:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm
[3]               OV L 209, 2.8.1997., 5. lpp.


title: Komisijas Ieteikums ( 2010. gada 28. aprīlis ) par pētniecības kopīgas plānošanas iniciatīvu lauksaimniecības, pārtikas nodrošinājuma un klimata pārmaiņu jomā

text:
               4.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 111/27

         KOMISIJAS IETEIKUMS
   (2010. gada 28. aprīlis)
   par pētniecības kopīgas plānošanas iniciatīvu lauksaimniecības, pārtikas nodrošinājuma un klimata pārmaiņu jomā
   (2010/253/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 181. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Klimata pārmaiņas plaši skar lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares, jo šīs nozares ir tieši saistītas ar klimata apstākļiem; lauksaimniecības radītās oglekļa emisijas Eiropas Savienībā veido 14 % no pasaules siltumnīcefekta gāzu emisijām.

               (2)

               Klimata pārmaiņas ir viena no galvenajām lauksaimniecības problēmām pasaules iedzīvotāju nodrošināšanā ar pārtiku – prognozēts, ka 2050. gadā pasaules iedzīvotāju skaits sasniegs deviņus miljardus.

               (3)

               Tiek lēsts, ka pieprasījums pēc pārtikas pasaulē līdz 2030. gadam palielināsies par 50 % un divkāršosies līdz 2050. gadam; vienlaikus tiek prognozēts, ka būtiski pieaugs arī pieprasījums pēc biomasas, kas nav paredzēta pārtikai.

               (4)

               Lauksaimniecībā un mežsaimniecībā strauji pieaug pieprasījums pēc biomasas, kas nav paredzēta pārtikai. Šo pieprasījumu rada klimata pārmaiņu seku mazināšanas pasākumi citās nozarēs un nepieciešamība pāriet uz ekonomiku ar zemu oglekļa savienojumu emisiju līmeni.

               (5)

               Dažu pamata pārtikas produktu krājumi pasaulē ir samazinājušies, un pārtikas cenu krass kāpums – kā 2008. gadā pieredzētais – var kļūt par biežāku parādību, ja augošo pieprasījumu nevarēs nodrošināt ar atbilstošu piedāvājumu.

               (6)

               Klimata pārmaiņas var ietekmēt kultūru ražību, lopkopības metodes un ražošanas vietu izvēli; dažos Eiropas Savienības reģionos tām var būt nozīmīga ietekme uz lauku saimniecību ienākumiem, zemes izmantošanu un lauku ekonomiku.

               (7)

               Tropisko un subtropisko valstu lauksaimniecības nozare, jo īpaši Subsahāras Āfrikā, ir ārkārtīgi jutīga un neaizsargāta pret klimata pārmaiņām, un jebkura liela pārtikas krīze šajos reģionos ietekmētu Eiropu.

               (8)

               Lai novērstu šo apvienoto risku radītu neatgriezenisku kaitējumu un nodrošinātu ilgtspējīgu pārtikas apgādi mainīgajos klimata apstākļos, nepieciešama saskaņota rīcība.

               (9)

               Šī kopīgas plānošanas iniciatīva ir svarīga arī kopējās lauksaimniecības politikas pilnveidošanai.

               (10)

               “Lauksaimniecību, pārtikas nodrošinājumu un klimata pārmaiņas” Konkurētspējas padome 2009. gada 3. decembra sanāksmē atzina par jomu, kurā kopīgas plānošanas pieeja piešķirs ievērojamu papildu vērtību dalībvalstu pašreizējiem sadrumstalotajiem pētniecības pasākumiem. Tāpēc savos secinājumos tā atzina nepieciešamību uzsākt kopīgas plānošanas iniciatīvu šajā jomā un aicināja Komisiju dot savu ieguldījumu tās sagatavošanā. Turklāt Padome vēlreiz apstiprināja, ka kopīga plānošana ir dalībvalstu īstenojams process, Komisijai iesaistoties vienīgi kā koordinatorei.

               (11)

               Kopīga pētniecības plānošana lauksaimniecības, pārtikas nodrošinājuma un klimata pārmaiņu jomā veicinātu iemaņu, zināšanu un finanšu līdzekļu apvienošanu, lai sekmētu pētniecību un risinātu problēmas saistībā ar pārtikas nodrošinājumu un klimata pārmaiņu draudiem, pasaules iedzīvotāju skaita pieaugumu, kā arī ar pārtikas un nepārtikas pieprasījumu.

               (12)

               Šajā ieteikumā paredzēto mērķu sasniegšanai dalībvalstīm ir jāsadarbojas ar Komisiju, lai apzinātu iespējamās Komisijas iniciatīvas, kas varētu palīdzēt dalībvalstīm stratēģiskās pētniecības programmas izstrādē un īstenošanā. Dalībvalstīm ir jāsadarbojas arī ar Lauksaimniecības zinātniskās pētniecības pastāvīgo komiteju, lai nodrošinātu kopīgo plānošanas pasākumu saskaņošanu ar plašāku lauksaimniecības pētniecības programmu.

               (13)

               Lai Komisija varētu sniegt ziņojumus Eiropas Parlamentam un Padomei, dalībvalstīm regulāri ir jāziņo Komisijai par šajā kopīgajā plānošanas iniciatīvā gūtajiem rezultātiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts izstrādāt kopīgu koncepciju, kā sadarbība un koordinācija pētniecības jomā Eiropas Savienības mērogā var risināt problēmas saistībā ar pārtikas nodrošinājumu un klimata pārmaiņu radītajiem draudiem, pasaules iedzīvotāju skaita pieaugumu un pārtikas un nepārtikas pieprasījumu.

               2.

               Dalībvalstīm ir ieteikts izstrādāt kopīgu stratēģisku pētniecības programmu, nosakot vidēja termiņa un ilgtermiņa pētniecības vajadzības un mērķus pārtikas nodrošinājuma jomā, pielāgojoties klimata pārmaiņu sekām lauksaimniecībā un mazinot to ietekmi. Stratēģiskajā pētniecības programmā ir jāiekļauj īstenošanas plāns, nosakot prioritātes un termiņus un stratēģiskās pētniecības programmas īstenošanai nepieciešamos pasākumus, instrumentus un līdzekļus.

               3.

               Dalībvalstīm ir ieteikts stratēģiskās pētniecības programmā un īstenošanas plānā iekļaut šādus pasākumus:

                           a)

                           valsts programmu un pētniecības pasākumu attiecīga noteikšana un informācijas apmaiņa par tiem;

                           b)

                           kopīgas plānošanas pasākumu un tehnoloģiju novērtēšanas iespēju palielināšana, lai nodrošinātu pašreizējo un jaunu draudu pastāvīgu uzraudzību, regulāri sniedzot ziņojumus;

                           c)

                           apmaiņa ar informāciju, resursiem, paraugpraksi, metodoloģiju un vadlīnijām;

                           d)

                           to jomu vai pētniecības pasākumu noteikšana, saistībā ar kuriem ir vēlama koordinēšana, kopīgi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus vai resursu apvienošana;

                           e)

                           iepriekš d) apakšpunktā minētajās jomās kopīgi veicamo pētniecības procedūru noteikšana;

                           f)

                           attiecīgā gadījumā – esošo pētniecības infrastruktūru kopīga izmantošana vai jaunu infrastruktūru izveide;

                           g)

                           zināšanu, jauninājumu un starpnozaru metodoloģisko pieeju nodošana un izplatīšana citās Eiropas daļās un pasaulē un pētījumu rezultātu efektīvas izmantošanas nodrošināšana, lai veicinātu Eiropas konkurētspēju un politikas izstrādi;

                           h)

                           valsts un privātā sektora ciešākas savstarpējas sadarbības veicināšana un atbalstīšana, kā arī atvērtu jauninājumu vide starp dažādām uzņēmējdarbības nozarēm;

                           i)

                           patērētāju un Eiropas Savienības lauksaimniecības pārtikas produktu ražotāju mainīgo vajadzību ievērošana, nosakot mērķus saistītajās programmās.

               4.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts izveidot kopīgu vadības struktūru lauksaimniecības, pārtikas nodrošinājuma un klimata pārmaiņu jomā, piešķirot tiesības izstrādāt vienotus noteikumus, nosacījumus un procedūras sadarbībai un koordinēšanai un uzraudzīt stratēģiskās pētniecības programmas īstenošanu.

               5.

               Dalībvalstīm ir ieteikts kopīgi īstenot stratēģisko pētniecības programmu, tostarp vietējo valsts pētniecības programmu ietvaros vai ar citu valsts mēroga pētniecības pasākumu starpniecību.

               6.

               Dalībvalstīm ir ieteikts sadarboties ar Komisiju, lai apzinātu iespējamās Komisijas iniciatīvas, palīdzot dalībvalstīm izstrādāt un īstenot stratēģisko pētniecības programmu, un lai saskaņotu kopīgās programmas ar citām Eiropas Savienības iniciatīvām šajā jomā.

               7.

               Dalībvalstīm ir ieteikts sadarboties ar Komisiju, meklējot iespējamos veidus, kā lauksaimnieku kopienu un citas ieinteresētās personas iesaistīt iegūto rezultātu izmantošanā, un izvērtējot labākos veidus kopīgas plānošanas iniciatīvas integrēšanai kopējās lauksaimniecības politikas izstrādē.

               8.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts sadarboties ar Komisiju, izmantojot visus piemērotos jauninājumu politikas instrumentus, lai veicinātu pētniecības rezultātu pārveidošanu produktos un pakalpojumos un īpaši nodrošinātu visu veidu jauninājumu pieejamību maziem un vidējiem uzņēmumiem, tostarp lauksaimniekiem.

               9.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts sadarboties ar Komisiju, apsverot iespējamos veidus, kā šajā jomā starptautiskā līmenī konsultēties un sadarboties ar atbilstīgām organizācijām vai grupām.

               10.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts sadarboties ar Lauksaimniecības zinātniskās pētniecības pastāvīgo komiteju, lai nodrošinātu kopīgas plānošanas pasākumu koordinēšanu ar plašāku lauksaimniecības pētniecības programmu.

               11.

               Dalībvalstīm tiek ieteikts regulāri ziņot Komisijai par šajā kopīgajā plānošanas iniciatīvā gūtajiem rezultātiem.

      Briselē, 2010. gada 28. aprīlī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Máire GEOGHEGAN-QUINN


title: Padomes Ieteikums Grieķijai ( 2010. gada 16. februāris ), nolūkā pārtraukt Grieķijas ekonomikas politikas neatbilstību vispārējām pamatnostādnēm un novērst risku, ka varētu tikt apdraudēta ekonomikas un monetārās savienības pareiza darbība

text:
               30.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 83/65

         PADOMES IETEIKUMS GRIEĶIJAI
   (2010. gada 16. februāris),
   nolūkā pārtraukt Grieķijas ekonomikas politikas neatbilstību vispārējām pamatnostādnēm un novērst risku, ka varētu tikt apdraudēta ekonomikas un monetārās savienības pareiza darbība
   (2010/190/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               Pagājušā gada laikā Grieķijā ievērojami pasliktinājās makroekonomikas un budžeta situācija, un Grieķijas valsts finanses pasliktinājās daudz vairāk, nekā būtu bijis gaidāms, notiekot lejupslīde. Šādu notikumu gaitu pārsvarā ir izraisījuši iekšēji faktori, kas attīstījušies ilgākā termiņā, kā rezultātā ir pasliktinājusies Grieķijas ekonomikas tīro aizdevumu pozīcija un radusies apjomīga un pastāvīga ārēja nelīdzsvarotība, kas atspoguļo spēcīgu konkurētspējas zudumu un izteiktu fiskālā stāvokļa pasliktināšanos.

               (2)

               Sliktos ekonomiskos un fiskālos rezultātus ir veicinājusi valsts īstenotā fiskālā politika, valsts pārvaldes efektivitātes un strukturālo reformu trūkums (indikatori rāda, ka salīdzinājumā ar starptautiskiem kritērijiem Grieķijas pozīcija šajā jomā ir vāja).

               (3)

               Pašreizējā situācija rada lielas grūtības Grieķijas ekonomikas ilgtermiņa ilgtspējībai, un, kā redzams no vairāku dalībvalstu valsts obligāciju svārstībām, tās ekonomikas un fiskālā situācija var radīt negatīvus blakusefektus citām eurozonas dalībvalstīm. Pašreizējā situācija arī rada risku, kas apdraud ekonomikas un monetārās savienības pareizu darbību.

               (4)

               Veicot dažādus daudzpusējus uzraudzības pasākumus, Padome un Komisija ir atkārtoti norādījušas uz Grieķijas ekonomikas ilgāka termiņa strukturālajam problēmām. Tostarp ir veikta budžeta uzraudzība saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu un Lisabonas līgumu, kuros ietvertās ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes (1) nodrošina vispārīgu atsauces sistēmu strukturālām reformām Savienībā un eurozonā. Minētajās pamatnostādnēs ir iekļauti ieteikumi dalībvalstīm ievērot vidēja termiņa budžeta mērķus un efektīvi rīkoties, lai nodrošinātu pārmērīga deficīta tūlītēju novēršanu, kā arī censties novērst tekošā konta deficītu, īstenojot strukturālas reformas, uzlabojot ārējo konkurētspēju un veicinot deficīta novēršanu ar fiskālo politiku.

               (5)

               Šajā kontekstā, atspoguļojot Grieķijas ekonomikas dziļās strukturālās problēmas fiskālajā, nodarbinātības un produktu tirgus jomā, Padome savā 2009. gada 25. jūnija ieteikumā (2) atzīmēja, ka Grieķijai “jāpastiprina centieni, lai novērstu Grieķijas ekonomikas makroekonomisko nelīdzsvarotību un strukturālos trūkumus”, un adresēja ieteikumus īpaši Grieķijai, tostarp ieteikumu, ka tai vajadzētu turpināt fiskālo konsolidāciju; palielināt konkurenci profesionālo pakalpojumu jomā; īstenot reformas, lai palielinātu ieguldījumus pētniecībā un izstrādē; efektīvāk izmantot struktūrfondus; īstenot valsts pārvaldes reformu un saskaņā ar integrētu elastdrošības pieeju īstenot plašu pasākumu klāstu darba tirgus jomā. Padome Grieķijai kā eurozonas dalībvalstij vienlaikus ieteica nodrošināt valsts finanšu ilgtspējību un uzlabot to kvalitāti, modernizēt valsts pārvaldi un īstenot Savienības kopīgos “elastdrošības” principus.

               (6)

               Grieķijas ekonomikas un budžeta politika neatbilst ne ieteikumiem, kas adresēti atsevišķām valstīm saskaņā ar ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, ne arī ieteikumiem, kas adresēti eurozonas dalībvalstīm un kas izklāstīti Padomes Ieteikumā (2008. gada 14. maijs) par dalībvalstu un Kopienas vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm.

               (7)

               Grieķija 2010. gada 15. janvārī iesniedza stabilitātes programmas 2010. gada atjauninājumu, kurā ietverti budžeta mērķi laikposmam līdz 2013. gadam, kas skatāmi kontekstā ar 2010. gada budžetu, kuru Grieķijas parlaments pieņēma 2009. gada 23. decembrī. Padome 2010. gada 16. februārī saskaņā ar 5. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (3) sniedza atzinumu par Grieķijas stabilitātes programmas 2010. gada atjauninājumu. Padome 2010. gada 16. februārī pieņēma arī lēmumu atbilstīgi Līguma par ES darbību 126. panta 9. punktam, pieprasot Grieķijai veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kas uzskatāmi par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (4) (turpmāk “Padomes 2010. gada 16. februāra lēmums”).

               (8)

               Lai ekonomikas politikas koordinēšana eurozonā darbotos atbilstīgi, ir savlaicīgi jāizmanto saskaņā ar LESD 121. pantu pieejamie instrumenti. LESD 121. panta 4. punktā noteikts, ka Komisija attiecīgai dalībvalstij var izteikt brīdinājumu un var ieteikt Padomei izteikt vajadzīgos ieteikumus minētajai dalībvalstij. Ņemot vērā situācijas nopietnību un nolūkā nodrošināt saskanību ar Padomes 2010. gada 16. februāra lēmumu, Padomei ir lietderīgi pieņemt vajadzīgos ieteikumus. Turklāt Padome, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma, var pieņemt lēmumu savus ieteikumus darīt zināmus atklātībai.

               (9)

               Lai gan makroekonomikas stāvoklis 2009. gadā ir pasliktinājies spēcīgāk, nekā iestādes to paredzēja, valsts finanses ir pasliktinājušās daudz vairāk, nekā būtu bijis sagaidāms lejupslīdes rezultātā, kas izrādījusies spēcīgāka, nekā prognozēts. Šādu pasliktināšanos lielā mērā ir radījusi Grieķijas valdības īstenotā budžeta politika. Patlaban tiek lēsts, ka valsts kopbudžeta deficīts 2009. gadā būs 12,75 % no IKP salīdzinājumā ar stabilitātes programmas 2009. gada janvāra atjauninājumā noteikto mērķvērtību, proti, 3,75 % no IKP.

               (10)

               Grieķijas parlaments 2009. gada 23. decembrī pieņēma 2010. gada budžetu, kurā 2010. gadam noteiktais budžeta deficīta mērķis ir 9,1 % no IKP. Kamēr notika budžeta pieņemšana, Grieķijas iestādes paziņoja par nolūku paātrināt fiskālo korekciju jau 2010. gadā, 2010. gadam nosakot budžeta deficīta mērķi 8,7 % apmērā no IKP. Stabilitātes programmas 2010. gada janvāra atjauninājumā tika apstiprināts pārskatītais budžeta deficīta mērķis 2010. gadam 8,7 % apmērā no IKP.

               (11)

               Sabiedrības novecošanās ilgtermiņa ietekme uz valsts izdevumiem ir ievērojami lielāka nekā vidēji Savienībā, to galvenokārt rada ļoti liels prognozētais pensiju izdevumu kā daļas no IKP pieaugums nākamajās desmitgadēs. Kā apstiprina Komisijas dienestu 2009. gada ziņojums par ilgtspējību, pieejamie indikatori liecina par lieliem riskiem valsts finanšu ilgtspējībai, kas papildus budžeta konsolidācijai jārisina, izmantojot pensiju un veselības aprūpes sistēmas reformu. Grieķijas pensiju sistēma cieš no vairākām problēmām, tostarp no fakta, ka tās tvērums ir sadrumstalots. Lai gan pabalstu vidējais līmenis Grieķijā ir viens no augstākajiem Savienībā, kas negatīvi ietekmē vēlmi strādāt, un tas īpaši izpaužas kā vecāka gadagājuma cilvēku zemais nodarbinātības līmenis, tomēr Grieķijā ir arī viens no augstākajiem nabadzības līmeņiem vecāka gadagājuma cilvēku vidū. Ir arī problēmas ar agrīnas pensionēšanas shēmām, kas nodrošina alternatīvus, tomēr dārgus, pensionēšanās ceļus. Jāreformē arī veselības aprūpes sistēma, jo īpaši, lai ievērojami uzlabotu tās efektivitāti un pārvaldību, jo minētie aspekti daudzkārt ir bijuši cēlonis budžeta pārtēriņiem. Darba tirgus reformām būtu jāatbalsta pieaugošais darbaspēka nodrošinājums, lai palielinātu iemaksu bāzi.

               (12)

               Grieķijai būtu jāatjauno konkurētspēja un jānovērš apjomīgā ārējā nelīdzsvarotība. Šajā kontekstā atbilstīgi vispārējām pamatnostādnēm par ekonomikas politiku Grieķijai vajadzētu censties novērst tekošā konta deficītu “īstenojot strukturālas reformas, palielinot ārējo konkurētspēju un (..) palīdzot veikt šīs korekcijas ar fiskālo politiku”. Šajā nolūkā Grieķijas iestādēm būtu jāīsteno pastāvīgi pasākumi kārtējo primāro izdevumu, tostarp atalgojuma izdevumu valsts sektorā, kontrolei un steidzami jāveic darba un produktu tirgus strukturālās reformas. Konkrēti, Grieķijas iestādēm būtu jānodrošina, lai fiskālās konsolidācijas pasākumi veicinātu arī valsts finanšu kvalitātes uzlabošanos visaptverošas reformu programmas īstenošanas gaitā, vienlaikus ātri īstenojot nodokļu administrēšanas turpmāko reformu politiku.

               (13)

               Dažādi indikatori un analīze apstiprina, ka Grieķija iepriekšējo desmit gadu laikā ir būtiski un ilgstoši zaudējusi cenu konkurētspēju. Viens no izskaidrojumiem ir darba algu pieaugums, kas pārsniedz produktivitātes kāpumu. Valsts sektora algas salīdzinājumā ar privātā sektora algām Grieķijā ir pieaugušas straujāk nekā citās eurozonas valstīs un vispārēji ietekmējušas algu vienošanās, tāpēc valsts sektoram jāuzņemas vadošā loma, lai palīdzētu atjaunot algu mērenību. Turklāt daži Grieķijas kolektīvās algu vienošanās sistēmas aspekti (piemēram, algu vienošanās vidējais līmenis) var arī būt cēlonis atalgojuma un produktivitātes pieauguma neatbilstībai, un tajos ar sociālo partneru piekrišanu jāievieš korekcijas. Raugoties nākotnē, algu vienošanās sistēmai jāatbalsta algu izmaiņas, kas ciešāk atspoguļo konkurētspēju, produktivitātes attīstību un vietējā darba tirgus apstākļus.

               (14)

               Valsts pārvalde ir bijusi būtisks šķērslis ceļā uz efektivitātes uzlabošanu Grieķijā. Attiecībā uz valsts sektoru vairākumā starptautisko salīdzinājumu Grieķijas reitings ir zems, un tiek uzskatīts, ka daudzas problēmas izriet no nepietiekamas administratīvās kapacitātes un efektivitātes. Iestādes ir apņēmušās uzlabot valsts pārvaldes darbību. Tam vajadzētu izpausties kā darbinieku skaita samazināšanai, cilvēkresursu pārvaldības uzlabošanai valsts uzņēmumos, izmaksu samazinājumam, pārredzamības uzlabošanai, juridiskās noteiktības stiprināšanai un politikas efektīvai īstenošanai.

               (15)

               Grieķijai ir ievērojamas iespējas uzlabot uzņēmējdarbības vidi un produktu tirgus darbību. Uzņēmumi saskaras ar sarežģītām, apgrūtinošām un ilgstošām administratīvajām procedūrām. Profesionālie pakalpojumi tiek spēcīgi regulēti un šķēršļi konkurencei ir vieni no lielākajiem Savienībā. Turklāt tīklu nozaru (piemēram, enerģētikas) liberalizācija, kā arī tirgu atvēršana transporta nozarē, jo īpaši dzelzceļa jomā, atpaliek no Savienības vidējiem rādītājiem. Reformas minētajās nozarē varētu uzlabot privātos ieguldījumus un nodarbinātību, un šādu uzlabojumu īstenošanai nebūtu nepieciešami lieli valsts finanšu līdzekļi. Produktu tirgus reformas varētu palīdzēt arī darba tirgus reformu īstenošanā, mazinot izmaksu slogu.

               (16)

               Arī Grieķijas darba tirgus ir jāreformē atbilstīgi kopīgajiem “elastdrošības” principiem, kā Padome norādījusi 2009. gada ieteikumos par nodarbinātības politikas īstenošanu. Īpaša uzmanība pievēršama jauniešiem, ņemot vēra grūtības, ar kurām viņi saskaras, oficiāli stājoties darbā. Ir plašas iespējas atbalstīt darba pārejas darba tirgū, tostarp uzlabojot izglītības un apmācību politiku, darbaspēka prasmes un aktīva darba tirgus politikas efektivitāti, šim nolūkam izmantojot arī Eiropas Sociālo fondu. Pastāv arī vajadzība atvieglot nodarbinātības aizsardzības tiesību aktus. Turklāt politikai būtu jāveicina aktīva darba tirgus piedalīšanās. Šo ieteikumu izpilde ir ļoti svarīga Grieķijas ekonomikai. Tādējādi būtu pienācīgi jāņem vērā ekonomikas jomā veikto strukturālo darbību ietekme uz nodarbinātību.

               (17)

               Savienības struktūrfondu un kohēzijas fondu ātrākai un efektīvākai apguvei var būt izšķiroša loma, lai sekmīgi īstenotu darbības, kas vērstas uz konkurētspējas un ilgtspējīgu valsts finanšu atjaunošanu. Salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm fondu apguves process norisinās gausāk. Sadarbojoties ar Komisiju, lai veiktu pasākumus nolūkā uzlabot darbības programmu apguves spējas un struktūru, Grieķija varētu finansēt svarīgus valsts ieguldījumus, kas atbalsta ilgtermiņa izaugsmes potenciālu, vienlaicīgi ļaujot turpināties budžeta konsolidācijai. Īpašu uzmanību vajadzētu pievērst darbības programmām “Administratīvā reforma” un “Digitālā konverģence”, jo tās veicina būtiskas reformas valsts pārvaldē, kurām ir ļoti svarīga nozīme stabilitātes programmas 2010. gada janvāra atjauninājumā izklāstītās reformu stratēģijas īstenošanā. Piemēram, Savienības struktūrfondus šādās darbības programmās varētu izmantot, lai atbalstītu valsts sektora īstenotas veselības aprūpes sistēmas, valsts nodarbinātības dienestu, mūžizglītības un nelegālas nodarbinātības apkarošanas reformas, kā arī lai veidotu efektīvas regulatīvās kontroles un izpildes spējas.

               (18)

               Grieķijas banku stāvoklis rentabilitātes un kapitāla atbilstības izteiksmē, šķiet, ir salīdzinoši labs. Turklāt šā sektora stabilitāti ir apstiprinājuši plaši stresa testi. Turklāt Grieķijas bankām joprojām ir zems problēmaizdevumu līmenis (aptuveni 7,2 % no aizdevumu kopējā apjoma) un salīdzinoši zema aizdevumu/noguldījumu attiecība. Tomēr Grieķijas banku nozare ir saskārusies ar grūtībām saistībā ar piekļuvi likviditātei vairumtirdzniecības tirgos, kas nozīmē, ka tā lielā mērā ir atkarīga no eurosistēmas aizdevumiem. Tādējādi, lai gan Grieķijas banku sistēma visumā ir stabila un no vispasaules finanšu krīzes ir cietusi mazāk nekā dažas citas dalībvalstis, ir maz ticams, ka to neskars sarežģījumi Grieķijas valsts finanšu sektorā. Turklāt bažas rada arī dažu Grieķijas kaimiņvalstu ekonomikas un finanšu problēmu ietekme.

               (19)

               Vispasaules ekonomikas un finanšu krīzes ietekme uz Grieķijas ekonomiku nozīmē risku pārvērtēšanu, kas padara smagāku parādu slogu, palielina riska uzcenojumu valsts parādam,

         AR ŠO IESAKA.

               1.

               Ņemot vērā Grieķijas valsts finanšu sistēmas iestāžu trūkumus un ekonomikas nepilnības kopumā, Grieķijai pēc iespējas drīzāk, sākot ar 2010. gadu, būtu jāsagatavo un jāīsteno radikālu un visaptverošu strukturālo reformu kopums, kas pārsniedz pasākumus, kuri izklāstīti stabilitātes programmas 2010. gada janvāra atjauninājumā. Ierosinātajām reformām vajadzētu būt pieejamiem skaidriem un sīki izstrādātiem termiņiem, un tie būtu jāievēro īstenošanas gaitā. Konkrētāk, ņemot vērā to, cik svarīgi ir nodrošināt algu vienošanās sistēmas efektivitāti, kā arī nepieciešamību kopumā panākt atalgojuma mērenību, ņemot vērā konkurētspējas zudumu, Grieķijai būtu:

                           a)

                           jāsamazina izdevumi par valsts sektorā strādājošo algām, lai nodrošinātu, ka valsts sektora algu politikai ir noteicoša loma saistībā ar atalgojuma veidošanos privātajā sektorā, un lai tā veicinātu algu vispārēju mērenību;

                           b)

                           jāracionalizē algu izmaksas sistēma tiešās valsts pārvaldes darbiniekiem, nosakot vienotus principus attiecībā uz algu noteikšanu un plānošanu un racionalizējot atalgojuma sistēmu; šī algu politika būtu jāattiecina arī uz atlīdzības noteikumiem valsts uzņēmumu darbiniekiem;

                           c)

                           jāuzlabo algu noteikšanas sistēmas elastīgums, veicinot decentralizētākas algu vienošanās (piemēram, izvairoties no koplīgumu administratīvas attiecināšanas arī uz uzņēmumiem, kas nav iesaistīti sarunās), tostarp atsaistot tās no atalgojuma attīstības valsts sektorā; uzlabot algu vienošanās likuma īstenošanu, lai ierobežotu izņēmuma klauzulas izmantošanu.

               2.

               Ņemot vērā neatliekamo nepieciešamību reformēt pensiju sistēmu un ņemot vērā apdraudējumus valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējībai, Grieķijai būtu:

                           a)

                           jāīsteno savlaicīga un visaptveroša pensiju reforma, kurai būtu jāveicina valsts finanšu ilgtspējība;

                           b)

                           jānodrošina likumīgā pensionēšanās vecuma izlīdzināšana starp vīriešiem un sievietēm un jāievieš papildu parametri, kas automātiski koriģē pensiju līmeni un likumīgo pensionēšanās vecumu atbilstīgi attiecīgiem ekonomikas un demogrāfiskajiem faktoriem;

                           c)

                           jānodrošina, ka visaptverošas darba tirgus reformas atbalsta pieaugošu darbaspēka nodrošinājumu un nodarbinātību, lai paplašinātu iemaksu bāzi.

                           d)

                           jāpielāgo pensiju piešķiršanas formula, nostiprinot saikni starp veiktajām iemaksām un saņemtajiem pabalstiem, kā arī indeksējot pensijas atkarībā no cenām, nevis veicot indeksāciju diskrecionāri, kā tas bijis līdz šim;

                           e)

                           jāpaaugstina vidējais vecums izejai no darba tirgus, nosakot stingrākus agrīnas pensionēšanās atbilstības kritērijus; ievērojami jāsamazina patlaban pārāk garais to profesiju saraksts, kurās iespējama agrīna pensionēšanās;

                           f)

                           jāvienkāršo sadrumstalotā pensiju sistēma un jāpieņem visiem saistoši tiesību akti par tiesībām uz pensiju, iemaksām, uzkrāšanu un indeksēšanu;

                           g)

                           jau 2010. gadā jāpieņem nepieciešamie tiesību akti.

               3.

               Veselības aprūpes jomā reformām vajadzētu būt vērsām uz šādiem aspektiem:

                           a)

                           pārmērīgi sadrumstalotās veselības aprūpes sistēmas struktūras un tās pārvaldības modernizācija;

                           b)

                           valsts primāro veselības aprūpes pakalpojumu kvalitātes un efektivitātes uzlabošana;

                           c)

                           slimnīcu pārvaldes un grāmatvedības procedūru modernizēšana;

                           d)

                           iepirkuma procedūru uzlabošana, arī pārskatot iepirkto medikamentu sarakstu.

               4.

               Ir nepieciešams uzlabot valsts pārvaldes efektivitāti. Šajā nolūkā Grieķijai būtu:

                           a)

                           pamatojoties uz neatkarīgu funkcionālu novērtējumu, jāizstrādā, jāapstiprina un jāīsteno stratēģiska reforma nolūkā nodrošināt valsts pārvaldes pārredzamības un efektivitātes būtisku uzlabojumu; tā pamatā būtu neatkarīgs, funkcionāls pārskats par valsts pārvaldes kopējo struktūru, lai paaugstinātu valsts pārvaldes efektivitāti vairākās politikas jomās, īpaši attiecībā uz lēmumu pieņemšanas struktūrām, pienākumu sadali starp iestādēm, galveno ministriju iekšējā organizāciju, īstenošanas pārraudzību un pārskatatbildību un personāla skaita atbilstību un cilvēkresursu pārvaldību; valsts sektorā nodarbinātības tendencei vajadzētu būt vērstai nevis uz pieaugumu, bet uz samazināšanu;

                           b)

                           jākonsolidē vairākas pašvaldības un pašpārvaldes, nodrošinot ievērojamus izdevumu ietaupījumus;

                           c)

                           jāveic pasākumi nolūkā nodrošināt valsts iepirkumu rentabilitāti, pārredzamību un konkurētspējīgumu.

               5.

               Vēl viena prioritāra joma, kurā risinājumi jāsāk rast jau 2010. gadā, ir produktu tirgus darbības un uzņēmējdarbības vides uzlabošana. Šajā nolūkā Grieķijai būtu:

                           a)

                           jāsasniedz mērķi, kas noteikti labāka regulējuma darba plānā, vienkāršojot procedūras uzņēmējdarbības uzsākšanai, licencēšanai un īstenošanai; jāracionalizē un jāvienkāršo Grieķijas regulatīvā sistēma, katrā ministrijā izveidojot specializētas labāka regulējuma nodaļas, nostiprinot ietekmes novērtējuma nozīmi un kopumā paātrinot administratīvo slogu mazināšanas programmas īstenošanu;

                           b)

                           jāpieņem un jāīsteno skaidra un uz rīcību vērsta konkurences politikas programma, tostarp pārskatot prioritāšu noteikšanas noteikumus un reformējot izpildes praksi; jāstiprina Grieķijas Konkurences komisijas autoritāte un spējas;

                           c)

                           ātri un vērienīgi jāīsteno Pakalpojumu direktīvas noteikumi;

                           d)

                           jāveic efektīvi pasākumi, lai uzlabotu konkurenci profesionālo pakalpojumu jomā;

                           e)

                           jāturpina veicināt un uzraudzīt transporta un enerģētikas nozares liberalizāciju, jo īpaši atceļot cenu ierobežojumus un šķēršļus darbības uzsākšanai autopārvadājumu nozarē, pilnībā īstenojot dzelzceļa pirmo pasākumu kopumu (5), lai veicinātu tirgus atvēršanu dzelzceļa nozarē, un paplašinot elektroenerģijas nozares liberalizāciju, šajā nolūkā atsaistot pašreizējos vēsturiskos operatorus;

                           f)

                           atvieglot regulējumu mazumtirdzniecības nozarē.

               6.

               Nolūkā atbalstīt produktivitātes un nodarbinātības pieaugumu, Grieķijai būtu:

                           a)

                           jāveic nekavējoši pasākumi, lai apkarotu nelegālu nodarbinātību;

                           b)

                           jāpārskata darba tirgus regulējums, tostarp nodarbinātības aizsardzības tiesību akti, nolūkā uzlabot darbaspēka nodrošinājumu;

                           c)

                           jāatbalsta darbaspēka pieprasījums, pastiprinot mērķtiecīgus darbaspēka izmaksu samazinājumus;

                           d)

                           jāīsteno reformas izglītības sistēmā nolūkā paaugstināt darbaspēka prasmju līmeni un uzlabot atbilstību darba tirgus vajadzībām.

               7.

               Ņemot vērā, ka Grieķijai jāpaaugstina produktivitāte, tostarp izmantojot par prioritārām noteiktas valsts investīciju stratēģijas, Grieķijai būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai uzlabotu ES struktūrfondu apgūšanas efektivitāti un tempu. Īstenojot iepriekšminēto, īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai ātri un efektīvi īstenotu darbības programmas “Administratīvā reforma” un “Digitālā konverģence”, jo tās veicina būtiskas reformas valsts pārvaldē, kurām ir ļoti svarīga nozīme stabilitātes programmas 2010. gada janvāra atjauninājumā izklāstītās reformu stratēģijas īstenošanā.

               8.

               Grieķiju aicina ziņot par pasākumiem, kurus tā īstenojusi, reaģējot uz šo ieteikumu, un par to strukturālo pasākumu termiņiem un īstenošanu, kas izklāstīti stabilitātes programmas 2010. gada janvāra atjauninājumā, darot to ceturkšņa ziņojumu kontekstā, kuri noteikti Padomes 2010. gada 16. februāra Lēmuma 4. panta 2. punktā.

      Šis ieteikums ir adresēts Grieķijas Republikai.
      Briselē, 2010. gada 16. februāra

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. SALGADO

      (1)  http://ec.europa.eu/economy_finance/structural_reforms/growth_jobs/guidelines/index_en.htm

      (2)  Padomes Ieteikums (2009. gada 25. jūnijs) par atjauninātu 2009. gada redakciju dalībvalstu un Kopienas ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm un par dalībvalstu nodarbinātības politikas īstenošanu (OV L 183, 15.7.2009., 1. lpp.).

      (3)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (4)  OV L 83, 30.3.2010., 13. lpp.

      (5)  Direktīva 91/440/EEK (OV L 237, 24.8.1991., 25. lpp.), 95/18/EK (OV L 143, 27.6.1995., 70. lpp.) un 2001/14/EK (OV L 75, 15.3.2001., 29. lpp.).