               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 343 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Rumānijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Rumānijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Rumānijas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , tādējādi uzsākot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Eiropadome 2016. gada 17.–18. martā apstiprināja Gada izaugsmes pētījuma prioritātes. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā tā noteica Rumāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2016. gada ziņojums par Rumāniju
                  6
                tika publicēts 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Rumānijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2015. gada 14. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Rumānijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Ziņojumā ietverts arī padziļināts pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar padziļinātā pārskata rezultātiem.
                  7
                Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Rumānijā ir pārmērīga makroekonomiskā nelīdzsvarotība.

               (3)Rumānija 2016. gada 28. aprīlī iesniedza tās 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresēti ieteikumi tika ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus. Komisija ir sniegusi papildu norādes par to, kā tā izmantos šo noteikumu pamatnostādnēs par to pasākumu piemērošanu, ar ko sasaista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               .

               (5)Trešā maksājumu bilances finansiālā atbalsta programma (2013.–2015. gadam) beidzās 2015. gada septembrī, nenodrošinot pabeigtu pārskatīšanu. Trešā oficiālā pārskatīšana (2015. gada 16.–30. jūnijs) nolūkā izvērtēt programmas īstenošanas nosacījumus netika pabeigta. Lai gan vairākās jomās ir gūti zināmi panākumi, pašreizējās un iepriekšējo programmu sasniegumu ilgtspēja galvenajās politikas jomās bija apdraudēta. Uzraudzība pēc programmas darbības beigām tika uzsākta 2015. gada 1. oktobrī, un tā tiks turpināta, līdz tiks atmaksāti vismaz 70 % no aizdevuma, kas piešķirts saskaņā ar pirmo maksājumu bilances programmu, proti, vismaz līdz 2018. gada pavasarim.

               (6)Uz Rumāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2016. gada konverģences programmā valdība plāno nominālās bilances pasliktināšanos no -0,7 % 2015. gadā līdz -2,9 % no IKP 2016. un 2017. gadā. Paredzams, ka arī strukturālā bilance pasliktināsies. Programmā paredzēts atkāpties no vidēja termiņa budžeta mērķa – strukturālā deficīta 1 % apmērā no IKP –, kas tika panākts 2014. un 2015. gadā, un atgriešanās pie tā programmas periodā nav paredzēta. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka programmas laikā valsts parāda attiecība pret IKP saglabāsies zem 40 %. Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams attiecībā uz 2016. gadu un nedaudz labvēlīgs attiecībā uz 2017. gadu. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka notiks būtiska novirze no ieteiktās korekcijas 2016. gadā un, nemainīgas politikas apstākļos, 2017. gadā. Turklāt saskaņā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi valsts budžeta deficīts 2017. gadā sasniegs 3,4 % no IKP, pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3 % no IKP. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Rumānija nenodrošinās atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tādējādi, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (7)Rumānijas fiskālās sistēmas noteikumi ir pamatoti, taču tie netiek efektīvi piemēroti praksē. Neviens no nesenajiem deficītu palielinošajiem fiskālajiem pasākumiem netika sākti un pieņemti standarta budžeta procedūras ietvaros. 2015. gadā netika ievērota prasība iekļaut Finanšu ministrijas apstiprinātu ietekmes novērtējumu attiecībā uz jaunām likumdošanas iniciatīvām, kas palielina publiskā sektora izdevumus vai samazina ieņēmumus, ievērot izdevumu griestus un piedāvāt ieņēmumu samazinājuma kompensācijas pasākumus. Taču praksē fiskālajai padomei tiek dots ļoti maz laika, lai reaģētu uz budžeta priekšlikumiem, un tās atzinumi un ieteikumi netiek pietiekami ņemti vērā. 2016. gada valsts budžeta likumā budžeta deficīta mērķis ir 2,95 % no IKP, būtiski novirzoties no vidēja termiņa mērķa. Tā ir atkāpe no valsts fiskālās sistēmas.

               (8)Tiek īstenoti vairāki pasākumi nolūkā uzlabot nodokļu iekasēšanu un nodokļu saistību izpildi. Pasākumi ietver kases aparātu obligātu ieviešanu, skaidras naudas maksājumu noteikumu stiprināšanu, jaunu PVN reģistrācijas procedūru, pastiprinātus auditus, ko veic nodokļu iestāde (ANAF), un minētās iestādes notiekošo reorganizāciju. Tomēr izvairīšanās no nodokļu maksāšanas lielais īpatsvars un zems nodokļu saistību izpildes līmenis joprojām rada bažas. Nedeklarēts darbs un nepilnīga ienākumu deklarēšana turpina negatīvi ietekmēt nodokļu ieņēmumus un kropļot ekonomiku. Joprojām ir ierobežota to pasākumu efektivitāte, ko darba inspekcija un citas iestādes īsteno nolūkā apkarot nedeklarētu darbu.

               (9)Likums par pensionēšanās vecuma izlīdzināšanu vīriešiem un sievietēm ir izskatīšanas stadijā parlamentā kopš 2013. gada. Tā pieņemšana būtiski palielinātu vecāku sieviešu līdzdalību darba tirgū, mazinātu dzimumu atšķirības pensiju ziņā un mazinātu vecuma nabadzības risku.

               (10)2015. gadā darba tirgus situācija uzlabojās. Bezdarba līmenis ir zems un nodarbinātības līmenis pieaug. Ilgstošs bezdarbs ir zem ES vidējā. Tomēr saglabājas būtiskas problēmas, jo īpaši saistībā ar augsto to jauniešu īpatsvaru, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā, un pasākumi to efektīvai iesaistīšanai ir ierobežoti.

               (11)Valsts nodarbinātības aģentūra atpaliek individualizētu pakalpojumu piedāvāšanā darba meklētājiem, un tās pakalpojumi darba devējiem ir ierobežoti, neskatoties uz to, ka informācija par vakancēm Valsts nodarbinātības aģentūrai ir nododama obligāti. Ir izstrādāta procedūra, kas paredz īpaši pielāgotu atbalstu dažādām bezdarbnieku kategorijām, bet tā vēl nav īstenota. Sadarbība starp nodarbinātības un sociālajiem dienestiem ir ļoti ierobežota, vēl vairāk apgrūtinot sociālās palīdzības saņēmēju aktivizēšanu.

               (12)Minimālā alga kas ir viena no zemākajām ES, kopš 2013. gada ir ievērojami pieaugusi, taču objektīvu kritēriju neesamība tās noteikšanai rada nenoteiktību. Darbam ar minimālās algas noteikšanas reformu tika izveidota trīspusēja darba grupa, bet joprojām trūkst skaidru pamatnostādņu vai kritēriju, kas ņemtu vērā minimālās algas noteikšanas ietekmi uz darbvietu radīšanu, sociālajiem apstākļiem un konkurētspēju. Kopumā sociālais dialogs joprojām ir vājš.

               (13)Rumānijā ir viens no vislielākajiem nabadzības vai sociālās atstumtības riskiem ES. Sociālās palīdzības saņēmēju aktivizēšana darba tirgū ir ļoti ierobežota, jo īpaši lauku apvidos. Sociālais atsauces indekss, kuru izmanto sociālo pabalstu summas aprēķināšanai netiek regulāri atjaunināts atbilstīgi ekonomiskajai situācijai, kas var ietekmēt pabalstu atbilstību. Parlamentam pieņemšanai ir nosūtīts minimālo iekļaušanas ienākumu likums, kas, paredzams, padarīs pabalstus mērķorientētākus, uzlabos to atbilstību un aktivizēs darba tirgū minimālo iekļaušanas ienākumu saņēmējus. Tomēr vairāku valdības “nabadzības novēršanas paketē” iekļauto pasākumu mērķis ir risināt šo jautājumu, izmantojot integrētu pieeju (attiecībā uz izglītības, veselības aprūpes, mājokļu, sociālās aizsardzības un transporta jautājumiem).

               (14)Rumānija joprojām saskaras ar problēmām izglītības jomā. Pastāv vairākas stratēģijas, kas attiecas uz mūžizglītību, profesionālo izglītību un apmācībām, terciāro izglītību un mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu. Tomēr mācību priekšlaicīgas pārtraukšanas rādītājs joprojām ir ievērojami augstāks par ES vidējo rādītāju, daļēji tādēļ, ka ir būtiski aizkavējusies 2015. gadā pieņemtās stratēģijas īstenošana. Preventīvās un trūkumu novēršanas programmas ir ierobežotas. Neaizsargātās grupas, piemēram, romi un bērni no nabadzīgām ģimenēm, joprojām saskaras ar šķēršļiem attiecībā uz piekļuvi kvalitatīvai izglītībai un tās iegūšanu, jo īpaši lauku apvidos. Rumānija ir veikusi pasākumus agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā nolūkā atbalstīt nelabvēlīgā situācijā esošu skolēnu (vecumā no 4 līdz 6 gadiem) uzņemšanu bērnudārzos. Agrīnās pirmsskolas izglītības pakalpojumu pieejamība vecuma grupā no 0 līdz 3 gadiem joprojām ir ierobežota. Nesen pieņemtie tiesību akti par bērnu kopšanas atvaļinājuma noteikumu paplašināšanu apvienojumā ar nepietiekamo stimulu strādāt var palielināt šķēršļus sieviešu dalībai darba tirgū. Dalība vidējā profesionālā izglītībā un apmācībā pārsniedz ES vidējo rādītāju, bet mācības priekšlaicīgi pārtraukušo īpatsvars joprojām ir augsts. Pieaug terciāro izglītību ieguvušo skaits, bet augstākās izglītības kvalitāte un nozīme darba tirgū ir ierobežota. Dalība pieaugušo izglītībā ir ļoti zema.

               (15)Situācija veselības aprūpes jomā Rumānijā ir slikta. Jaundzimušo paredzamais mūža ilgums gan vīriešiem, gan sievietēm ir ievērojami zem ES vidējā rādītāja. Lielas bažas joprojām raisa veselības aprūpes pieejamība un pārmērīga paļaušanās uz stacionāro aprūpi. Plaši izplatītie neoficiālie maksājumi samazina veselības aprūpes pieejamību cilvēkiem ar zemiem ienākumiem. Rumānija ir pieņēmusi pasākumus nolūkā uzlabot veselības aprūpes pieejamību cilvēkiem ar zemiem ienākumiem, pensionāriem un cilvēkiem attālās, izolētās kopienās. Patlaban tiek izstrādāts sociālo un veselības aprūpes mediatoru tīkls un ir ierosināts likumprojekts par sabiedriskajiem pakalpojumiem. Cilvēku ar invaliditāti deinstitucionalizēšana joprojām ir problemātiska.

               (16)Rumānija ir rīkojusies, lai risinātu jautājumu par veselības aprūpes sistēmas mazo finansējumu un publisko līdzekļu neefektīvo izmantojumu tajā. Šīs reformas ietver nokavēto maksājumu piedziņu veselības aprūpes nozarē, zāļu iegādes izdevumu ilgtspējas palielināšanu, e-veselības risinājumu īstenošanu, veselības aprūpes sistēmas finansēšanas uzlabošanu, stratēģijas izveidi resursu pārvirzīšanai no stacionārās aprūpes uz profilaktisko un primāro veselības aprūpi, un centralizētas iepirkuma procedūras. Tomēr administratīvās spējas trūkums kavē valsts veselības aprūpes stratēģijas 2014.–2020. gadam īstenošanu. Veselības aprūpes sistēmas efektivitāti jo īpaši ierobežo tas, ka ir kavēšanās slimnīcu nozares racionalizēšanā un pārejā no stacionārās uz ambulatoro veselības aprūpi, kas ir rentablāka.

               (17)Rumānijas būtiskākā attīstības atšķirība ir starp pilsētām un lauku teritorijām. Laukos nodarbinātības, sociālie, veselības aprūpes un izglītības rādītāji ir zemāki un cilvēkiem ir daudz mazākas iespējas piekļūt izglītībai, medicīniskajiem pakalpojumiem, pamata komunālajiem pakalpojumiem un sabiedriskajiem pakalpojumiem, jo vietējās administratīvās spējas ir zemas un sadrumstalotas. Tajā pašā laikā lauku apvidu sociāliekonomisko attīstību ierobežo vāji attīstīta transporta infrastruktūra, ierobežots sabiedriskais un privātais transports, kā arī augstās transporta izmaksas un ierobežota piekļuve platjoslas infrastruktūrai. Lauksaimniecības zemā pievienotā vērtība un saimnieciskās diversifikācijas trūkums lauku apvidos ierobežo lauku ekonomikas ilgtspējīgu attīstību. Liela daļa lauku darbaspēka strādā naturālā vai daļēji naturālā lauksaimniecībā, kam ir saikne ar slēpto bezdarbu vai neatalgotu nodarbinātību ģimenē, zemu produktivitāti un nabadzību. Nabadzības apkarošanas pakete, kuru galvenokārt finansēs no ES finansējuma, paredz integrētu pieeju cīņai pret nabadzību, tostarp lauku apvidos. Ir plāni izveidot integrētas kopienas komandas, kas nelabvēlīgos apstākļos esošām kopienām piedāvā vairākus integrētus pakalpojumus, bet tie vēl nav īstenoti.

               (18)Valsts pārvaldes reformas stratēģiskais satvars darbojas kopš 2014. gada, bet tā īstenošana 2015. gadā bija lēna. 2016. gadā tika pieņemtas dažas svarīgākās iniciatīvas, lai palielinātu valsts pārvaldes darbības pārredzamību un efektivitāti. Tomēr tas, ka ir iekavējusies vispārīgas un pārredzamas cilvēkresursu pārvaldības pieejas pieņemšana, jo īpaši attiecībā uz pieņemšanu darbā un iecelšanu amatā, novērtēšanu, atalgojumu, karjeras attīstību visās personāla kategorijās un apmācību, pieļauj patvaļīgu pieeju galvenajām procedūrām un lēmumiem. Apvienojumā ar nestabilām organizatoriskām struktūrām tas negatīvi ietekmē civildienesta neatkarību un profesionālismu un tādējādi arī tā efektivitāti un lietderību. Sarežģītas administratīvās procedūras, neefektīva publiskā iepirkuma sistēma un plaši izplatīta korupcija ierobežo pakalpojumu (tostarp e-pārvaldes pakalpojumu) sniegšanu gan iedzīvotājiem, gan uzņēmumiem. Joprojām netiek pietiekami izmantoti tādi rīki kā stratēģiskā plānošana, programmu budžeta plānošana, konsultācijas un uz pierādījumiem balstītas politikas veidošana. Šie problēmjautājumi kavē nozīmīgas politikas īstenošanu daudzās jomās, tostarp pieejamā ES finansējuma un cita finanšu atbalsta efektīvu izmantošanu.

               (19)Valsts uzņēmumiem, kuriem ir dominējošs stāvoklis galvenajās ekonomikas nozarēs, ir tendence uzrādīt zemākus rezultātus. Tie ir īpaši pārstāvēti galvenajās infrastruktūras nozarēs, enerģētikas nozarē sasniedzot 44 % no apgrozījuma un 77 % no nodarbinātības un transporta nozarē attiecīgi 24 % un 28 %. Valdības ārkārtas rīkojums Nr. 109/2011 par valsts īpašumā esošu uzņēmumu korporatīvo pārvaldību 2016. gada 10. maijā pārtapa par likumu ar grozījumiem, kas labāk saskaņoti ar starptautiski atzīto labāko praksi. Nolūkā aizstāt pagaidu vadību vairākos valsts uzņēmumos Rumānija ir atsākusi pieņemt darbā profesionālus vadītājus, taču progress ir bijis lēnāks nekā sākotnēji ziņots. Gada budžeta savlaicīga pieņemšana un revidētu gada pārskatu apstiprināšana un publicēšana veicinātu pārredzamību un pārskatatbildību valsts uzņēmumos. Tiek gatavots jauns privatizācijas likums. Taču tajā var tikt iekļauti noteikumi, kuri ir pretrunā ar korporatīvās pārvaldības tiesību aktiem. Īpašas bažas rada privatizācijas īpašā administratora un uzņēmuma vadītāja pienākumu iespējama pārklāšanās.

               (20)Neskatoties uz tiesu iestāžu centieniem vērsties pret augsta līmeņa korupciju, daudzās ekonomikas nozarēs korupcija joprojām pastāv un tajā ir iesaistītas amatā ieceltas un vēlētas amatpersonas visos valdības līmeņos, kā arī publisko iestāžu ierēdņi un darbinieki. Tiek īstenotas apjomīgas tiesu sistēmas reformas, bet joprojām pastāv bažas par lielo darba slodzi tiesās, tiesas lēmumu paredzamību un pareizu izpildi un ārējo spiedienu uz tiesu iestādēm. Ieteikumus tiesu sistēmas reformas un cīņas pret korupciju jomā Rumānija saņem sadarbības un pārbaudes mehānisma ietvaros. Tādējādi šīs jomas netiek iekļautas konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos Rumānijai.

               (21)Finanšu nozares stabilitāte ir uzlabojusies. Tomēr nozare joprojām ir vāji aizsargāta pret valsts tiesiskajām iniciatīvām. Nesen pieņemtais tiesību akts par parāda dzēšanu, kas piemērojams ar atpakaļejošu spēku attiecībā uz esošajiem uzkrātajiem aizdevumiem, var radīt problēmas vairākām kredītiestādēm un vājināt kreditēšanas aktivitātes. Tiesību akts var palielināt finanšu nozares stabilitātes risku, ietekmējot visu ekonomiku. Citi notikumi, kas var negatīvi ietekmēt bankas, cita starpā ir priekšlikums konvertēt vietējā valūtā aizdevumus, kuri izsniegti ārvalstu valūtā, un daži tiesas lēmumi par negodīgiem noteikumiem aizdevuma līgumos.

               (22)Nepietiekama vai zemas kvalitātes infrastruktūra ir viens no visproblemātiskākajiem faktoriem uzņēmējdarbības veikšanai Rumānijā un ir šķērslis tirdzniecībai un ekonomikas attīstībai. Neraugoties uz pēdējā laika nelielajiem uzlabojumiem, Rumānija joprojām ieņem pēdējo vietu reģionā transporta un sakaru infrastruktūras kvalitātes ziņā. Tai ir mazs ceļu un autoceļu tīkls, salīdzinot ar citām reģiona kaimiņvalstīm un ņemot vērā valsts izmēru. Transporta ģenerālplāna pieņemšana un ar to saistītā dzelzceļa reforma tika vairākkārt atlikta.

               (23)Rumānijā ir otrs zemākais publisko ieguldījumu līmenis reģionā un tā ir vienīgā valsts reģionā, kuras publiskie ieguldījumi kopš 2008. gada ir samazinājušies katru gadu. Nesen tā ir uzsākusi un turpina centienus stiprināt ministriju sadarbību, reorganizēt publiskā iepirkuma sistēmu un uzlabot ieguldījumu projektu plānošanu un īstenošanu. Tomēr publisko ieguldījumu projektu sagatavošana joprojām ir neapmierinoša un pakļauta ārējai ietekmei. Projektu atlasi turpina kavēt vidēja termiņa un ilgtermiņa plānošanas un stratēģisko prioritāšu trūkums, nepieciešamība panākt vienošanos starp daudziem lēmumu pieņēmējiem, Finanšu ministrijas Publisko ieguldījumu novērtēšanas nodaļas ierobežotās izpildes pilnvaras un valsts programmas vietējai attīstībai atlases kritēriju trūkums.

               (24)Neraugoties uz izmaksu konkurētspējas un tirdzniecības rādītāju ievērojamu uzlabošanos, Rumānijas ārpusizmaksu konkurētspēja joprojām nav pietiekama. Strukturālie šķēršļi kavē Rumānijas pāreju uz augstākas pievienotās vērtības ekonomiku un ierobežo Rumānijas spēju veicināt ilgtspējīgu izaugsmi. Administratīvo procedūru sarežģītība, fiskālās un nodokļu politikas nepastāvīgums un neattīstītā uzņēmējdarbības vide turpina negatīvi ietekmēt ieguldījumu lēmumus. Izvairīšanās no nodokļu maksāšanas lielais īpatsvars un nedeklarēta nodarbinātība samazina nodokļu ieņēmumus un kropļo ekonomiku. Maziem un vidējiem uzņēmumiem piekļuve finansējumam joprojām ir ierobežota.

               (25)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Rumānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Rumānijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Rumānijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas  ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā.

               (26)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums
                  9
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

               AR ŠO IESAKA Rumānijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.2016. gadā ierobežot novirzi no vidējā termiņa budžeta mērķa un 2017. gadā panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,5 % apmērā no IKP, ja vien vidējā termiņa budžeta mērķis netiek sasniegts ar mazāku piepūli. Nodrošināt, ka tiek īstenots fiskālais režīms, un vēl vairāk stiprināt nodokļu saistību izpildi un nodokļu iekasēšanu. Nepieļaut, ka tiesiskās iniciatīvas vājina juridisko noteiktību un pakļauj riskam finansiālo stabilitāti. Nepieciešamības gadījumā pieņemt pasākumus, kas mazina šādus riskus.

               2.Stiprināt darba devējiem un darba meklētājiem paredzētos Valsts nodarbinātības aģentūras pakalpojumus, jo īpaši pielāgojot pakalpojumus darba meklētāju profilam, efektīvāk savienojot tos ar sociālajiem pakalpojumiem un iesaistot nereģistrētus jauniešus. Sadarbībā ar sociālajiem partneriem izstrādāt objektīvus kritērijus minimālās algas noteikšanai. Rīkoties, lai novērstu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu, un paplašināt kvalitatīvas izglītības iespējas, jo īpaši romu tautības pārstāvjiem. Pieņemt noteikumus par vīriešu un sieviešu pensijas vecuma vienādošanu.

               3.Ierobežot neoficiālos maksājumus veselības aprūpes sistēmā un palielināt ambulatorās aprūpes pieejamību. Stiprināt neatkarību un pārredzamību valsts pārvaldes cilvēkresursu vadībā. Vienkāršot administratīvās procedūras uzņēmumiem un sabiedrībai. Stiprināt valsts uzņēmumu korporatīvo pārvaldību.

               4.Uzlabot piekļuvi integrētiem sabiedriskajiem pakalpojumiem, paplašināt pamata infrastruktūru un stiprināt ekonomikas dažādošanu, jo īpaši lauku apvidos. Pieņemt un īstenot transporta ģenerālplānu. Stiprināt publisko ieguldījumu projektu izvirzīšanu par prioritāti un sagatavošanu.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 343 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 91final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 345 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Slovākijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Slovākijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovākijas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījuma prioritātēs Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.-18. martā. 2015. gada 26. novembrī Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā tā nenoteica Slovākiju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  6
               . Šo ieteikumu 2016. gada 18.–19. februāra sanāksmē apstiprināja Eiropadome un 2016. gada 8. martā pieņēma Padome. Tā kā Slovākijas valūta ir euro un ņemot vērā valstu ekonomiku ciešās savstarpējās saiknes ekonomiskajā un monetārajā savienībā, Slovākijai būtu jānodrošina ieteikuma pilnīga un savlaicīga īstenošana.

               (2)2016. gada valsts ziņojumu par Slovākiju publicēja 2016. gada 26. februārī
                  7
               . Tajā tika izvērtēti Slovākijas panākumi, īstenojot Padomes 2014. gada 15. jūlijā pieņemtos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, un progress attiecībā uz stratēģijas "Eiropa 2020" valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Slovākija 2016. gada 29. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir īstenoti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot atbilstošos Padomes ieteikumus. Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  8
               , Komisija ir sniegusi sīkāku informāciju par to, kā tā izmantotu šo noteikumu.

               (5)Uz Slovākiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2016. gada stabilitātes programmā valdība plāno uzlabot nominālo bilanci līdz -1,9 % no IKP 2016. gadā un turpmāk pakāpeniski līdz -1,3 % no IKP 2017. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu vidējā termiņa budžeta mērķis — strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP — tiktu sasniegts 2019. gadā.  Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā sasniegs 52,9 % un turpinās pieaugt līdz 47,3 % 2019. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tomēr pasākumi sākot no 2017. gada plānoto budžeta deficīta mērķu sasniegšanai nav pietiekami konkretizēti. Saskaņā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi pastāv risks, ka Slovākija 2016. gadā nedaudz novirzīsies no vidējā termiņa budžeta mērķa, bet sagaidāms, ka 2017. gadā nemainīgas politikas apstākļos tā veiks ieteiktās fiskālās korekcijas. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata — sagaidāms, ka Slovākija kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr būs nepieciešami turpmāki pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību 2016. gadā. Šim nolūkam ārkārtīgi svarīgi būtu veikt ilgstoši atliktu pasākumu — pieņemt saistošas izdevumu maksimālās robežas — un īstenot "izmaksu lietderības" programmu, lai palielinātu publisko izdevumu efektivitāti, veicot plānoto izdevumu pārskatīšanu atsevišķās jomās.

               (6)Publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēja Slovākijā joprojām ir problemātisks jautājums. Tas galvenokārt ir saistīts ar prognozēto ar novecošanu saistīto izmaksu pieaugumu veselības aprūpes un pensiju jomās. Sagaidāms, ka Slovākijas pensiju izdevumu pieaugums līdz 2060. gadam būs viens no lielākajiem ES, kas skaidrojams ar sabiedrības novecošanu un zemo dzimstības līmeni. Likumā noteiktais pensionēšanās vecums Slovākijā ir salīdzinoši neliels, daļēji saistībā ar paredzamā mūža ilguma faktoriem.  Veselības aprūpes izdevumi ir galvenais ar novecošanu saistītās izmaksas ietekmējošais faktors. Sagaidāms, ka publiskie veselības aprūpes izdevumi ilgtermiņā būtiski pieaugs, lai arī no salīdzinoši zema līmeņa. Neraugoties uz nelielu uzlabojumu, veselības rādītāji Slovākijā joprojām ir ļoti slikti. Lai palielinātu izmaksu lietderību veselības aprūpes nozarē, valdība ir veikusi pasākumus gan stacionārās aprūpes, gan ambulatorās aprūpes nozarēs. Turpinās centieni ieviest integrētu veselības aprūpes modeli. Šīs reformas panākumi, šķiet, ir atkarīgi no ieinteresēto dalībnieku iesaistīšanās, veselības aprūpes centru un slimnīcu integrācijas un no personāla piemērotības. Neraugoties uz pasākumiem, kas pieņemti, lai ierobežotu turpmāku parāda palielināšanos publiskajās slimnīcās, daudzu slimnīcu finansiālais stāvoklis joprojām ir slikts. Grūtības joprojām sagādā negatīvo izdevumu tendenču pilnīga mainīšana, piemēram, pārstrukturējot slimnīcu kapacitāti, ieviešot iepriekš noteiktu maksājumu sistēmu un palielinot  publiskā iepirkuma konkurenci veselības aprūpes nozarē. Attiecībā uz ambulatoro aprūpi — ģimenes ārstu vājā "norīkošanas" funkcija ir daļēji skaidrojama ar neoptimālu kompetenču sadalījumu starp ģimenes ārstiem un speciālistiem un veicina to, ka tiek izmantota specializēta aprūpe, kas ir dārgāka. Attiecībā uz nodokļiem — valdības pasākumi, lai apkarotu krāpšanu nodokļu jomā ir veicinājuši labāku nodokļu iekasēšanu, jo īpaši pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā. Tomēr starpība starp plānoto un faktiski iekasēto PVN joprojām ir augsts, un tas norāda uz vēl pastāvošām problēmām nodokļu saistību izpildes jomā. Stingra uzsvara likšana uz PVN iekasēšanu iepriekšējos gados ir mazinājusi citām nozīmīgām nodokļu jomām, piemēram, ienākumu nodokļiem pievērsto uzmanību. Turklāt, koncentrējoties uz revīziju, nepietiekami izstrādātas ir palikušas citas nodokļu administrācijas funkcijas, piemēram, parāda piedziņas funkcija. Tas liek secināt, ka vēl ir daudz iespēju uzlabot resursu sadalījumu nodokļu sistēmā. Stratēģija, lai noteiktu mērķus nodokļu saistību izpildes jomā, vēl nav izstrādāta.

               (7)Neraugoties uz uzlabojumiem darba tirgū ekonomikas veiksmīgās atveseļošanās un neseno politikas pasākumu rezultātā, problēma joprojām ir ilgtermiņa bezdarbs. Ilgtermiņa bezdarba rādītājs joprojām ir viens no augstākajiem ES (7,6 % salīdzinājumā ar visas ES rādītāju 4,3 % 2015. gada trešajā ceturksnī). Tas jo īpaši ietekmē atstumtās romu kopienas, mazkvalificētus un jaunus cilvēkus. Pasākumi bezdarba novēršanai ir veikti arodizglītības un apmācības, subsidēto darbvietu un karjeras konsultāciju jomā.  Tomēr vairākumā gadījumu šo reformu veiksmīga īstenošana būs atkarīga no valsts nodarbinātības dienesta iespējām. Neraugoties uz centrālā nodarbinātības biroja reorganizēšanu un apmācību pieejamības uzlabošanu, joprojām pastāv grūtības ieviest individualizētu atbalstu ilgtermiņa bezdarbniekiem un neaizsargātām iedzīvotāju grupām. Romu iesaistes līmenis Slovākijas darba tirgū joprojām ir ļoti zems, un progress viņu nodarbinātības līmeņa palielināšanā ir lēns. Faktori, kas ietekmē viņu vājo līdzdalību darba tirgū, ir zems izglītības un prasmju līmenis un diskriminācija. Reproduktīvā vecuma sieviešu zemais nodarbinātības līmenis ir saistīts ar ilgo bērna kopšanas atvaļinājumu (līdz pat trim gadiem), bērnu aprūpes iestāžu trūkumu — jo īpaši bērniem, kas nav sasnieguši trīs gadu vecumu, — augstās bērnu aprūpes izmaksas un elastīga darbalaika režīmu ierobežotā izmantošana. Turklāt saglabājas reģionālās atšķirības – bezdarba līmenis Slovākijas austrumos joprojām ir divreiz lielāks nekā Bratislavā. Attiecībā uz darba tirgus pakalpojumu pārvaldību — iepriekšējos mēnešos veiktie pasākumi nenodrošina individualizētu pieeju, risinot strukturālās problēmas Slovākijas darba tirgū.

               (8)Izglītības sistēma nav pietiekami orientēta uz Slovākijas ekonomiskā potenciāla palielināšanu. Saskaņā ar starptautiskajiem standartiem izglītības rezultāti ir slikti un pasliktinājušies vēl vairāk. Tas lielā mērā ir saistīts ar skolotāju izglītības neatbilstību un skolotāja profesijas nepietiekamo pievilcību. Neraugoties uz skolotāju algu pieaugumu 2016. gadā par 4 %, zemais atalgojums un nepietiekama praktiskā apmācība pieder pie faktoriem, kuri šo profesiju padara jauniem cilvēkiem nepievilcīgu. Vēl ir jāīsteno nesen pieņemtais pret segregāciju vērstais tiesību akts, lai ieviestu pozitīvas izmaiņas un palielinātu romu iesaistīšanu tradicionālajā izglītībā, tostarp pirmsskolas izglītībā.

               (9)Valsts pārvaldes darbs joprojām notiek neefektīvi. Ņemot vērā valsts pārvaldes sadrumstaloto un inerto organizatorisko struktūru, ir nepieciešama efektīva koordinācija. Pozitīvs solis ir Cilvēkresursu vadības stratēģijas pieņemšana 2015. gada oktobrī. Tomēr vēl nav pieņemts jaunais Civildienesta likums, kas ir nepieciešams priekšnoteikums stratēģijas veiksmīgai īstenošanai. Valdība ir veikusi vairākus pasākumus korupcijas apkarošanai, bet to ietekme līdz šim ir bijusi maza. Jo īpaši, necils ir Slovākijas sniegums attiecībā uz krimināllietu uzsākšanu un saukšanu pie atbildības par korupciju, tostarp par nelikumīgām darbībām publiskā iepirkuma jomā. Ir saīsināts būvatļauju piešķiršanas procedūru ilgums attiecībā uz lielapjoma ieguldījumiem un infrastruktūras projektiem. Nekonsolidētas pārvaldības, uz pierādījumiem balstītas publiskā iepirkuma procedūru izstrādes trūkuma, nepietiekama profesionālisma, interešu konfliktu,  konkrētiem kandidātiem piemērotu iepirkuma specifikāciju un zemākās cenas kritērija pārmērīgas izmantošanas rezultāts ir maza konkurence, kas balstīta uz kvalitāti. Pastāvīgi tiek ziņots, ka publiskā iepirkuma nepilnības ietekmē publisko resursu sadalījuma lietderību. Uzņēmumus Slovākijā ietekmē biežās izmaiņas likumdošanā un apgrūtinošās administratīvās procedūras un prasības. Grūti pārvaramie administratīvie un regulējuma radītie šķēršļi attiecībā uz dažiem profesionālajiem pakalpojumiem un tīklu nozarēm, nepilnības dažās jomās, piemēram, līgumu piemērošanas un maksātnespējas noregulējuma jomās, un jau ilgi pastāvošās problēmas saistībā ar tiesu sistēmas kvalitāti nodara kaitējumu uzņēmējdarbības videi un attur no ieguldījumu veikšanas. Ir veikti daži pasākumi, lai atvieglotu darījumdarbības veikšanu, piemēram, 2015. gada oktobrī tika izveidots Labāka regulējuma centrs, un 2016. gada sākumā uzsāka darbu Valsts darījumdarbības centrs. Tomēr Mazās uzņēmējdarbības akta pieņemšana saskaņā ar MVU attīstības stratēģiju tika atlikta.

               (10)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Slovākijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā arī ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Slovākijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovākijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (11)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               AR ŠO IESAKA Slovākijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,25 % apmērā no IKP vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā un 0,5 % apmērā no IKP 2017. gadā. Uzlabot veselības aprūpes sistēmas izmaksu lietderību. Veikt pasākumus, kas vērsti uz nodokļu iekasēšanas uzlabošanu.

               2.Uzlabot aktivizēšanas pasākumus ilgtermiņa bezdarbniekiem un citām nelabvēlīgākā situācijā esošām grupām, tostarp individualizētus pakalpojumus un mērķtiecīgus mācību pasākumus. Veicināt sieviešu nodarbinātību, jo īpaši paplašinot izmaksu ziņā pieņemamas, kvalitatīvas bērnu aprūpes pieejamību. Uzlabot izglītības rezultātus, padarot skolotāju profesiju pievilcīgāku un vairāk jau no agras bērnības iesaistot romu bērnus tradicionālajā izglītībā.

               3.Konsolidēt pārvaldību, pastiprināt pāreju no tikai uz cenu balstītas konkurences uz konkurenci, kas balstīta uz kvalitāti, un uzlabot saukšanu pie atbildības par nelikumīgām darbībām publiskā iepirkuma jomā. Uzlabot cilvēkresursu vadības pārredzamību, kvalitāti un efektivitāti valsts pārvaldē, jo īpaši pieņemot jaunu Civildienesta likumu, un palielināt tieslietu sistēmas efektivitāti. Pieņemt visaptverošu plānu, lai novērstu administratīvus un regulējuma radītos šķēršļus uzņēmumiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 345 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 93 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 346 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Somijas 2016. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2016. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Somijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2016. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  5
               , iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada (semestra) sākumu. Eiropadome 2016. gada 17.–18. martā atbalstīja gada izaugsmes pētījuma prioritātes. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  6
               , kurā Somija ir norādīta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku
                  7
               . Eiropadome šo ieteikumu atbalstīja 2016. gada 18.–19. februārī, bet Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Ņemot vērā ekonomikas un monetārajā savienībā pastāvošo ciešo saikni starp valstu ekonomikām, Somijai kā valstij, kuras valūta ir euro, ir jānodrošina, ka minētie ieteikumi tiek īstenoti pilnīgi un laikus.

               (2)2016. gada 26. februārī tika publicēts 2016. gada ziņojums par Somiju
                  8
               . Tajā ir novērtēti Somijas panākumi, kas gūti, īstenojot tai adresētos ieteikumus, kurus Padome pieņēma 2015. gada 14. jūlijā, un Somijas virzība uz saviem mērķiem stratēģijas “Eiropa 2020” ietvaros. Tajā ir ietverts arī padziļināts pārskats, kas sagatavots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisija 2016. gada 8. martā iepazīstināja ar šā padziļinātā pārskata rezultātiem
                  9
               . Balstoties uz Komisijas vērtējumu, var secināt, ka Somijā pašlaik pastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība. Konkrētāk, ir būtiski atrisināt problēmas saistībā ar konkurētspējas izmaksu ziņā zaudēšanu, kas ir turpinājusies vairāku gadu gaitā un kuras galvenais iemesls ir darba samaksas pieaugums, kas ilgstoši ir pārsniedzis darba ražīguma pieaugumu, un līdz ar to laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam drastiski pasliktinājies tekošā konta stāvoklis. Izvērtējumā ir norādīts arī uz nozīmīgiem vidēja termiņa un ilgtermiņa riskiem saistībā ar jau saspringto publisko finanšu ilgtspēju.

               (3)Somija 2016. gada 14. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Ņemot vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi tika aplūkoti, veicot Eiropas strukturālo un investīciju fondu programmu plānošanu 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo Padomes ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt attiecīgo dalībvalsti, lai tā pārskata savu partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosina tajos veicamus grozījumus. Komisija ir papildus sniegusi detalizētu informāciju par to, kā tā šo normu izmantos norādēs [pamatnostādnēs] par to, kā piemērot pasākumus, kas saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti [iedarbīgumu] un pareizu ekonomikas pārvaldību
                  10
               .

               (5)Somijas 2016. gada stabilitātes programmā ir norādīts, ka bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekme uz budžetu ir nozīmīga un sniedz atbilstošus pierādījumus par šo papildu budžeta izmaksu tvērumu un veidu. Kā norāda Komisija, 2015. gadā attiecināmie papildu izdevumi veidoja 0,05 % no IKP un pašlaik tiek lēsta 0,2 % apmērā no IKP 2016. gadā. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkta un 6. panta 3. punkta normas pieļauj apsvērt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums ir ārkārtas notikums, tā ietekme uz Somijas publiskajām finansēm ir nozīmīga un tas, ja tiktu pieļauta pagaidu novirze no korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi, nekaitētu ilgtspējai. Tādēļ nepieciešamā korekcija virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2015. gadam ir samazināta lai ņemtu vērā šīs izmaksas. Attiecībā uz 2016. gadu galīgais novērtējums, tai skaitā par attiecināmajām summām, tiks veikts 2017. gada pavasarī, balstoties uz novērotiem datiem, kurus sniegušas Somijas iestādes.

               (6)Somijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Komisija 2016. gada 18. maijā saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu publiskoja ziņojumu, jo 2015. gadā Somijas vispārējās valdības parādsaistības pārsniedza atsauces rādītāju (60 % no IKP). Izvērtējumā tika secināts, ka ir uzskatāms, ka parādsaistību kritērijs ir ievērots. Kā teikts tās 2016. gada stabilitātes programmā, valdība plāno nominālās budžeta bilances uzlabojumu līdz -2,5 % no IKP (2016. gadā) un pēc tam līdz pat -1,3 % (2020. gadā). Valdība plāno līdz 2019. gadam sasniegt savu vidēja termiņa budžeta mērķi – deficītu 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Kā teikts stabilitātes programmā, ir sagaidāms, ka valsts parādsaistību attiecība pret IKP 2019. gadā sasniegs maksimālo apmēru – 67,4 % no IKP, bet 2020. gadā samazināsies līdz 67,2 %. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās šīs budžeta prognozes, ir ticams. Pasākumi, kas nepieciešami, lai līdz 2019. gadam sasniegtu vidēja termiņa budžeta mērķi, vēl nav pietiekami konkretizēti. Kā liecina Komisijas 2016. gada pavasara prognoze, pastāv risks, ka 2016. gadā notiks neliela novirze no ieteiktās korekcijas. Secinājums attiecībā uz 2016. gadu nemainītos, ja ārkārtējā bēgļu pieplūduma ietekme uz budžetu tiktu izslēgta no novērtējuma. Ja politika netiks mainīta, pastāv risks, ka 2017. gadā notiks nozīmīga novirze no ieteiktās korekcijas. Tiek prognozēts, ka parādsaistību attiecība pret IKP turpinās attīstīties pa augšupēju līkni, 2017. gadā sasniedzot 66,9 %. Balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Somija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami papildu pasākumi.

               (7)Iedzīvotāju novecošanas un darbaspēka mazināšanās dēļ, izdevumi par pensijām, veselības un ilgtermiņa aprūpi palielināsies no 23,1 % 2013. gadā uz 26,9 % no IKP līdz 2030. gadam
                  11
               . Somija 2016. gada janvārī pieņēma pensiju reformu, kuras ietvaros no 2017. gada pensijas tiks piesaistītas paredzamajam mūža ilgumam. Sociālie un veselības aprūpes pakalpojumi, kurus nodrošina pašvaldības, veido 10 % no IKP. Tiek prognozēts, ka, ja sistēma netiks reformēta, šie izdevumi ik gadu pieaugs par 2,4 % nominālā izteiksmē un palielināsies kā daļa no IKP. Ir panākta vienošanās par tālejošas administratīvās reformas un veselības aprūpes un sociālo pakalpojumu jomas reorganizācijas galvenajām sastāvdaļām. Viens no reformas galvenajiem mērķiem ir ilgtspējas plaisas samazināšana (ilgtermiņā) par 3 miljardiem EUR, uzlabojot kontroli pār izmaksām. Tas tiks panākts, integrējot pakalpojumus, lielākus pakalpojumu organizētājus un digitalizāciju. Pirms 2019. gadā var tikt sākta reformas īstenošana, kā paredzēts plānā, vēl ir nepieciešams izstrādāt detalizētu dokumentāciju un ieviest pārmaiņu vadības plānu. Valdība ir darījusi zināmu, ka 2016. gada beigās tā iepazīstinās ar reformas īstenošanas pasākumiem. Reformas apmēri un saspringtais laika grafiks nozīmē, ka īstenošana būs sarežģīta. Tādēļ ir svarīgi laikus apstiprināt likumdošanas priekšlikumus.

               (8)Lai atjaunotu Somijas konkurētspēju, ir nepieciešams vairākos veidos uzlabot darba tirgus darbību. Kopumā darba samaksas palielinājumi ir bijuši mēreni, kopš 2013. gada beigās tika panākta vienošanās par centralizēti saskaņotu darba samaksu. Vienošanās paredz, ka ikgadējais saskaņojamās darba samaksas palielinājums palēninājās no 1,3 % 2013. gada pēdējā ceturksnī uz 0,5 % 2015. gada ceturtajā ceturksnī. 2015. gada jūnijā sociālie partneri nolēma pagarināt šīs vienošanās termiņu līdz 2016. gadam. Tomēr vēl nav atjaunota darbaspēka darba ražīguma izaugsme un tādēļ tiek prognozēts, ka nominālās darbaspēka vienības izmaksas palielināsies, lai gan lēnāk. Ir veiktas sarunas par to, lai atjaunotu konkurētspēju izmaksu ziņā. Sociālie partneri 2016. gada 29. februārī vienojās par konkurētspējas paktu. Pirms šīs vienošanās īstenošanas ir nepieciešams to iestrādāt atsevišķu sektoru vienošanās tekstā. Konkurētspējas pakts tiks papildināts ar pasākumiem, par kuriem sociālie partneri ir vienojušies, lai nodrošinātu lielāku darba tirgus elastību, un jaunu modeli par darba samaksas pieaugumu, darba samaksu citos sektoros piesaistot darba samaksai, ko ietekmē ārējā konkurence. Ir svarīgi, ka darba tirgus pasākumi tiek īstenoti veidā, kas dod iespēju pilnīgi ievērot sociālo partneru funkcijas.

               (9)Tā kā darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaits samazinās, ir svarīgi palielināt ekonomiski aktīvā darbaspēka līmeni. Tam ir nepieciešami pastāvīgi centieni integrēt vecākas strādājošās personas, jauniešus, ilgtermiņa bezdarbniekus un mazkvalificētas personas darba tirgū. Nodarbinātības līmenis ir samazinājies par vairāk nekā diviem procentpunktiem – no maksimālā rādītāja 70,6 %, kāds pastāvēja pirms krīzes, 2008. gadā, uz 68,5 % 2015. gadā, savukārt bezdarbs ir palielinājies no 6,4 % uz 9,4 %. Bezdarba līmenis vecu cilvēku vidū pakāpeniski ir uzlabojies, tomēr vecākām strādājošām personām joprojām pastāv dažas iespējas agri aiziet no darba tirgus, saņemot līdz pensijai paredzētu papildu bezdarba pabalstu, kas, ja netiks ierobežots, varētu mazināt 2016. gadā apstiprinātās pensiju reformas pozitīvo ietekmi. Pensiju reformas ietekme tiks novērtēta 2019. gadā. Ilgtermiņa bezdarbs laikposmā no 2008. līdz 2014. gadam ievērojami palielinājās – no 1,2 % uz 1,9 % no darbaspēka kopsummas, lai gan daudzi no ilgtermiņa bezdarbniekiem eventuāli vairs neietilpst darbaspēkā. Jauniešu bezdarbs 2015. gadā palielinājās līdz 22,4 %. Darba tirgus sliktie rezultāti visvairāk ietekmē mazkvalificētas personas. Ja laikā, kad palielinās pieprasījums pēc šādiem pasākumiem, tiktu samazināti aktīva darba tirgus politikai paredzētie budžeta līdzekļi, tas varētu mazināt iepriekš minēto personu grupu iespējas atgriezties darbā. Aktivizācijas ziņā sarežģītā pabalstu sistēma, kurā pastāv dažādu veidu atvieglojumi, var izraisīt ievērojamu neaktivitāti un t. s. zema atalgojuma slazdus. Ņemot vērā aktīva darba tirgus politikas budžeta samazinājumus, īpaši svarīgi ir risināt jautājumu par šiem slazdiem un ieviest pozitīvus stimulus pieņemt darba piedāvājumu, piemēram, uzlabojot iespējas kombinēt darbu un pabalstus. Salīdzinoši liela migrantu un bēgļu skaita ierašanās Somijā 2015. gadā varētu līdzēt kompensēt sabiedrības novecošanas sekas, tomēr vienīgi tad, ja viņi tiek sekmīgi integrēti darba tirgū un izglītības sistēmā. Darba tirgū pastāv prasmju pielāgošanas problēmas, daļēji tādēļ, ka ekonomikā notiek strukturālas izmaiņas, jo jaunas darbvietas tiek radītas ģeogrāfiskos apvidos un nozarēs, kas atšķiras no tiem, kuros darbvietas ir zaudētas. Ir nepieciešami pasākumi, kas Helsinku reģionā palielinātu mājokļu skaitu par pieņemamu cenu, un iedarbīga politika, kas cilvēkiem palīdzētu atjaunināt savas prasmes un atrast darbu.

               (10)Komercdarbības vide Somijā ir tikpat laba vai labāka nekā citās attīstītās ekonomikās. Tomēr konkurences trūkums, it īpaši pakalpojumu nozarēs, kas galvenokārt orientētas uz iekšzemes tirgu, piemēram, mazumtirdzniecībā un transporta pakalpojumos, ietekmē Somijas ekonomikas vispārējo konkurētspēju. Uzņēmumi kā šķēršļus ieiešanai atsevišķos tirgos un izaugsmei norāda pārmērīgas regulatīvās prasības. Šo pārmērīgo prasību jautājumu ir nepieciešams risināt, lai veicinātu uzņēmējdarbību un ieguldījumus. Mazumtirdzniecības sektorā teritoriālās plānošanas noteikumu reforma paredz lielāku elastību attiecībā uz veikalu lielumu un atrašanās vietu. Starptautiski tirgojamu preču un pakalpojumu sektorā turpinās reorganizācija, un tas iegūs no jaunu tirgu, preču un pakalpojumu attīstības, it īpaši tādu preču un pakalpojumu, kuriem ir augsta pievienotā vērtība. Strukturālas izmaiņas varētu veicināt politika, kas atbalsta komercsabiedrību darbības paplašināšanu un izvēršanu starptautiskā mērogā un inovācijas. 2015. gada rudenī tika pieņemti tiesību aktu grozījumi, tomēr sagaidāms, ka lielākā daļa no tiem tiks īstenoti tikai laikā no 2016. līdz 2018. gadam. Valdība ir darījusi zināmu, ka tiks īstenotas papildu strukturālās reformas, lai tirgū palielinātu konkurenci.

               (11)Eiropas pusgada (semestra) kontekstā Komisija ir sagatavojusi vispusīgu izvērtējumu par Somijas ekonomikas politiku un publicējusi to savā 2016. gada ziņojumā par Somiju. Tā ir izvērtējusi arī stabilitātes programmu, valsts reformu programmu un attiecīgos pēcpasākumus saistībā ar ieteikumiem, kuri Somijai tika adresēti iepriekšējos gados. Savā vērtējumā Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to, cik tās ir nozīmīgas ilgtspējīgai fiskālai un sociālekonomiskai politikai Somijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, ņemot vērā, ka ir nepieciešams stiprināt ES vispārējo ekonomikas pārvaldību, kas panākams, sniedzot ES mēroga norādes turpmākos valsts mēroga lēmumos. Eiropas pusgada (semestra) ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti tālāk izklāstītajā 1.–3. ieteikumā.

               (12)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  12
                ir atspoguļots galvenokārt tālāk izklāstītajā 1. ieteikumā.

               (13)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi, kas tiek sniegti, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu, ir atspoguļoti 2.–3. ieteikumā.

               IESAKA Somijai 2016. un 2017. gadā veikt šādas darbības.

               1.Sasniegt gada fiskālo korekciju vismaz 0,5 % apmērā no IKP virzībai uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadā un 0,6 % 2017. gadā. Negaidīto papildu peļņu izlietot, lai paātrinātu valsts parādsaistību apmēra samazināšanu. Nodrošināt, ka laikus tiek pieņemta un īstenota administratīvā reforma nolūkā uzlabot sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksu lietderību.

               2.Ievērojot sociālo partneru kompetences jomu, nodrošināt, ka darba samaksas noteikšanas sistēma uzlabo vietējās darba samaksas noteikšanas sarunas un novērš neelastību, tādējādi veicinot konkurētspēju un pieeju, kurā lielāka ietekme ir eksporta rūpniecībai. Palielināt stimulus pieņemt darba piedāvājumus un nodrošināt mērķorientētus un pietiekami aktīvus darba tirgus pasākumus, tostarp pasākumus attiecībā uz imigrantu izcelsmes personām. Veikt pasākumus, lai samazinātu reģionālās un prasmju neatbilstības.

               3.Turpināt centienus palielināt konkurenci pakalpojumu nozarēs, tostarp mazumtirdzniecībā. Veicināt uzņēmējdarbību un ieguldījumus, tai skaitā samazinot administratīvo un regulējuma slogu, kā arī veicināt izaugsmi ražošanā ar augstu pievienoto vērtību.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2016) 346 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 94 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  The 2015 Ageing Report: Economic un budgetary projections for the 28 EU Member States (2013-2060) (2015. gada pārskats par iedzīvotāju novecošanu), European Economy 3, 2015. gada maijs, Brisele.

                     (12)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


                      EIROPAS
                      KOMISIJA
                                               Briselē, 13.5.2015.
                                               COM(2015) 275 final
                                    Ieteikums
                            PADOMES IETEIKUMS
                par Somijas 2015. gada valsts reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2015. gada stabilitātes programmu
 ---pagebreak---                                            Ieteikums
                                      PADOMES IETEIKUMS
                      par Somijas 2015. gada valsts reformu programmu
    un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Somijas 2015. gada stabilitātes programmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un
148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1 un jo īpaši
tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada
16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību2, un jo īpaši
tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu3,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas4,
ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)      Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu
         izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju — “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka
         ekonomikas politikas koordinācija. Stratēģijā lielākoties pievērsta uzmanība
         galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes
         potenciālu un konkurētspēju.
(2)      Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma
         ieteikumu par dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām
         pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par
         dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido “integrētās
         pamatnostādnes”, ko dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un
         nodarbinātības politikā.
1
        OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.
2
        OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
3
        COM(2015) 275.
4
        P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
 ---pagebreak--- (3)  Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Somijas 2014. gada valsts
     reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Somijas 2014. gada
     stabilitātes programmu. Komisija 2014. gada 28. novembrī saskaņā ar Regulu (ES)
     Nr. 473/20135 sniedza atzinumu par Somijas budžeta plāna projektu 2015. gadam6.
(4)  Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu7, iezīmējot
     2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā
     dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas
     mehānisma ziņojumu8, kurā tā noteica Somiju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām
     tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(5)  Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu
     investīcijas, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi
     veicinošu fiskālo konsolidāciju.
(6)  Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada ziņojumu par Somiju9. Tajā
     tika izvērtēti Somijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti 2014. gada 8. jūlijā
     pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi. Ziņojumā par valsti ir ietverti arī
     padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu.
     Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Somijā ir makroekonomiskā nelīdzsvarotība,
     kurai nepieciešama politiska rīcība un uzraudzība. Īpaša uzmanība jāvelta riskiem,
     kas saistīti ar vājiem eksporta rādītājiem saistībā ar rūpniecības restrukturizāciju. Lai
     arī eksporta tirgus daļu un elektronikas rūpniecības rādītāju kritums lielākoties ir
     beidzies, investīcijas joprojām ir nelielas, un izaugsmes potenciāls ir samazinājies.
     Privātā sektora parāds ir nostabilizējies, un šķiet, ka šobrīd tas nav iemesls bažām,
     tomēr tā salīdzinoši augstā līmeņa dēļ ir nepieciešama cieša uzraudzība.
(7)  Somija 2015. gada 2. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un
     savu 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus,
     lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.
(8)  Pēc tam, kad Padome [XX] pieņēma lēmumu saskaņā ar LESD 125. panta 6. punktu,
     uz Somiju šobrīd attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta [korektīvā] daļa.
     2015. gada stabilitātes programmā, kas ir balstīta uz pieņēmumu par nemainīgu
     politiku un attiecas uz laikposmu no 2014. līdz 2019. gadam, paredzēts, ka
     nominālais deficīts, kas 2014. gadā tika palielināts līdz 3,2 % no IKP un tādējādi
     pārsniedza atsauces vērtību (3 % no IKP), turpinās pieaugt līdz 3,4 % no IKP
     2015. gadā. Pēc tam paredzēts, ka tas pakāpeniski samazināsies līdz 3,1 %
     2017. gadā un tad līdz 2,5 % no IKP 2019. gadā. Saskaņā ar 2015. gada stabilitātes
     programmu paredzēts, ka valsts parāda attiecība pret IKP palielināsies visā
     programmas prognozes periodā un līdz 2019. gadam sasniegs 67,8 %. Vidējā termiņa
     mērķis — strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP — nav sasniegts līdz
     programmas perioda beigām. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas
     scenārijs ir ticams. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi,
     Somijas valsts budžeta deficīts tiek prognozēts 3,3 % apmērā no IKP 2015. gadā un
     3,2 % apmērā no IKP 2016. gadā, un vienlaikus tiek prognozēts, ka parāda attiecība
     pret IKP palielināsies līdz 64,4 % no IKP līdz 2016. gadam. Komisija 2015. gada
     13. maijā publicēja ziņojumu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, kurā tika
     secināts, ka kritēriji attiecībā uz deficītu un parādu netiek uzskatīti par izpildītiem.
5
    OV L 140, 27.5.2013., 11.lpp.
6
    C(2014) 8815 final.
7
    COM(2014) 902.
8
    COM(2014) 904.
9
    SWD(2015) 45 final, 26.2.2015.
 ---pagebreak---      Stabilitātes programma nodrošina, ka pārmērīgais deficīts tiek novērsts laikus un
     ilgtspējīgā veidā līdz 201X. gadam. Tādēļ būs nepieciešami turpmāki pasākumi.
     Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas
     2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Somija neievēros
     Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Lai gan Somija ir guvusi zināmus
     panākumus administratīvo reformu īstenošanā, Somijas publiskā sektora efektivitāti
     varētu uzlabot vēl vairāk, jo īpaši jomās, kurās nākotnē saistībā ar iedzīvotāju
     novecošanu izmaksu slogs palielināsies. Sociālie partneri 2014. gada rudenī vienojās
     par pensiju reformas saturu, taču tā vēl nav pieņemta. Gados vecāku darba ņēmēju
     lielāka līdzdalību darba tirgū ir ļoti svarīga, ņemot vērā fiskālās ilgtspējības
     nepietiekamību un plānoto likumā noteiktā pensionēšanās vecuma palielināšanu.
     Agrīna aiziešana no darba tirgus galvenokārt ir saistīta ar invaliditāti vai pagarinātu
     bezdarbnieka pabalstu vecāka gadagājuma darba ņēmējiem. Valdības likumprojekts
     par sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu reformu parlamentam tika iesniegts
     2014. gada decembrī, taču līdz parlamenta vēlēšanām 2015. gada aprīlī netika rasts
     nekāds risinājums, kad varētu tikt rasts līdzsvars starp administratīvo modeli ar
     lielām pašvaldību koalīcijām un atsevišķu pašvaldību autonomiju, kas ir garantēta
     konstitūcijā, un likumprojekts netika pieņemts. Somijas pašvaldības ir samērā mazas,
     taču tās veic salīdzinoši visaptverošus uzdevumus salīdzinājumā ar pašvaldībām citās
     Eiropas valstīs. Pašvaldību struktūru reforma noris ar zināmu aizkavēšanos, un
     pašvaldības pēta, kādas ir apvienošanās priekšrocības. Saskaņā ar 2015. gada valsts
     reformu programmu parlamentam līdz 2016. gada beigām, iespējams, tiks iesniegts
     jauns tiesību akta priekšlikums.
(9)  Ņemot vērā darbspējīgā vecuma iedzīvotāju novecošanu un skaita samazināšanos, ir
     svarīgi, lai darba tirgum būtu pieeja visam potenciālajam darbaspēkam. Somija ir
     guvusi zināmus panākumus šajā jautājumā un veikusi vairākus pasākumus, tostarp
     algu subsīdiju organizācijas uzlabošanu, īpašu uzmanību pievēršot gados vecākiem
     cilvēkiem, un valsts nodarbinātības dienesta organizācijas uzlabošanu. Bezdarba
     līmenis 2014. gadā bija 8,7 %, un tas palielinās, īpaši jauniešu un gados vecāku darba
     ņēmēju vidū. 2013. gadā panāktā vienošanās par mērenu algu pieaugumu atbalsta
     konkurētspējas atjaunošanu attiecībā uz izmaksām un eksportu, samazinot
     darbaspēka vienības izmaksu pieaugumu.
(10) Somija ir guvusi zināmus panākumus attiecībā uz savu spēju nodrošināt novatoriskus
     ražojumus palielināšanu. Valdība pašlaik īsteno pētniecības institūtu un finansējuma
     visaptverošu reformu. Politikas programmas tīras tehnoloģijas, biotehnoloģijas un
     digitalizācijas jomās ir daudzsološas, bet salīdzinoši nelielas. Lai gan ieguldījumi
     pētniecībā un izstrādē ir vieni no augstākajiem ES, Somijā joprojām ir problēmas to
     padarīt par veiksmīgiem eksporta produktiem un pakalpojumiem. Valdība ir
     centusies atbalsta sistēmas uzņēmumiem padarīt vienkāršākas un efektīvākas,
     palielināt finansējumu jaunizveidotiem uzņēmumiem un veicināt uzņēmumu
     internacionalizāciju. Tomēr ieguldījumi Somijā joprojām ir zemi, joprojām pastāv
     eksporta grūtības un nodarbinātības rādītāji ir kritušies. Tāpat arī jāvelta pūles, lai
     stiprinātu konkurenci produktu un pakalpojumu tirgos, sevišķi mazumtirdzniecībā,
     kas joprojām ir ļoti koncentrēta.
(11) Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Somijas ekonomikas politikas
     visaptverošu analīzi un to publicējusi 2015. gada ziņojumā par valsti. Tā arī ir
     izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus,
     kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Somijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā
     Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un
     sociālekonomiskās politikas izveidē Somijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un
 ---pagebreak---          norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas
         pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.
         Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1.–4. ieteikumā.
(12)     Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Somijas stabilitātes programmu, un
         tās atzinums10 ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.
(13)     Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi
         valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar
         Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 2. un 3. ieteikumā.
(14)     Turklāt Eiropas pusgada ietvaros Komisija ir veikusi ekonomikas politikas
         izvērtējumu visai eurozonai. Pamatojoties uz šo analīzi, Padome ir sniegusi
         konkrētus ieteikumus dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Somijai būtu arī jānodrošina
         šo ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,
AR ŠO IESAKA Somijai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.
1.       Nodrošināt, lai pārmērīgs budžeta deficīts tiktu samazināts zem 3 % no IKP laikus un
         ilgtspējīgā veidā līdz [XX] atbilstoši Somijas saistībām, kas izriet no LESD
         126. panta. Turpināt centienus samazināt fiskālās ilgtspējības nepietiekamību un
         stiprināt nosacījumus izaugsmei.
2.       Pieņemt saskaņoto pensiju reformu un pakāpeniski izskaust agrīnas pensionēšanās
         iespējas. Nodrošināt pašvaldību struktūru un sociālo un veselības aprūpes
         pakalpojumu administratīvās reformas efektīvu izstrādi un īstenošanu tā, lai
         palielinātu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas produktivitāti un izmaksu lietderību
         un vienlaicīgi nodrošinātu to kvalitāti.
3.       Turpināt centienus uzlabot nodarbinātības iespējas jauniešiem, vecāka gadagājuma
         darba ņēmējiem un ilgtermiņa bezdarbniekiem, īpašu uzmanību pievēršot ar darbu
         saistītu prasmju attīstībai. Apspriežoties ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar
         valsts praksi nodrošināt, lai algas pieaug atbilstoši produktivitātei.
4.       Veikt pasākumus, lai mazumtirdzniecības nozari atvērtu efektīvai konkurencei.
Briselē,
                                                Padomes vārdā —
                                                priekšsēdētājs
10
        Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.5.2015
            COM(2015) 252 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Beļģijas 2015. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2015. gada stabilitātes programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Beļģijas 2015. gada valsts reformu programmu

                   un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Beļģijas 2015. gada stabilitātes programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
                  2
               , un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  4
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju — “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija. Stratēģijā lielākoties pievērsta uzmanība galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm. Kopā tās veido “integrētās pamatnostādnes”, ko dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma ieteikumu par Beļģijas 2014. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Beļģijas 2014. gada stabilitātes programmu. Komisija 2014. gada 28. novembrī saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 473/2013
                  5
                sniedza atzinumu par Beļģijas budžeta plāna projektu 2015. gadam
                  6
               .

               (4)Komisija 2014. gada 28. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  7
               , iezīmējot 2015. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Tajā pašā dienā Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  8
               , kurā tā noteica Beļģiju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (5)Eiropadome 2014. gada 18. decembrī apstiprināja prioritātes, lai veicinātu investīcijas, paātrinātu strukturālās reformas un īstenotu atbildīgu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju.

               (6)Komisija 2015. gada 26. februārī publicēja 2015. gada ziņojumu par Beļģiju
                  9
               . Tajā tika izvērtēti Beļģijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti 2014. gada 8. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi. Ziņojumā par valsti ir ietverti arī padziļinātā pārskata rezultāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu. Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Beļģijā ir makroekonomiskā nelīdzsvarotība, kurai nepieciešama politiska rīcība un uzraudzība. Jo īpaši risku joprojām rada preču ārējās konkurētspējas attīstība, kurai jāpievērš uzmanība, jo, konkurētspējai atkal pasliktinoties, tiktu apdraudēta makroekonomikas stabilitāte. Turpmāki pasākumi izmaksu parametru konverģences nodrošināšanai palēninātu nodarbinātības samazināšanos tirgojamo preču un pakalpojumu nozarēs. Vienlaikus jūtamu virzību uz to, lai tiktu mazināta vēsturiskā izmaksu atšķirība, varētu veicināt, novirzot nodokļus no darbaspēka uz citām nodokļu bāzēm. Valsts parāds joprojām ir liels, bet vairāki faktori mazina ar to saistītos makroekonomikas riskus.

               (7)Beļģija 2015. gada 30. aprīlī iesniedza savu 2015. gada valsts reformu programmu un 2015. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (8)Uz Beļģiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai piemēro pārejas noteikumu par parādu 2014.-2016. gadam. Komisija 2015. gada 27. februārī publicēja ziņojumu saskaņā ar LESD
                  10
                126. panta 3. punktu, jo netika sagaidīts, ka Beļģija gūtu pietiekamus panākumus ceļā uz atbilstību parāda noteikumam 2014.–2015. gadā, un 2014. gadā tika pārkāpusi budžeta deficīta atsauces vērtību (3 % no IKP). Analīzē secināts, ka būtu jāuzskata, ka tobrīd parāda kritērijs tika izpildīts un ka budžeta deficīta atsauces vērtības pārsniegums bija neliels, pagaidu un ārkārtas rakstura (metodoloģisko statistikas izmaiņu dēļ). Šī analīze joprojām lielā mērā ir spēkā. Valdība 2015. gada stabilitātes programmā plāno pakāpeniski uzlabot strukturālo bilanci, lai līdz 2018. gadam sasniegtu līdzsvarotu budžetu strukturālajā izteiksmē. Taču pārrēķinātā strukturālā bilance
                  11
                norāda, ka strukturālais deficīts 2018. gadā būs 0,3 % no IKP. Valdība programmas darbības periodā neplāno sasniegt vidēja termiņa mērķi — pārpalikumu 0,75 % no IKP strukturālā izteiksmē.  Sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs savu maksimumu 106,9 % apmērā 2015. gadā un pēc tam pakāpeniski samazināsies līdz 102 % 2018. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tomēr pasākumi plānoto budžeta deficīta mērķu sasniegšanai, sākot no 2016. gada, nav pietiekami konkretizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka neto izdevumu pieaugumā 2015. gadā tiks ievērots izdevumu kritērijs. Taču pastāv risks, ka 2014.–2015. gadā varētu būt zināma novirze, ko galvenokārt rada novirze 2014. gadā.  Ja politika netiek mainīta, pastāv arī risks būtiskai novirzei no nepieciešamās korekcijas virzībā uz vidējā termiņa mērķi 2015.-2016. gadā. Tādēļ ir nepieciešami turpmāki pasākumi abos gados. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Beļģija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (9)Federālā valdība ir vienojusies par apjomīgu pensiju reformu, kuras mērķis ir samazināt atšķirību starp faktisko un likumā noteikto pensionēšanās vecumu un pēdējo minēto palielināt. Priekšlaicīgas pensionēšanās vecums pēc 2016. gada tiks vēl palielināts, proti, līdz 63 gadiem vēlākais 2019. gadā, kā minimālo karjeras ilgumu nosakot 42 gadus. Ilgākā termiņā ir paredzēts likumā noteikto pensionēšanās vecumu palielināt no 65 gadiem līdz 66 gadiem 2025. gadā un līdz 67 gadiem — 2030. gadā. Plānots pakāpeniski ieviest uz kredītpunktiem balstītu pensiju sistēmu ar korekcijas mehānismiem, kas atbilst tādām demogrāfiskajām vai ekonomiskajām norisēm kā lielāks paredzamā mūža ilgums vai izmaiņas ekonomiskās slodzes koeficientā. Sekmīga konsolidācijas stratēģija, ar ko kompensē sabiedrības novecošanas ietekmi uz budžetu un nodrošina valsts finanšu stabilitāti ilgtermiņā, ir atkarīga no šīs pensiju reformas ātras īstenošanas. Tā kā joprojām ir daži stimuli, lai sekmētu gados vecāku darba ņēmēju nodarbināmību, šīs pensiju reformas būtu jāveic vienlaicīgi ar nodarbinātības atbalsta pasākumiem un darba tirgus reformām, kas sekmē aktīvu novecošanu.

               (10)Beļģijas nodokļu sistēmu raksturo augsts vispārējais nodokļu slogs, salīdzinoši augstas nodokļu likmes un šauras bāzes. Nodokļu slogs lielā mērā balstās uz darbaspēku. Rezultātā ir augstas darbaspēka izmaksas, kas neveicina darbavietu radīšanu, un augsts nodokļu īpatsvars, kas sekmē iekļūšanu bezdarba lamatās.  Turklāt, lai daļēji mazinātu augstās nodokļu likmes, nodokļu bāzes parasti apdraud vairāki īpaši atbrīvojumi, atskaitījumi, samazinātas likmes un nodokļu izdevumi, kas rada efektivitātes zudumu un rada kropļojumus un iespējamas nepilnības.   Daži nodokļu sistēmas aspekti ir videi kaitīgi. Ņemot vērā šos trūkumus, Beļģijai ir vairākkārt ieteikts vienkāršot un pārveidot savu nodokļu sistēmu, lai līdzsvarotu nodokļu slogu, novērstu nodokļu likumdošanas trūkumus un samazinātu dažreiz kaitīgo diferenciāciju, ko rada nodokļu nišas.  Līdz šim ir gūti nelieli panākumi attiecībā uz visaptverošu nodokļu reformu, kas jo īpaši ietver nodokļu novirzīšanu no darbaspēka uz izaugsmi mazāk kropļojošām nodokļu bāzēm. Nodokļu bāzes, kuras ir iespēja paplašināt, ietver vides un patēriņa nodokļus un noteikta veida finanšu ienākumus. Nodokļu novirzīšanas no darbaspēka apvienošana ar nodokļu bāzes paplašināšanu (esošo nodokļu noteikumu, subsīdiju, atbrīvojumu vai atskaitījumu pārskatīšana) varētu uzlabot kopējo bilanci un nodokļu sistēmas godīgumu, atbalstīt nodarbinātību, uzlabot konkurētspēju un sasniegt sociālos un vides mērķus, kā arī cīnīties pret nodokļu nemaksāšanu un agresīvu nodokļu plānošanu.

               (11)Strukturālās problēmas, kas raksturo Beļģijas darba tirgu, joprojām rada hronisku darbaspēka nepilnīgu izmantošanu un zemu kopējo nodarbinātības un aktivitātes līmeni. Trūkumi galvenokārt attiecas uz vāju saikni starp algām un produktivitāti un finansiālajiem stimuliem nestrādāt. Tāpat arī Beļģija saskaras ar augsti kvalificēta darbaspēka trūkumu un neatbilstību starp prasmēm, kādas tiek piedāvātas un kādas tiek pieprasītas. Dažādos valdību nolīgumos ir norādīts uz nepieciešamību pēc ciešākām saiknēm starp izglītības, apmācības un nodarbinātības dalībniekiem tā, lai uzlabotu valodu zināšanas, profesionālās zināšanas un izglītojošus pasākumus un izstrādātu alternatīvu apmācību studentiem un bezdarbniekiem. Taču progress ir lēns. Šie strukturālie faktori īpaši lielā mērā ietekmē dažas grupas darba tirgū, piemēram, jauniešus un gados vecākus bezdarbniekus un personas ar migrantu izcelsmi.

               (12)Beļģijas novājinātā ārējā konkurētspēja turpina radīt makroekonomikas riskus tās ekonomikai. Beļģijas ekonomiku raksturo augstu darbaspēku izmaksu problēma, kas caurmērā ir lielāka nekā kaimiņvalstīs. Ir nepieciešamība darba samaksas pieaugumu labāk saskaņot ar produktivitāti un algu noteikšanu padarīt elastīgāku tā, lai uzlabotu ekonomikas pielāgošanās potenciālu. Ir veikti daži mērķtiecīgi pasākumi, lai samazinātu darbaspēka izmaksas konkrētām grupām un atalgojuma skalas lejasdaļā samazinātu atšķirības starp bruto un neto algām. Taču, lai šīs atšķirības novērstu pilnībā, būs nepieciešama papildu rīcība, kas ir atkarīga no algu noteikšanas sistēmas reformām. Izmaksu neizdevīguma palielināšanās ietver darbavietu zaudējumu un beigās radīs korekciju, ja šis jautājums netiks risināts. Citi būtiski izmaksu faktori uzņēmumiem ir energoresursu izmaksas un starpnieku uzņēmumu pakalpojumu izmaksas, kuras ir stingri reglamentētas un aizsargātas pret konkurenci. Tāpat arī ir plašas iespējas uzlabot to ārējās konkurences aspektu, kas nav saistīts ar izmaksu līmeni. Lai saglabātu un uzlabotu pašreizējo labklājības līmeni, lielāks uzsvars būs jāliek uz produktivitātes pieaugumu.  Lai to sasniegtu, nepieciešama pastāvīga kustība virzībā uz produktiem un ar tiem saistītiem pakalpojumiem augstāk vērtības ķēdē, pamatojoties uz labākiem rezultātiem inovācijas jomā un pētniecības un izstrādes valorizāciju.   Būtu jāsamazina administratīvās barjeras, un būtu jāveic pasākumi, lai sekmētu uzņēmējdarbību un atraisītu uzņēmējdarbības dinamiku. Ļoti zemais jaundibināto uzņēmumu skaits liek domāt, ka uzņēmējdarbības vide nav labvēlīga jaunām darbībām un paplašināšanos. Pieaugoša konkurence mazumtirdzniecībā un profesionālo pakalpojumu jomā arī ir risināms uzdevums. Publiskās infrastruktūras nepilnību novēršana un kapitāla kvalitātes un pietiekamības uzlabošana, veicot papildu ieguldījumus, jo īpaši autotransporta un dzelzceļa infrastruktūras jomā, arī palielinātu valsts kopējo produktivitāti.

               (13)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Beļģijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2015. gada valsts ziņojumā. Tā arī ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Beļģijai adresētiem ieteikumiem. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Beļģijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1.–4. ieteikumā.

               (14)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Beļģijas stabilitātes programmu, un tās atzinums
                  12
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               (15)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1.–4. ieteikumā.

               (16)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir arī veikusi analīzi par visas eurozonas ekonomikas politiku. Pamatojoties uz to, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus, kas adresēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro. Beļģijai būtu arī jānodrošina šo ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,

               AR ŠO IESAKA Beļģijai 2015. un 2016. gadā rīkoties šādi.

               1.Sasniegt fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa mērķi 2015.un 2016. gadā. Izmantot negaidītu papildu peļņu, lai panāktu vispārējās valdības parāda attiecības pienācīgu samazināšanos. Papildināt pensiju reformu, likumā noteikto pensionēšanās vecumu sasaistot ar paredzamo mūža ilgumu.  Vienoties par fiskālo mērķu realizējamu sadalījumu starp visiem valdības līmeņiem.

               2.Pieņemt un īstenot visaptverošu nodokļu reformu, kas paplašina nodokļu bāzi, nodokļu slogu novirza no darbaspēka un novērš neefektīvus nodokļu izdevumus.

               3.Uzlabot darba tirgus darbību, samazinot finansiālos stimulus nestrādāt, konkrētām mērķa grupām uzlabojot piekļuvi darba tirgum un novēršot prasmju trūkumu un  neatbilstību starp piedāvātajām un pieprasītajām prasmēm.

               4.Atjaunot konkurētspēju, nodrošinot, ka, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar valsts praksēm, algas pieaug atbilstoši produktivitātes izmaiņām.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

                     (3)
                  COM(2015) 252.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  OV L 140, 27.5.2013, 11. lpp.

                     (6)
                  COM(2014) 8800 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  COM(2015) 21 final/2.

                     (10)
                  COM(2015) 112.

                     (11)
                  Strukturālā bilance, ko Komisija ir pārrēķinājusi, pamatojoties uz informāciju stabilitātes programmā, izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku.

                     (12)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.5.2016
            COM(2016) 325 final
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS
            par Dānijas 2016. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2016. gada konverģences programmu

               Ieteikums

               PADOMES IETEIKUMS

               par Dānijas 2016. gada valsts reformu programmu

                  un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2016. gada konverģences programmu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu
                  1
                un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas
                  3
               ,

               ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,

               ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,

               tā kā:

               (1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu
                  4
               , iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. gada izaugsmes pētījuma prioritātēs Eiropadome apstiprināja 2016. gada 17.-18. martā. 2015. gada 26. novembrī Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu
                  5
               , kurā tā nenoteica Dāniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (2)2016. gada valsts ziņojumu par Dāniju
                  6
                publicēja 2016. gada 26. februārī. Tajā tika izvērtēti Dānijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2014. gada 15. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, un Dānijas progress attiecībā uz stratēģijas "Eiropa 2020" valsts mērķu sasniegšanu.

               (3)Dānija 2016. gada 26. aprīlī iesniedza 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir īstenoti Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot atbilstošos Padomes ieteikumus. Norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību
                  7
               , Komisija ir sniegusi sīkāku informāciju par to, kā tā izmantotu šo noteikumu.

               (5)Uz Dāniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2016. gada konverģences programmā valdība plāno uzlabot nominālo bilanci, 2020. gadā sasniedzot līdzsvarotu budžetu. Tiek prognozēts, ka 2016. gadā tiks sasniegts vidējā termiņa budžeta mērķis — deficīts 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 35,1 %. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Saskaņā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka Dānija 2016. un 2017. gadā veiks ieteiktās fiskālās korekcijas. Pamatojoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata — sagaidāms, ka Dānija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.

               (6)Darbaspēka pieejamības nodrošināšana, sabiedrībai novecojot, ir priekšnoteikums Dānijas ilgtspējīgai izaugsmei. Iepriekšējos gados veiktu vairāku būtisku darba tirgus reformu mērķis ir jo īpaši palielināt nodarbinātības stimulus un uzlabot aktīva darba tirgus politikas efektivitāti. Šīs reformas varētu palīdzēt Dānijai sasniegt stratēģijas "Eiropa 2020" nodarbinātības mērķi un veicināt Dānijas labklājības modeļa ilgtspējību. Tomēr stratēģijas "Eiropa 2020" valsts mērķis attiecībā uz sociālo iekļaušanu, lai samazinātu tādu cilvēku skaitu, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar ļoti zemu darba intensitāti, vēl ne tuvu nav sasniegts. Iekļaušana darba tirgū un nelabvēlīgākā situācijā esošu grupu nodarbināmības uzlabošana joprojām ir problemātisks jautājums. Tas jo īpaši attiecas uz cilvēkiem ar trešo valstu migrantu izcelsmi, tostarp tiem, kas ir ilgāku laiku dzīvojuši Dānijā, un jauniem cilvēkiem ar zemu iegūto izglītības līmeni. Integrācijai darbā veltītie pasākumi, par kuriem tika panākta vienošanās 2016. gada trīspusējās sarunās, varētu uzlabot nesen ieradušos bēgļu un migrantu situāciju. Tomēr vēl būtu jāveic turpmāki pasākumi, lai efektīvāk iekļautu darba tirgū citas marginalizētas grupas.

               (7)Lai saglabātu Dānijas salīdzinoši augsto labklājības līmeni, ir ļoti būtiski uzlabot ražīguma pieaugumu. Tomēr ražīguma pieaugums pēdējo divu desmitgažu laikā ir bijis gauss. Viens no apzinātajiem to ietekmējošajiem faktoriem ir joprojām nepietiekamā konkurence iekšzemes pakalpojumu jomā, jo īpaši attiecībā uz mazumtirdzniecību un būvniecību. Tāpēc Dānijai ir jāpastiprina centieni uzlabot darba ražīgumu būvniecības nozarē, novēršot šķēršļus un nodrošinot proporcionālas atļauju piešķiršanas sistēmas gadījumos, kad tādas tiek uzskatītas par nepieciešamām. Tai ir jāmazina arī ierobežojumi mazumtirdzniecības vietām, jo īpaši īstenojot valdības izklāstītās reformas.

               (8)Kopējais ieguldījumu līmenis Dānijā ir bijis zems kopš privāto ieguldījumu strauja sarukuma ekonomikas krīzes laikā. Tas daļēji ir saistīts ar mazajiem ieguldījumiem mājokļos pēc "mājokļu tirgus burbuļa pārsprāgšanas" un brīvo kapacitāti uzņēmumu sektorā. Ieguldījumu veicināšana palīdzētu Dānijai stiprināt ekonomikas izaugsmi un palielināt ražīgumu. Ir apzināti šķēršļi ieguldījumu veikšanai pakalpojumu un pētniecības nozarēs. Mazumtirdzniecībā un būvniecībā pastāv šķēršļi iekļūšanai tirgū, kas savukārt ietekmē konkurenci un ražīguma pieaugumu. Varētu tikt stiprināti centieni universitāšu pētījumu rezultātus pārvērst uzņēmējdarbības inovācijās.

               (9)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Dānijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par valsti. Tā arī ir izvērtējusi konverģences programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Dānijai adresētiem ieteikumiem. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Dānijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. un 2. ieteikumā.

               (10)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums
                  8
                ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

               AR ŠO IESAKA Dānijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

               1.Ievērot vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadā un panākt ikgadējo fiskālo korekciju 0,25% apmērā no IKP vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2017. gadā.

               2.Uzlabot ražīgumu un privātā sektora ieguldījumus, palielinot konkurenci iekšzemes pakalpojumu sektorā, jo īpaši atvieglojot iekļūšanu tirgū mazumtirdzniecības un būvniecības nozarēs. Stimulēt sadarbību starp uzņēmumiem un universitātēm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

                     (2)
                  COM(2016) 325 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 un P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 74 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.