title: Padomes Ieteikums (2017. gada 22. maijs) par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūru mūžizglītībai un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Ieteikumu par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras izveidošanu mūžizglītībai

text:
                  15.6.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 189/15

            PADOMES IETEIKUMS
      (2017. gada 22. maijs)
      par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūru mūžizglītībai un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Ieteikumu par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras izveidošanu mūžizglītībai
      (2017/C 189/03)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 165. un 166. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Kvalifikācijai ir dažādi mērķi. Darba devējiem tā sniedz priekšstatu par to, ko cilvēks ar noteiktu kvalifikāciju zina un spēj darīt (“mācīšanās rezultātiem”). Tā var būt priekšnosacījums piekļuvei konkrētām reglamentētām profesijām. Tā palīdz iestādēm, kas atbildīgas par izglītību un apmācību, un izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzējiem noteikt personas apgūto mācību līmeni un saturu. Cilvēkiem tā ir svarīga kā personisko panākumu apstiprinājums. Tādējādi kvalifikācijai ir svarīga loma arī nodarbināmības uzlabošanā, mobilitātes un piekļuves turpmākai izglītībai atvieglošanā.

                  (2)

                  Kvalifikācija ir kompetentas iestādes veikta novērtēšanas un validēšanas procesa oficiāls rezultāts, un parasti tā tiek piešķirta, izsniedzot dokumentu, piemēram, apliecību vai diplomu. Tā apliecina, ka persona ir sasniegusi mācīšanās rezultātus atbilstīgi noteiktiem standartiem. Minētos mācīšanās rezultātus var sasniegt, izmantojot dažādus ceļus formālās, neformālās vai ikdienējās mācīšanās vidē valsts vai starptautiskā līmenī. Informācijai par mācīšanās rezultātiem vajadzētu būt viegli pieejamai un pārredzamai.

                  (3)

                  Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikumu (2008. gada 23. aprīlis) par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras izveidošanu mūžizglītībai (1) tika izveidots kopējs atsauces satvars ar astoņiem kvalifikāciju līmeņiem, kas izteikti kā mācīšanās rezultāti ar augošā secībā sakārtotiem prasmju līmeņiem. Tie kalpo kā interpretācijas rīks starp dažādām kvalifikāciju sistēmām un to līmeņiem. Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras (EKI) mūžizglītībai mērķis ir uzlabot kvalifikāciju pārredzamību, salīdzināmību un pārnesi.

                  (4)

                  Plašāki šā ieteikuma mērķi ir izglītības un apmācības sistēmu modernizēšanas veicināšana un darba ņēmēju un izglītojamo nodarbināmības, mobilitātes un sociālās integrācijas uzlabošana. Tā mērķis ir arī uzlabot saikni starp formālo, neformālo un ikdienējo mācīšanos un atbalstīt dažādās mācību vidēs iegūtu mācīšanās rezultātu validēšanu.

                  (5)

                  Dalībvalstis ir izstrādājušas vai izstrādā nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras, kuru pamatā ir mācīšanās rezultāti, un pielīdzina tās EKI, izmantojot “pielīdzināšanas” procesu. EKI līmeņi un mācīšanās rezultātu deskriptori palīdz uzlabot dažādu nacionālo sistēmu kvalifikāciju pārredzamību un salīdzināmību. Tie arī veicina vispārēju pāreju uz orientēšanos uz mācīšanās rezultātiem izglītībā un apmācībā. Pielīdzināšana EKI būtu jāveic ar nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai, kur tās nepastāv, ar nacionālo kvalifikāciju sistēmu starpniecību (turpmāk “nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas”).

                  (6)

                  Kvalifikācijas ir pārredzamākas un salīdzināmākas, kad tās tiek norādītas dokumentos, kas ietver atsauci uz piemērojamo EKI līmeni un sasniegto mācīšanās rezultātu aprakstu.

                  (7)

                  EKI īstenošanā Savienības un valstu līmenī būtu jāiesaista plašs ieinteresēto personu loks, lai nodrošinātu plašu atbalstu šai ietvarstruktūrai. Pie galvenajām ieinteresētajām personām pieder visi izglītojamie, izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzēji, kvalifikāciju piešķirošās iestādes, kvalitātes nodrošināšanas struktūras, darba devēji, arodbiedrības, rūpniecības, tirdzniecības un amatniecības palātas, akadēmiskās un profesionālās kvalifikācijas atzīšanā iesaistītās struktūras, nodarbinātības dienesti un dienesti, kas atbild par migrantu integrāciju.

                  (8)

                  Savā 2013. gada 19. decembra ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par Eiropas kvalifikāciju sistēmas (EKI) novērtējumu Komisija secināja, ka EKI ir plaši atzīta par atskaites punktu nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru izstrādē, mācīšanās rezultātu pieejas ieviešanā un prasmju un iemaņu pārredzamības un atzīšanas uzlabošanā. Tajā tika uzsvērts, ka Savienībai būtu jārada iespēja izglītojamajiem un darba ņēmējiem padarīt savas prasmes un kompetences uzskatāmākas neatkarīgi no to iegūšanas vietas.

                  (9)

                  Minētajā ziņojumā Komisija arī secināja, ka EKI Konsultatīvā grupa ir sniegusi lietderīgus norādījumus attiecībā uz valstu pielīdzināšanas procesiem un iesaistīto valstu vidū ir radījusi uzticību un sapratni. Tā secināja arī, ka EKI nacionālo koordinācijas punktu efektivitāte lielā mērā ir atkarīga no tā, cik cieša ir to saistība ar pielīdzināšanas procesa pārvaldību valsts līmenī.

                  (10)

                  Ņemot vērā minētās grupas pozitīvo novērtējumu, EKI Konsultatīvās grupas darbības turpināšana ir būtiska, lai panāktu konsekventu, saskaņotu, pārredzamu un koordinētu šā ieteikuma īstenošanu.

                  (11)

                  Prasmju un kvalifikāciju pārredzamība un atzīšana ir viena no jaunajām prioritātēm saskaņā ar Padomes un Komisijas 2015. gada kopīgo ziņojumu par stratēģiskas sistēmas Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā īstenošanu (ET 2020). Minētajā ziņojumā ir uzsvērts, ka EKI būtu vēl jāpilnveido, lai kvalifikācijas padarītu pārredzamākas un salīdzināmākas. Kas attiecas uz nesen ieceļojušiem migrantiem, tajā arī uzsvērts, ka pastāvošie pārredzamības instrumenti varētu palīdzēt radīt labāku izpratni par ārvalstu kvalifikācijām Savienībā un otrādi.

                  (12)

                  EKI un tai pielīdzinātās nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas var atbalstīt pastāvošo atzīšanas praksi, pateicoties tam, ka tās pastiprina uzticēšanos kvalifikācijām, izpratni par tām un to salīdzināmību. Tas var atvieglot atzīšanas procesu mācību un darba vajadzībām. Visaptverošas kvalifikāciju ietvarstruktūras, tādas kā EKI, varētu izmantot kā informācijas līdzekļus atzīšanas praksei, kā minēts Ieteikumā par kvalifikāciju ietvarstruktūru izmantošanu ārvalstu kvalifikāciju atzīšanā, kas pieņemts saskaņā ar Konvenciju par to kvalifikāciju atzīšanu Eiropas reģionā, kuras attiecas uz augstāko izglītību.

                  (13)

                  Nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras un nacionālās kvalifikāciju sistēmas laika gaitā mainās, tāpēc to pielīdzināšana EKI būtu attiecīgajos gadījumos jāpārskata un jāatjaunina.

                  (14)

                  Uzticēšanās to EKI pielīdzināto kvalifikāciju kvalitātei un līmenim, kas ir nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu daļa (turpmāk “kvalifikācijas ar EKI līmeni”), ir svarīga izglītojamo un darba ņēmēju mobilitātes atbalstam gan nozaru ietvaros un valstu iekšienē, gan starp nozarēm un valstīm. Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikumā (2008. gada 23. aprīlis) par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras izveidošanu mūžizglītībai bija ietverti kopēji kvalitātes nodrošināšanas principi augstākajā izglītībā un profesionālajā izglītībā un apmācībā. Saskaņā ar subsidiaritātes principu tie pilnībā respektēja dalībvalstu atbildību par kvalitātes nodrošināšanas pasākumiem attiecībā uz nacionālajām kvalifikācijām. Standarti un pamatnostādnes attiecībā uz kvalitātes nodrošināšanu Eiropas augstākās izglītības jomā un Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūra profesionālajai izglītībai un apmācībām veido šādu kopēju principu pamatu.

                  (15)

                  Varētu izpētīt iespēju ārpus augstākās izglītības jomas izveidot reģistru kvalifikāciju kvalitātes nodrošināšanas sistēmu uzraudzības struktūrām.

                  (16)

                  Kredītpunktu sistēmas var palīdzēt personām turpināt mācības, atvieglojot elastīgu mācīšanās veidu izmantošanu un pāreju starp dažādiem izglītības un apmācības līmeņiem un veidiem un starp valstīm, dodot iespēju izglītojamajiem uzkrāt un pārnest dažādus mācīšanās rezultātus, kas iegūti dažādos mācību kontekstos, tostarp digitālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās procesā. Mācīšanās rezultātu pieeja var arī atvieglot pilnu kvalifikāciju vai kvalifikāciju komponentu plānošanu, sniegšanu un novērtēšanu.

                  (17)

                  Kredītpunktu sistēmas valstu un Eiropas līmenī darbojas institucionālos kontekstos, tādos kā augstākā izglītība vai profesionālā izglītība un apmācība. Eiropas līmenī Eiropas augstākās izglītības telpā augstākajai izglītībai ir izveidota Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēma. Attiecībā uz profesionālo izglītību un apmācību tiek attīstīta Eiropas kredītpunktu sistēma profesionālās izglītības un apmācības jomā (ECVET) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikumu (2009. gada 18. jūnijs) par Eiropas kredītpunktu sistēmas izstrādi profesionālajai izglītībai un apmācībai (2). Attiecīgos gadījumos varētu veicināt saiknes starp nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām un kredītpunktu sistēmām.

                  (18)

                  Lai gan Savienības tiesību aktu kopums par likumīgu migrāciju un patvērumu attiecībā uz kvalifikāciju atzīšanu paredz tādu pašu attieksmi kā pret valstspiederīgajiem un pat atvieglojošus pasākumus starptautiskās aizsardzības saņēmējiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/95/ES (3), ļoti daudziem trešo valstu valstspiederīgajiem ar terciāro izglītību joprojām ir pārāk augsta kvalifikācija un nepietiekama nodarbinātība. Savienības un trešo valstu sadarbība kvalifikāciju pārredzamības jomā var sekmēt migrantu integrāciju Savienības darba tirgos. Ņemot vērā arvien lielākās migrantu plūsmas uz Savienību un no tās, ir vajadzīga labāka izpratne par ārpus Savienības piešķirtām kvalifikācijām un godīga to atzīšana.

                  (19)

                  EKI galvenās iezīmes, proti, tās mācīšanās rezultātu pieeja, līmeņa deskriptoru noteikšana un pielīdzināšanas kritēriju izveide, ko ir izstrādājusi EKI Konsultatīvā grupa, ir bijušas iedvesmas avots nacionālo un reģionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru izstrādei visā pasaulē. Arvien vairāk trešo valstu un reģionu vēlas izveidot ciešāku saikni starp savu kvalifikāciju ietvarstruktūru un EKI.

                  (20)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (4) paredz, ka Komisija ar deleģētajiem aktiem var attiecībā uz reglamentētām profesijām noteikt kopējos apmācības satvarus, kas ir kopēji zināšanu, prasmju un kompetenču kopumi. Kopējie apmācību satvari ir jābalsta uz EKI līmeņiem. Pielīdzināšana EKI kvalifikāciju līmeņiem nedrīkst ietekmēt piekļuvi darba tirgum, ja profesionālās kvalifikācijas ir atzītas saskaņā ar Direktīvu 2005/36/EK.

                  (21)

                  Eiropas augstākās izglītības telpas kvalifikāciju ietvarstruktūrā ir noteikti deskriptori augstākās izglītības īsajam ciklam (ko var saistīt ar pirmo ciklu vai tajā iekļaut), pirmajam, otrajam un trešajam ciklam. Katrs cikla deskriptors ir to sasniegumu un spēju apraksts, kas saistītas ar attiecīgā cikla beigās piešķirto kvalifikāciju. EKI ir saderīgs ar Eiropas augstākās izglītības telpas kvalifikāciju ietvarstruktūru un tās ciklu deskriptoriem. Eiropas augstākās izglītības telpas kvalifikāciju ietvarstruktūras īsais cikls (ko var saistīt ar pirmo ciklu vai tajā iekļaut), pirmais, otrais un trešais cikls atbilst attiecīgi EKI 5.–8. līmenim.

                  (22)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 2241/2004/EK (5) palīdz cilvēkiem labāk uzrādīt savas prasmes, kompetences un kvalifikācijas.

                  (23)

                  Komisija turpina izstrādāt Eiropas prasmju, kompetenču, kvalifikāciju un profesiju klasifikāciju (ESCO). Ja to izmantotu brīvprātīgi, tā varētu sniegt atbalstu labākas saiknes izveidei starp izglītību un nodarbinātību. Dati, ko dalībvalstis izstrādā saistībā ar EKI, varētu kalpot par ieguldījumu attiecībā uz šo klasifikāciju.

                  (24)

                  Informācijai par nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu pielīdzināšanas procesu EKI un par kvalifikācijām ar EKI līmeni vajadzētu būt viegli pieejamai sabiedrībai. Kopēju datu struktūru un formātu izmantošana palīdzētu sasniegt šo mērķi. Tā arī atvieglotu publicētas informācijas par kvalifikācijām izpratni un lietošanu.

                  (25)

                  Starp EKI, nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu īstenošanu un instrumentiem, kas attiecas uz prasmju, kompetenču un kvalifikāciju pārredzamību un atzīšanu, tostarp, kas attiecas uz kvalitātes nodrošināšanu, kredītpunktu uzkrāšanu un pārnesi, kā arī instrumentiem, kas izstrādāti saistībā ar Eiropas augstākās izglītības telpu attiecībā uz prasmju, kompetenču un kvalifikāciju pārredzamību un atzīšanu, vajadzētu būt saskaņotībai, papildināmībai un sinerģijai valstu un Savienības līmenī.

                  (26)

                  EKI pilnveidei vajadzētu būt pilnīgi saskanīgai ar spēkā esošo Eiropas sadarbību izglītības un apmācības jomā saskaņā ar ET 2020 stratēģisko sistēmu un nākotnē gaidāmām ET stratēģiskajām sistēmām.

                  (27)

                  Šis ieteikums neaizstāj un nenosaka nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas. EKI neapraksta specifiskas kvalifikācijas vai personas kompetences, un konkrētas kvalifikācijas būtu jāpielīdzina attiecīgajam EKI līmenim, izmantojot attiecīgās nacionālās kvalifikāciju sistēmas.

                  (28)

                  Šis ieteikums konsolidē EKI kā kopēju atsauces satvaru ar astoņiem līmeņiem, kuri izteikti kā mācīšanās rezultāti un kalpo kā interpretācijas rīks starp dažādām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai sistēmām un to līmeņiem.

                  (29)

                  Ņemot vērā to, ka šis ieteikums nav saistošs, tas atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem, jo tas atbalsta un papildina dalībvalstu darbības, atvieglojot turpmāku sadarbību starp tām, lai palielinātu kvalifikāciju pārredzamību, salīdzināmību un pārnesi. Tas būtu jāīsteno saskaņā ar attiecīgo valstu tiesībām un praksi,

            AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM SASKAŅĀ AR VALSTS APSTĀKĻIEM:

                  1.

                  Izmantot EKI, lai pielīdzinātu nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas un salīdzinātu visus kvalifikāciju veidus un līmeņus Savienībā, kuri veido nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas, jo īpaši pielīdzinot savus kvalifikāciju līmeņus II pielikumā izklāstītajiem EKI līmeņiem un izmantojot III pielikumā izklāstītos kritērijus.

                  2.

                  Attiecīgos gadījumos pārskatīt un atjaunināt nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu līmeņu pielīdzināšanu II pielikumā izklāstītajiem EKI līmeņiem un izmantojot III pielikumā izklāstītos kritērijus, pienācīgi ņemot vērā valstu apstākļus.

                  3.

                  Nodrošināt, ka kvalifikācijas ar EKI līmeni saskan ar IV pielikumā izklāstītajiem kopējiem kvalitātes nodrošināšanas principiem, neskarot nacionālos kvalitātes nodrošināšanas principus, kas attiecas uz nacionālajām kvalifikācijām.

                  4.

                  Attiecīgos gadījumos veicināt saiknes starp kredītpunktu sistēmām un nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām, ņemot vērā V pielikumā izklāstītos kopējos principus attiecībā uz kredītpunktu sistēmām, neskarot valstu lēmumus i) izmantot kredītpunktu sistēmas un ii) saistīt tās ar nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām. Minētie kopējie principi nenovedīs pie kvalifikāciju automātiskas atzīšanas.

                  5.

                  Attiecīgos gadījumos veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka visos kompetento iestāžu jaunizdotajos kvalifikācijas dokumentos (piemēram, apliecībās, diplomos, apliecību pielikumos, diplomu pielikumos) un/vai kvalifikāciju reģistros ir ietverta skaidra atsauce uz attiecīgo EKI līmeni.

                  6.

                  Darīt pielīdzināšanas procesa rezultātus publiski pieejamus valstu un Savienības līmenī un, ja iespējams, nodrošināt, ka informācija par kvalifikācijām un to mācīšanās rezultātiem ir pieejama un publicēta, izmantojot datu laukus, kā noteikts VI pielikumā.

                  7.

                  Mudināt sociālos partnerus, valstu nodarbinātības dienestus, izglītības pakalpojumu sniedzējus, kvalitātes nodrošināšanas struktūras un publiskās iestādes izmantot EKI, lai atbalstītu kvalifikāciju salīdzināšanu un mācīšanās rezultātu pārredzamību.

                  8.

                  Nodrošināt EKI nacionālo koordinācijas punktu (EKI NKP) īstenoto uzdevumu turpināšanu un koordinēšanu. Galvenie EKI NKP uzdevumi ir sniegt atbalstu valsts iestādēm, kad tās nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas pielīdzina EKI, un EKI tuvināt personām un organizācijām,

            AR ŠO IESAKA KOMISIJAI SADARBĪBĀ AR DALĪBVALSTĪM UN IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM EKI KONSULTATĪVAJĀ GRUPĀ:

                  9.

                  Atbalstīt konsekvenci EKI tālākā īstenošanā visās dalībvalstīs, salīdzinot un apspriežot metodikas, ko izmanto kvalifikāciju līmeņu noteikšanā nacionālajās kvalifikāciju ietvarstruktūrās vai nacionālajās kvalifikāciju sistēmās, pienācīgi ņemot vērā valstu apstākļus.

                  10.

                  Pienācīgi ņemot vērā valstu apstākļus, atbalstīt to, ka tiek izstrādātas metodikas attiecībā uz mācīšanās rezultātu aprakstīšanu, izmantošanu un piemērošanu, lai uzlabotu kvalifikāciju pārredzamību un izpratni, un salīdzināmību.

                  11.

                  Atbalstīt brīvprātīgu procedūru izveidi attiecībā uz starptautisko kvalifikāciju līmeņu noteikšanu, izmantojot nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas un informācijas apmaiņu un konsultācijas starp dalībvalstīm par minētajām procedūrām, lai nodrošinātu konsekvenci.

                  12.

                  Izstrādāt norādījumus, kā sniegt informāciju par EKI, jo īpaši par to, kā norādīt EKI līmeņus jaunizdotās apliecībās, diplomos un pielikumos, un/vai kvalifikāciju reģistros saskaņā ar valstu sistēmām un regulējumu attiecībā uz apliecībām un diplomiem.

                  13.

                  Meklēt iespējas, lai atbalstītu tādu kritēriju un procedūru izstrādi un piemērošanu, kas saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem ļautu salīdzināt trešo valstu nacionālās un reģionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras ar EKI.

                  14.

                  Izveidot salīdzinošu mācīšanos un labākās prakses apmaiņu starp dalībvalstīm un, attiecīgos gadījumos, atvieglot līdzbiedru konsultēšanos pēc dalībvalstu lūguma,

            AR ŠO IESAKA KOMISIJAI:

                  15.

                  Nodrošināt, ka šā ieteikuma īstenošanu atbalsta ar darbībām, kuras tiek finansētas ar atbilstīgām Savienības programmām.

                  16.

                  Nodrošināt efektīvu EKI īstenošanas pārvaldību, uzturot un pilnībā atbalstot EKI Konsultatīvo grupu, kura ir izveidota 2009. gadā un kurā pēc vajadzības iesaistās dalībvalstu un citu iesaistīto valstu pārstāvji, sociālie partneri un citas ieinteresētās personas. EKI Konsultatīvajai grupai būtu jānodrošina vispārējā konsekvence un jāsekmē pārredzamība un uzticēšanās procesā, kas attiecas uz nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu pielīdzināšanu EKI.

                  17.

                  Pēc vajadzības ziņot par attīstības gaitu pēc šā ieteikuma pieņemšanas attiecīgo izglītības, apmācības un nodarbinātības politiku satvaru kontekstā.

                  18.

                  Sadarbībā ar dalībvalstīm un pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām novērtēt un izvērtēt saistībā ar šo ieteikumu īstenoto rīcību un līdz 2022. gadam ziņot Padomei par gūto pieredzi un turpmāko ietekmi, kas vajadzības gadījumā var ietvert arī šā ieteikuma izskatīšanu un pārskatīšanu.

            Atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikumu (2008. gada 23. aprīlis) par Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras izveidošanu mūžizglītībai.

         Briselē, 2017. gada 22. maijā

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            E. BARTOLO

         (1)  OV C 111, 6.5.2008., 1. lpp.

         (2)  OV C 155, 8.7.2009., 11. lpp.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 337, 20.12.2011., 9. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 2241/2004/EK (2004. gada 15. decembris) par vienotu Kopienas sistēmu kvalifikāciju un kompetences pārskatāmībai (Europass) (OV L 390, 31.12.2004., 6. lpp.).

         I PIELIKUMS
         Definīcijas
         Šajā ieteikumā piemēro šādas definīcijas:

                     a)

                     “kvalifikācija” ir oficiāls novērtēšanas un validēšanas procesa rezultāts, ko iegūst, kad kompetenta iestāde konstatē, ka persona ir sasniegusi mācīšanās rezultātus atbilstīgi noteiktiem standartiem;

                     b)

                     “nacionālā kvalifikāciju sistēma” ir visi dalībvalsts darbības aspekti, kas saistīti ar mācīšanās atzīšanu, un citi mehānismi, kuri saista izglītību un apmācību ar darba tirgu un pilsonisko sabiedrību. Tas ietver tādu institucionālu pasākumu un procesu izstrādi un īstenošanu, kas saistīti ar kvalitātes nodrošināšanu, novērtēšanu un kvalifikāciju piešķiršanu. Nacionālo kvalifikāciju sistēmu var veidot vairākas apakšsistēmas, un tā var ietvert nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru;

                     c)

                     “nacionālā kvalifikāciju ietvarstruktūra” ir instruments kvalifikāciju klasificēšanai pēc kritēriju kopuma, kuriem atbilst konkrēti ar mācīšanos sasniegti līmeņi, un tā mērķis ir integrēt un koordinēt nacionālās kvalifikāciju apakšsistēmas, uzlabot to pārredzamību, pieejamību, kvalifikāciju gradāciju un kvalitāti saistībā ar darba tirgu un pilsonisko sabiedrību;

                     d)

                     “starptautiska kvalifikācija” ir kvalifikācija, ko piešķīrusi likumīgi reģistrēta starptautiska struktūra (asociācija, organizācija, nozare vai uzņēmums) vai valsts struktūra, kura darbojas starptautiskas struktūras vārdā, un ko izmanto vairāk nekā vienā valstī, un kas ietver mācīšanās rezultātus, kurus izvērtē atbilstīgi standartiem, ko izstrādājusi starptautiska struktūra;

                     e)

                     “mācīšanās rezultāti” ir atzinumi par to, ko izglītojamais zina, izprot un spēj darīt pēc mācību procesa pabeigšanas, un tie ir definēti zināšanu, prasmju, atbildības un autonomijas izteiksmē;

                     f)

                     “zināšanas” ir mācību procesā saņemtās informācijas apgūšanas rezultāts. Zināšanas ir ar darba vai studiju jomu saistītu faktu, principu, teoriju un prakses kopums. EKI kontekstā zināšanas apraksta kā teorētiskas un/vai faktu zināšanas;

                     g)

                     “prasmes” ir spēja piemērot zināšanas un izmantot zinātību, lai paveiktu uzdevumus un atrisinātu problēmas. EKI kontekstā prasmes apraksta kā kognitīvas (loģiskās, intuitīvās un radošās domāšanas izmantošana) vai praktiskas (tādas, kurās izmanto roku veiklību un metodes, materiālus, darba rīkus un instrumentus);

                     h)

                     “atbildība un autonomija” ir izglītojamā spēja izmantot zināšanas un prasmes autonomi un atbildīgi;

                     i)

                     “kompetence” ir pierādīta spēja izmantot zināšanas, prasmes un personiskās, sociālās un/vai metodiskās spējas darba vai mācību situācijās un profesionālajā un personīgajā attīstībā;

                     j)

                     “neformālās un ikdienējās mācīšanās validēšana” ir process, kurā kompetenta iestāde apstiprina, ka persona ir sasniegusi mācīšanās rezultātus, kas iegūti neformālās un ikdienējās mācīšanās procesā, kuru nosaka attiecīgā standartā, un šim procesam ir šādi četri posmi: personas konkrētās pieredzes noteikšana dialogā; dokumentēšana, kas personas pieredzi padara uzskatāmu; šīs pieredzes oficiāla novērtēšana un novērtēšanas rezultātu apstiprināšana, kas var kalpot par pamatu daļējai vai pilnai kvalifikācijai;

                     k)

                     “mācīšanās rezultātu oficiāla atzīšana” ir process, kurā kompetenta iestāde piešķir oficiālu statusu iegūtajiem mācīšanās rezultātiem turpmāku mācību vai nodarbinātības vajadzībām, i) piešķirot kvalifikāciju (apliecību, diplomu vai nosaukumu); ii) validējot neformālo un ikdienējo mācīšanos; iii) piešķirot līdzvērtību, kredītpunktus vai atbrīvojumus;

                     l)

                     “kredītpunkts” ir apstiprinājums, ka daļu no kvalifikācijas, ko veido konsekvents mācīšanās rezultātu kopums, atbilstīgi saskaņotam standartam ir novērtējusi un validējusi kompetenta iestāde; kredītpunktus piešķir kompetentas iestādes, ja persona ir sasniegusi konkrētus mācīšanās rezultātus, ko pierāda atbilstīgi novērtējumi; kredītpunktus var izteikt kā kvantitatīvu vērtību (piemēram, kredītu vai kredītpunktu skaits), kas parāda aplēsto personas darba slodzi, kas parasti vajadzīga attiecīgu mācīšanās rezultātu iegūšanai;

                     m)

                     “kredītpunktu sistēmas” ir pārredzamības instruments, kas izveidots, lai atvieglotu kredītpunkta(-u) atzīšanu. Šīs sistēmas cita starpā var ietvert līdzvērtību, atbrīvojumus, vienības/moduļus, ko var uzkrāt un pārnest, to izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzēju autonomiju, kuri var individualizēt mācīšanās ceļus, un neformālās un ikdienējās mācīšanās validēšanu;

                     n)

                     “kredītpunktu pārnese” ir process, kas personām, kuras uzkrājušas kredītpunktus vienā kontekstā, ļauj tos novērtēt un atzīt citā kontekstā.

         II PIELIKUMS
         Deskriptori, ar kuriem definē Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūras (EKI) līmeņus

                     Katru no šiem astoņiem līmeņiem definē ar virkni deskriptoru, kas norāda mācīšanās rezultātus, kuri atbilst šā līmeņa kvalifikācijai jebkurā kvalifikāciju sistēmā.

                     Zināšanas

                     Prasmes

                     Atbildība un autonomija

                     EKI kontekstā zināšanas raksturo kā teorētiskas un/vai faktu zināšanas.

                     EKI kontekstā prasmes apraksta kā kognitīvas (loģiskās, intuitīvās un radošās domāšanas izmantošana) un praktiskas (tādas, kurās izmanto roku veiklību un metodes, materiālus, darba rīkus un instrumentus).

                     EKI kontekstā atbildību un autonomiju apraksta kā izglītojamā spēju izmantot zināšanas un prasmes autonomi un atbildīgi.

                     1. līmenis
                     1. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     vispārīgas pamatzināšanas

                     pamatprasmes, kas vajadzīgas, lai veiktu vienkāršus uzdevumus

                     strādāt vai mācīties tiešā uzraudzībā strukturētā kontekstā

                     2. līmenis
                     2. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     darba vai studiju jomas pamatfaktu zināšanas

                     kognitīvās un praktiskās pamatprasmes, kas nepieciešamas, lai lietotu atbilstošu informāciju uzdevumu veikšanai un ikdienas problēmu risināšanai, izmantojot vienkāršus noteikumus un rīkus

                     strādāt vai mācīties uzraudzībā ar zināmu autonomiju

                     3. līmenis
                     3. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     zināšanas par faktiem, principiem, procesiem un vispārīgajiem jēdzieniem darba vai mācību jomā

                     noteikts kognitīvu un praktisku prasmju apjoms, kas nepieciešams, lai veiktu uzdevumus un rastu risinājumu problēmām, izvēloties un izmantojot pamata metodes, rīkus, materiālus un informāciju

                     uzņemties atbildību par darba vai mācību uzdevumu veikšanu
                     problēmu risināšanas laikā pielāgot savu rīcību apstākļiem

                     4. līmenis
                     4. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     faktu un teorētiskas zināšanas plašā darba vai studiju jomas izpratnē

                     noteikts kognitīvu un praktisku prasmju apjoms, kas nepieciešams, lai rastu risinājumus konkrētām darba vai studiju jomas problēmām

                     patstāvīgi organizēt darbu atbilstīgi darba vai mācību pamatnostādnēm, kas parasti ir paredzamas, bet var arī mainīties
                     uzraudzīt citu cilvēku ikdienas darbu, uzņemoties zināmu atbildību par darba vai mācību izvērtēšanu un uzlabošanu

                     5. līmenis (*1)

                     5. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     aptverošas, specializētas faktu un teorētiskas zināšanas darba vai studiju jomā un šo zināšanu robežu apzināšanās

                     visaptverošs tādu kognitīvu un praktisku prasmju kopums, kas nepieciešams, lai rastu radošus risinājumus abstraktām problēmām

                     veikt vadību un uzraudzību saistībā ar tādām darba vai/un mācību aktivitātēm, kur iespējamas neprognozējamas pārmaiņas
                     pārskatīt un pilnveidot savu un citu personu sniegumu

                     6. līmenis (*2)

                     6. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     padziļinātas zināšanas darba vai studiju jomā, ieskaitot teoriju un principu kritisku izpratni

                     augsta līmeņa prasmes, kuras liecina par meistarību un inovāciju, kas nepieciešamas, lai risinātu sarežģītas un neprognozējamas problēmas konkrētā darba vai studiju jomā

                     vadīt sarežģītas tehniskas un/vai profesionālas darbības vai projektus, uzņemoties atbildību par lēmumu pieņemšanu neprognozējamos darba vai mācību apstākļos
                     uzņemties atbildību par personu vai grupu profesionālās attīstības vadību

                     7. līmenis (*3)

                     7. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     ļoti specializētas zināšanas, kuras daļēji ir darba vai mācību jomas zināšanu avangardā un kuras veido pamatu oriģinālai domāšanai un/vai pētniecībai
                     kritiska izpratne par jautājumiem saistībā ar zināšanu problēmām konkrētā jomā un saskarē ar dažādām citām jomām

                     specializētas problēmu risināšanas prasmes, kas nepieciešamas pētījumiem un/vai inovācijai, lai radītu jaunas zināšanas un procedūras un integrētu zināšanas no dažādām jomām

                     vadīt un pārveidot sarežģītus un neprognozējamus darba vai mācību apstākļus, kas prasa jaunas stratēģiskas pieejas
                     uzņemties atbildību par ieguldījumu profesionālajās zināšanās un praksē un/vai par grupu stratēģiskā snieguma pārskatīšanu

                     8. līmenis (*4)

                     8. līmenim atbilstošie mācīšanās rezultāti ir:

                     zināšanu augšējā robeža darba vai mācību jomā un saskarē ar dažādām jomām

                     visvairāk attīstītās un specializētās prasmes un darba tehnikas, tostarp sintēze un izvērtēšana, kas nepieciešamas, lai risinātu kritiskas problēmas saistībā ar pētniecību un/vai inovāciju un lai paplašinātu esošās zināšanas vai profesionālo praksi un sniegtu jaunu izpratni par tām

                     demonstrēt vērā ņemamu autoritāti, inovāciju, autonomiju, zinātnisko un profesionālo patstāvību un pastāvīgu nodošanos jaunu ideju vai procesu attīstībai darba vai studiju jomas avangardā, ieskaitot pētniecību

                     Eiropas augstākās izglītības telpas kvalifikāciju ietvarstruktūra sniedz deskriptorus trim cikliem, par ko 2005. gada maijā sanāksmē Bergenā saistībā ar Boloņas procesu vienojās ministri, kas atbild par augstāko izglītību. Katrs cikla deskriptors ir vispārīgs apraksts par to, kāds rezultāts parasti tiek sagaidīts attiecībā uz sasniegumiem un spējām, kas saistītas ar kvalifikācijām, kuras norāda uz attiecīgā cikla noslēgumu.

            (*1)  Īsā cikla (ko var saistīt ar pirmo ciklu vai tajā iekļaut) deskriptors, ko saistībā ar Boloņas procesu izstrādājusi “Kopējā kvalitātes iniciatīva”, atbilst EKI 5. līmeņa mācīšanās rezultātiem.

            (*2)  Pirmā cikla deskriptors atbilst EKI 6. līmeņa mācīšanās rezultātiem.

            (*3)  Otrā cikla deskriptors atbilst EKI 7. līmeņa mācīšanās rezultātiem.

            (*4)  Trešā cikla deskriptors atbilst EKI 8. līmeņa mācīšanās rezultātiem.

         III PIELIKUMS
         Kritēriji un procedūras, kas jāievēro, nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas pielīdzinot Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūrai (EKI)

                     1.

                     Kompetentās iestādes skaidri nosaka un publicē visu attiecīgo pielīdzināšanas procesā iesaistīto nacionālo iestāžu pienākumus un/vai juridisko kompetenci.

                     2.

                     Pastāv skaidra un pierādāma saikne starp nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu kvalifikāciju līmeņiem un EKI līmeņu deskriptoriem.

                     3.

                     Nacionālās kvalifikāciju ietvarstruktūras vai nacionālās kvalifikāciju sistēmas un to kvalifikācijas balstās uz mācīšanās rezultātu principu un mērķi un ir saistītas ar neformālās un ikdienējās mācīšanās validācijas kārtību un, attiecīgos gadījumos, ar kredītpunktu sistēmām.

                     4.

                     Procedūras, saskaņā ar kurām kvalifikācijas iekļauj nacionālajā kvalifikāciju ietvarstruktūrā vai kvalifikāciju vietu apraksta nacionālajā kvalifikāciju sistēmā, ir pārredzamas.

                     5.

                     Nacionālā(-ās) izglītības un apmācības kvalitātes nodrošināšanas sistēma(-as) ietver atsauces uz nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām un ir saskanīga(-as) ar šā ieteikuma IV pielikumā izklāstītajiem kvalitātes nodrošināšanas principiem.

                     6.

                     Pielīdzināšanas process ietver attiecīgo kvalitātes nodrošināšanas struktūru skaidru apstiprinājumu, ka pielīdzināšanas ziņojums ir saskaņā ar attiecīgajiem valstu kvalitātes nodrošināšanas pasākumiem, noteikumiem un praksi.

                     7.

                     Pielīdzināšanas procesā iesaistās starptautiskie eksperti, un pielīdzināšanas ziņojumā iekļauj vismaz divu starptautisku ekspertu, kas pārstāv divas atšķirīgas valstis, rakstisku paziņojumu par pielīdzināšanas procesu.

                     8.

                     Kompetentā iestāde vai iestādes apliecina nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu pielīdzināšanu EKI. Kompetentās iestādes, tostarp EKI nacionālie koordinācijas punkti, publicē vienu visaptverošu ziņojumu, kurā izklāstīta pielīdzināšana un to pamatojošie elementi un kurā katrs kritērijs aplūkots atsevišķi. To pašu ziņojumu var izmantot pašsertifikācijai saskaņā ar Eiropas augstākās izglītības telpas kvalifikāciju ietvarstruktūras pašsertifikācijas kritērijiem.

                     9.

                     Dalībvalstis un citas iesaistītās valstis sešu mēnešu laikā pēc pielīdzināšanas ziņojuma vai tā atjauninājuma apstiprināšanas publicē pielīdzināšanas ziņojumu un sniedz attiecīgu informāciju salīdzināšanas vajadzībām attiecīgajā Eiropas portālā.

                     10.

                     Pēc pielīdzināšanas procesa visos jaunizdotajos dokumentos saistībā ar kvalifikācijām, kas ir nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu daļa (piemēram, apliecībās, diplomos, apliecību pielikumos, diplomu pielikumos), un/vai kompetento iestāžu izsniegtajos kvalifikāciju reģistros ar nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu starpniecību būtu jāietver skaidra atsauce uz attiecīgo EKI līmeni.

         IV PIELIKUMS
         Kvalitātes nodrošināšanas principi kvalifikācijām, kas ir Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūrai (EKI) pielīdzinātu nacionālo kvalifikāciju ietvarstruktūru vai nacionālo kvalifikāciju sistēmu daļa
         Visām kvalifikācijām ar EKI līmeni būtu jāveic kvalitātes nodrošināšana, lai palielinātu uzticēšanos to kvalitātei un līmenim.
         Saskaņā ar valstu apstākļiem un ņemot vērā nozaru atšķirības, kvalitātes nodrošināšanas principiem kvalifikācijām ar EKI līmeni būtu (1)
             (2):

                     1)

                     jāpievēršas kvalifikāciju plānošanai, kā arī mācīšanās rezultātu pieejas izmantošanai;

                     2)

                     jānodrošina pamatots un ticams novērtējums saskaņā ar pārredzamiem un saskaņotiem uz mācīšanās rezultātiem balstītiem standartiem un jāpievēršas sertifikācijas procesam;

                     3)

                     jāietver atgriezeniskās saites mehānismi un pastāvīgas uzlabošanas procedūras;

                     4)

                     jāiekļauj visas attiecīgās ieinteresētās personas visos procesa posmos;

                     5)

                     jāietver konsekventas izvērtēšanas metodes, kas saista pašvērtējumu un ārēju pārskatīšanu;

                     6)

                     jābūt iestāžu, kas izsniedz kvalifikācijas ar EKI līmeni, iekšējās pārvaldības, ieskaitot apakšuzņēmēju veiktās darbības, neatņemamai daļai;

                     7)

                     jāpamatojas uz skaidriem un izmērāmiem mērķiem, standartiem un pamatnostādnēm;

                     8)

                     jātiek atbalstītiem ar atbilstīgiem resursiem;

                     9)

                     jāietver regulāra pastāvošo ārējo uzraudzības struktūru vai aģentūru, kas veic kvalitātes nodrošināšanu, darbības pārskatīšana;

                     10)

                     jāietver izvērtēšanas rezultātu elektroniska pieejamība.

            (1)  Šie kopējie principi ir pilnībā saderīgi ar Eiropas standartiem un pamatnostādnēm attiecībā uz izglītības kvalitātes nodrošināšanu augstākās izglītības jomā un Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūru profesionālajai izglītībai un apmācībām (EQAVET).

            (2)  Atkarībā no valstu apstākļiem šie principi var nebūt piemērojami vispārējai izglītībai.

         V PIELIKUMS
         Principi kredītpunktu sistēmām, kas saistītas ar Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūrai (EKI) pielīdzinātām nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām (1)

         EKI un nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām, izmantojot mācīšanās rezultātu pieeju, būtu labāk jāsniedz atbalsts personām, kuras pārvietojas i) starp dažādiem izglītības un apmācības līmeņiem; ii) izglītības un apmācības nozarēs un starp tām; iii) starp izglītību un apmācību un darba tirgu; un iv) valstī un starp valstīm. Neskarot valstu lēmumus i) izmantot kredītpunktu sistēmas un ii) saistīt tās ar nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām, dažādām kredītpunktu sistēmām attiecīgos gadījumos būtu jāsadarbojas ar nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām, lai atbalstītu pārejas un atvieglotu tālākvirzību. Šajā nolūkā kredītpunktu sistēmām, kas saistītas ar nacionālajām kvalifikāciju ietvarstruktūrām vai nacionālajām kvalifikāciju sistēmām, attiecīgos gadījumos būtu jāatbilst šādiem principiem:

                     1.

                     Kredītpunktu sistēmām būtu jāatbalsta elastīgi mācīšanās veidi izglītojamo individuālajām vajadzībām.

                     2.

                     Plānojot un izstrādājot kvalifikācijas, būtu sistemātiski jāizmanto mācīšanās rezultātu pieeja, lai atvieglotu kvalifikāciju (komponentu) pārnesi un mācīšanās tālākvirzību.

                     3.

                     Kredītpunktu sistēmām būtu jāatvieglo mācīšanās rezultātu pārnese un izglītojamo tālākvirzība starp iestādēm un valstīm.

                     4.

                     Kredītpunktu sistēmu pamatā vajadzētu būt skaidrai un pārredzamai kvalitātes nodrošināšanai.

                     5.

                     Personas iegūtie kredītpunkti būtu jādokumentē, norādot iegūtos mācīšanās rezultātus, kredītpunktus piešķīrušās kompetentās iestādes nosaukumu un attiecīgā gadījumā saistīto kredītpunktu vērtību.

                     6.

                     Būtu jāveido sinerģijas starp kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmām un iepriekšējas mācīšanās validēšanas kārtību, sadarbojoties nolūkā atvieglot un veicināt pārnesi un tālākvirzību.

                     7.

                     Būtu jāattīsta un jāuzlabo kredītpunktu sistēmas, ieinteresētajām personām sadarbojoties attiecīgajā valstu un Savienības līmenī.

            (1)  Šie kopējie principi ir pilnībā saderīgi ar Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmu (ECTS) un Eiropas kredītpunktu sistēmu profesionālās izglītības un apmācības jomā (ECVET).

         VI PIELIKUMS
         Elementi datu laukiem informācijas par kvalifikācijām ar EKI līmeni elektroniskai publicēšanai

                        DATI

                        Obligāti/fakultatīvi

                     Kvalifikācijas nosaukums

                     Obligāti

                     Lauks (*1)

                     Obligāti

                     Valsts/reģions (kods)

                     Obligāti

                     EKI līmenis

                     Obligāti

                     Kvalifikācijas apraksts (*3)

                     vai nu

                     Zināšanas

                     Obligāti

                     Prasmes

                     Obligāti

                     Atbildība un autonomija

                     Obligāti

                     vai

                     Brīva teksta lauks, kurā aprakstīts, kas izglītojamajam ir jāzina, jāsaprot un jāspēj darīt

                     Obligāti

                     Piešķīrējstruktūra vai kompetentā iestāde (*2)

                     Obligāti

                     Kredītpunkti / nosacītais darba apjoms, kas jāveic, lai sasniegtu mācīšanās rezultātus

                     Fakultatīvi

                     Iekšējās kvalitātes nodrošināšanas procesi

                     Fakultatīvi

                     Ārējā kvalitātes nodrošināšanas / regulatīvā struktūra

                     Fakultatīvi

                     Papildinformācija par kvalifikāciju

                     Fakultatīvi

                     Informācijas avots

                     Fakultatīvi

                     Saite uz attiecīgiem pielikumiem

                     Fakultatīvi

                     Kvalifikācijas URL

                     Fakultatīvi

                     Informācijas valoda (kods)

                     Fakultatīvi

                     Iestāšanās prasības

                     Fakultatīvi

                     Derīguma termiņš (ja attiecināms)

                     Fakultatīvi

                     Kvalifikācijas iegūšanas veidi

                     Fakultatīvi

                     Saikne ar profesijām vai profesionālās darbības jomām

                     Fakultatīvi

            (*1)  ISCED FoET2013.

            (*2)  Minimālajai obligātajai informācijai par piešķīrējstruktūru vai kompetento iestādi būtu jāatvieglo informācijas meklēšana par to. Tajā būtu ietverts piešķīrējstruktūras vai kompetentās iestādes nosaukums vai, attiecīgā gadījumā, piešķīrējstruktūru vai kompetento iestāžu grupas nosaukums, kam pievienots URL vai kontaktinformācija.

            (*3)  Šo aprakstu veido brīva teksta lauki, un nav noteikta prasība lietot standarta terminoloģiju, ne arī pienākums dalībvalstīm aprakstu tulkot kādā citā ES valodā.


				|

		52013DC0369

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Nīderlandes 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes stabilitātes programmu 2012.-2017. gadam /* COM/2013/0369 final - 2013/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Nīderlandes 2013. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Nīderlandes stabilitātes
programmu 2012.‑2017. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1]
un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par
to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2],
un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
pēc apspriešanās ar Ekonomikas un
finanšu komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam uzsākt jaunu
izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – "Eiropa
2020" –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas
koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām,
kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas
ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem,
pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības
vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm
(2010.–2014. g.) un 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu
par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5], kas kopā veido
„integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika
aicinātas ņemt vērā šīs integrētās
pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības
politikā.
(3)       Valstu vai to valdību
vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma
lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir
saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas
līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un
rīcībpolitiku. Viņi pieņēma lēmumu par dalībvalstu
līmenī veicamo rīcību, jo īpaši paužot ciešu
apņēmību sasniegt stratēģijas „Eiropa 2020”
mērķus un īstenot konkrētām valstīm
adresētos ieteikumus.
(4)       Padome 2012. gada
6. jūlijā pieņēma ieteikumu par Nīderlandes
2012. gada valsts reformu programmu un sniedza savu atzinumu par
Nīderlandes atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2015. gadam.
(5)       Komisija 2012. gada
28. novembrī pieņēma Gada izaugsmes pētījumu[6], tādējādi
uzsākot 2013. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas
pusgadu. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par to,
kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību, 2012. gada 28. novembrī
pieņēma arī brīdinājuma mehānisma ziņojumu[7], kurā tā
identificēja Nīderlandi kā vienu no dalībvalstīm, par
kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
(6)       Eiropadome 2013. gada
14. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu
finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību
izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu un uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju,
atjaunot normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, sekmēt
izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un
krīzes sociālās sekas, kā arī modernizēt valsts
pārvaldi.
(7)       Komisija atbilstoši Regulas
(ES) Nr. 1176/2011 5. pantam 2013. gada
10. aprīlī darīja zināmus atklātībai
tās padziļinātā pārskata rezultātus par
Nīderlandi[8].
Komisijas veiktā analīze tai ļauj secināt, ka
Nīderlandē pastāv makroekonomiskā
nelīdzsvarotība, taču tā nav pārmērīga.
(8)       Nīderlande
2013. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2013. gada
stabilitātes programmu, kas attiecas uz laikposmu no 2012. līdz
2017. gadam, un savu 2013. gada valsts reformu programmu. Abas
programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā
to savstarpējo saistību.
(9)       Pamatojoties uz
2013. gada stabilitātes programmas izvērtējumu
atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka
Nīderlande 2011.‑2013. gadā īstenoja apjomīgus
konsolidācijas pasākumus, taču fiskālie centieni diezin vai
būs pietiekami, lai līdz 2013. gadam novērstu
pārmērīgo deficītu, galvenokārt neparedzēti
sliktās ekonomikas attīstības dēļ. Programmas budžeta
prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir lielā
mērā ticams. Stabilitātes programmā 2013. gadā un
2014. gadā ir plānota reāla ekonomikas izaugsme
attiecīgi -0,4 % un 1,1 % apmērā, kas ir
samērā tuvu Komisijas 2013. gada pavasara prognozēm
-0,8 % un 0,9 % apmērā. Programmā noteiktais
mērķis ir, sākot no 2014. gada, ilgtspējīgā
veidā samazināt nominālo deficītu līdz apmēram,
kas nepārsniedz 3 % no IKP. Programmā nav tiešas norādes uz
vidēja termiņa mērķi, kas liecina par to, ka apstiprināts
iepriekšējā gada stabilitātes programmā
norādītais vidēja termiņa mērķis -0,5 %
apmērā. Vidēja termiņa mērķis atbilst
Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Turklāt, lai gan
programmā 2015. gadā plānots strukturālās
bilances samazinājums par 0,5 % no IKP strukturālā
izteiksmē, kas atbilst gada obligātajai minimālajai
prasībai, 2016. gadā paredzēts strukturālās
bilances kritums par 0,4 % no IKP, bet 2017. gadā – tās
uzlabojums par 0,1 % no IKP, kas nav pietiekami saskaņā ar
atbilstīgo korekciju gaitu. Pamatojoties uz Komisijas pavasara
prognozēm, gada vidējie fiskālie pasākumi aptuveni
0,7 % apmērā no IKP laikposmā no 2010. līdz
2013. gadam atbilst Padomes ieteiktajiem strukturālajiem pasākumiem
¾ % apmērā no IKP. Budžeta korekcijas 2011. un
2012. gadā galvenokārt veidoja izdevumu samazinājumi, bet
2013. gadā to pamatā lielā mērā bija
ieņēmumu pasākumi. Stabilitātes programmā
plānotais nominālais deficīts atbilst mērķim
novērst pārmērīgu deficītu līdz 2014. gadam,
tas ir, vienu gadu pēc termiņa, ko Padome 2009. gada nogalē
noteica saskaņā ar pārmērīga deficīta
novēršanas procedūru. Padome uzskata, ka iestāžu plānotie
fiskālie centieni neatbilst mērķim pārmērīgo deficītu
faktiski novērst līdz 2014. gadam. Stabilitātes
programmā norādītie iespējamie papildu pasākumi ir uz
laiku apturēti, un jebkurā gadījumā tie nebūtu
pietiekami. Nīderlandei ir jāizstrādā papildu
pasākumi, lai nominālo vispārējās valdības
budžeta deficītu līdz 2014. gadam ilgtspējīgā
veidā samazinātu līdz apmēram, kas nepārsniedz
3 % no IKP. Saskaņā ar 2013. gada stabilitātes
programmu ir sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP
2013. gadā turpinās pieaugt, sasniedzot 74 % no IKP, un
2014. gadā vēl mazliet pieaugs, sasniedzot 75 % no IKP.
Tādējādi ir plānots, ka parāda attiecība paliks
ievērojami virs 60 % atsauces vērtības. Programmā
paredzēts, ka 2015. gadā parāda attiecība
samazināsies līdz 71,4 % no IKP un pēc tam turpinās
nedaudz samazināties, 2017. gadā sasniedzot 70,8 %.
Šāds parāda attiecības kritums pēc 2014. gada
tomēr nav pietiekami balstīts uz rīcībpolitikas
pasākumiem.
(10)     Lai sekmētu
Nīderlandes turpmākās izaugsmes iespējas, ir
ārkārtīgi svarīgi, lai prasītā
konsolidācija, kas veicama, lai nodrošinātu
pārmērīgā budžeta deficīta ilgtspējīgu
novēršanu un īsā vai vidējā laikposmā sasniegtu
vidēja termiņa mērķi, neskartu izaugsmi veicinošus
izdevumus. Īpaši svarīgi līdzsvarotai korekciju veikšanai
būs centieni sekmēt inovācijas un pētniecību, tostarp
fundamentālos pētījumus, izglītību un
apmācību. Tas palīdzētu ne tikai veicināt ekonomikas
atveseļošanu, bet arī atbalstīt inovācijas un
cilvēkkapitālu, uzlabot konkurētspēju un izaugsmes izredzes
vidējā termiņā un ilgtermiņā.
(11)     Būtiskas
grūtības pastāv mājokļu tirgū, kur desmitiem gadu
laikā ir izveidojusies neelastība un kropļojoši stimuli, kas
veido mājokļu finansēšanas un sektorālu ietaupījumu
modeļus. Mājsaimniecību tendenci hipotekāro kredītu
bruto parādu nodrošināt ar mājokļu līdzekļiem
lielā mērā izskaidro ilgu laiku pastāvošie fiskālie
stimuli, jo īpaši nodokļu atskaitījumi par hipotekāro
kredītu procentu maksājumiem pilnā apmērā. Kopš
2012. gada aprīļa ir daļēji īstenota virkne
pasākumu. Daži no šiem pasākumiem attiecas uz mājokļu
finansējuma fiskālā režīma pielāgojumiem.
Pakāpeniskā pāreja uz nodokļu atskaitījumu
ierobežošanu par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem un
amortizēšanas stimulu palielināšanu ir pamatota, taču šā
pasākuma ieviešana ir pārāk lēna, lai vērā
ņemami ietekmētu amortizēšanas kārtību. Īres
tirgu apgrūtina tā regulējums un ļoti lielais sociālo
mājokļu segments, kurā arī jātiek galā ar
ļoti garām rindām. Sociālo mājokļu segmentā
nesen ieviešot zināmu īres maksas diferenciāciju pēc
ieņēmumiem, ir sperts solis pareizajā virzienā, bet tā
ietekme ir ierobežota. Tāpēc, lai gan ierosinātie pasākumi
ir pareizas ievirzes, kopējā reformu gaita pamatproblēmu
risināšanai ir lēna un ir jāpaātrina, vienlaikus turpinot
nodrošināt sociālo mājokļu pieejamību
mazaizsargātajiem iedzīvotājiem, kuri nespēj iegūt
mājokli atbilstoši tirgus nosacījumiem, tostarp vietās, kur
pastāv liels pieprasījums.
(12)     Pensiju sistēmas
ilgtermiņa ilgtspēja ir nostiprināta ar likumā
noteiktā pensionēšanās vecuma pakāpenisku
palielināšanu no 65 gadiem 2012. gadā līdz
67 gadiem 2023. gadā. Tādējādi Nīderlande ir
pilnībā īstenojusi attiecīgo daļu no 2012. gada
ieteikuma par likumā noteiktā pensionēšanās vecuma
palielināšanu un tā piesaistīšanu paredzamajam mūža ilgumam
gan pirmajā, gan otrajā pensiju līmenī. Starp atlikušajiem
problēmjautājumiem ir izmaksu un riska piemērots sadalījums
katrā paaudzē un starp paaudzēm. Turklāt, lai
palīdzētu nostiprināt izturētspēju pret
sabiedrības novecošanu, jau sen nepieciešams pamatīgi
pārskatīt otrā līmeņa pensiju fondu
pārvaldību. Ilgtermiņa aprūpes reformu plānu
īstenošana palīdzētu mazināt strauji augošās ar
novecošanu saistītās izmaksas un tādējādi
stiprinātu publisko finanšu ilgtspēju. Šajā kontekstā ir
jāsaglabā pienācīga ilgtermiņa aprūpes
kvalitāte un pieejamība.
(13)     Valdības ierosināto
darba tirgus reformu mērķis ir palielināt līdzdalību
un mobilitāti darba tirgū. Līdzdalības akta reforma ir
vērienīga un atbilstīga, lai paaugstinātu ekonomiski
aktīvā darbaspēka līmeni. Reformas gan vēl nav
nostiprinātas likumā, un īstenošanai paredzētais laikposms
šķiet diezgan īss. Turklāt ir vajadzīgi turpmāki
pasākumi, lai uzlabotu to cilvēku nodarbināmību, kuri darba
tirgū ir atstumti un starp kuriem ir sievietes, migrantu izcelsmes
iedzīvotāji, iedzīvotāji ar invaliditāti un
vecāka gadagājuma iedzīvotāji. Nīderlande ir
paziņojusi par reformām attiecībā uz bezdarba pabalstu
shēmu un tās salīdzinoši stingro nodarbinātības
aizsardzības tiesisko regulējumu. Šīs reformas
kombinācijā ar mobilitātes nodokļa atlaidi („mobiliteitsbonus”)
darba devējiem, kuri pieņem darbā sociālā
nodrošinājuma saņēmējus 50 un vairāk gadu
vecumā vai cilvēkus ar darba invaliditāti, ir labi
mērķorientētas uz aprindām, kuru līdzdalība darba
tirgū ir zema. Tomēr, lai arī šiem pasākumiem ir pareiza
ievirze, tos pilnībā varēs novērtēt tikai pēc
pieņemšanas. Visbeidzot, paātrinot atlikušo šķēršļu
atcelšanu mājsaimniecību otro pelnītāju
nostrādāto darba stundu skaita palielināšanai, varētu
vēl vairāk ierobežot paredzamo darbaspēka piedāvājuma
trūkumu.
(14)     Attiecībā uz
2012. gada ieteikumu par inovāciju un saikni starp zinātni un
uzņēmējdarbību ir gūts ievērojams progress.
Uzņēmumu politika „To the Top”, tostarp tās nozaru pieeja
publiskā un privātā sektora partnerībām
pētniecības, inovāciju un izglītības jomā
(„svarīgākās nozares”), pašlaik ir īstenošanas
stadijā. Ir svarīgi īstenot ne tikai nozaru inovācijas
politiku, bet arī horizontālu pētniecības un
inovācijas politiku un saglabāt pienācīgu valsts
finansējuma līmeni fundamentāliem pētījumiem, kuriem
nav rezervēts finansējums.
(15)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi Nīderlandes ekonomikas politikas visaptverošu
analīzi. Tā izvērtēja stabilitātes programmu un valsts
reformu programmu un sniedza padziļinātu pārskatu. Tā
ņēma vērā ne tikai to lietderību
ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidei Nīderlandē, bet arī to atbilstību ES
noteikumiem un norādēm, pamatojoties uz vajadzību
nostiprināt Eiropas Savienības vispārējo ekonomikas
pārvaldību, kas panākams, turpmākajos valsts lēmumos
ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi Eiropas
pusgada kontekstā ir sniegti turpmāk izklāstītajā
1. līdz 4. ieteikumā.
(16)     Ņemot vērā šo
izvērtējumu, Padome ir izskatījusi Nīderlandes
stabilitātes programmu, un tās atzinums[9] ir atspoguļots jo
īpaši turpmāk izklāstītajā 1. ieteikumā.
(17)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu,
Padome ir izskatījusi Nīderlandes valsts reformu programmu un
stabilitātes programmu. Padomes ieteikumi atbilstoši 6. pantam
Regulā (ES) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un
koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, ir
atspoguļoti turpmāk izklāstītajā 2. ieteikumā.
(18)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi arī visas eurozonas ekonomikas politikas
analīzi. Pamatojoties uz to, Padome ir sniegusi konkrētus ieteikumus
tām valstīm, kuru valūta ir euro. Arī Nīderlandei
būtu jānodrošina šo ieteikumu pilnīga un savlaicīga īstenošana,
AR ŠO IESAKA Nīderlandei
laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam rīkoties
šādi.
1.           Pastiprināt un
īstenot budžeta stratēģiju, ko atbalsta pietiekami
precizēti pasākumi, 2014. gadam un pēc tam, lai
ilgtspējīgi nodrošinātu pārmērīgā budžeta
deficīta savlaicīgu novēršanu līdz 2014. gadam un
izpildītu strukturālās korekcijas centienus, kas precizēti
Padomes ieteikumos saskaņā ar pārmērīga deficīta
novēršanas procedūru. Aizsargāt izdevumus jomās, kuras ir
tieši attiecināmas uz izaugsmi kā, piemēram,
izglītība, inovācijas un pētniecība. Pēc
pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas
turpināt strukturālo korekciju centienus, kas Nīderlandei
ļautu izpildīt vidēja termiņa mērķi līdz
2015. gadam.
2.           Pastiprināt centienus
veikt pakāpenisku reformu mājokļu tirgū, paātrinot
plānus samazināt nodokļu atskaitījumus par hipotekāro
kredītu procentu maksājumiem, nodrošinot lielākā
mērā uz tirgu orientētu mehānismu cenu noteikšanai
īres tirgū un turpinot piesaistīt īres maksas sociālo
mājokļu tirgū mājsaimniecību ieņēmumiem.
Pārorientēt sociālo mājokļu uzņēmumus uz
atbalstu tām mājsaimniecībām, kurām tas visvairāk
nepieciešams.
3.           Apspriežoties ar
sociālajiem partneriem, pielāgot otro pensiju līmeni, lai
nodrošinātu izmaksu un riska piemērotu sadalījumu katrā
paaudzē un starp paaudzēm. Līdz ar likumā noteiktā
pensionēšanās vecuma pakāpenisku paaugstināšanu veikt
pasākumus vecāka gadagājuma darba ņēmēju
nodarbināmības uzlabošanai. Īstenot plānoto ilgtermiņa
aprūpes sistēmas reformu, lai nodrošinātu šīs sistēmas
rentabilitāti, un reformu papildināt ar turpmākiem
pasākumiem, kuru uzdevums ir apturēt izmaksu paaugstināšanos,
tādējādi nodrošinot ilgtspēju.
4.           Veikt
turpmākus pasākumus līdzdalības uzlabošanai darba
tirgū, jo īpaši attiecībā uz tiem iedzīvotājiem,
kuri darba tirgū ir atstumti. Turpmāk mazināt ar nodokļiem
saistītus nodarbinātības šķēršļus, tostarp
paātrinot mājsaimniecību otrajiem pelnītājiem
paredzēto tālāknododamo nodokļu atlaižu pakāpenisko
izbeigšanu. Sekmēt darbavietu maiņu darba tirgū un mīkstināt
pārāk stingros noteikumus darba tirgū, tostarp paātrinot
nodarbinātības aizsardzības tiesiskā regulējuma un
bezdarba pabalstu sistēmas reformu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997.,
1. lpp.
[2]               OV L 306,
23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2013) 369 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 un
P7_TA(2013)0053.
[5]               Padomes 2013. gada
22. aprīļa Lēmums 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 121 final.
[9]               Saskaņā ar Regulas
(EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums ( 2014. gada 7. janvāris ) par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu amatā

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/1

         PADOMES IETEIKUMS
   (2014. gada 7. janvāris)
   par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu amatā
   2014/C 8/01
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 283. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Protokolu (Nr. 4) par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem un jo īpaši tā 11.2. pantu,
   AR ŠO IESAKA EIROPADOMEI:
   Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa amatā uz astoņu gadu pilnvaru laiku iecelt Sabine LAUTENSCHLÄGER kundzi.

      Briselē, 2014. gada 7. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. KOURKOULAS


				|

		52012DC0327

			Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Slovēnijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas stabilitātes programmu 2012.-2015. gadam /* COM/2012/0327 final - 2012/ () */

			   	Ieteikums
PADOMES IETEIKUMS
par Slovēnijas 2012. gada valsts
reformu programmu
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Slovēnijas stabilitātes
programmu 2012.-2015. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta
2. punktu un 148. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes
1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta
stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un
koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās
5. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1176/2011 par
to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību[2], un jo īpaši
tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
ieteikumu[3],
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
rezolūcijas[4],
ņemot vērā Eiropadomes
secinājumus,
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu
komiteju,
tā kā:
(1)       Eiropadome 2010. gada
26. martā atbalstīja Eiropas Komisijas priekšlikumu sākt
jaunu nodarbinātības un izaugsmes
stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam pamatā
būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot
uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai
palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un
konkurētspēju.
(2)       Padome 2010. gada
13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un
Savienības vispārējām ekonomikas politikas
pamatnostādnēm (2010.–2014. gads), savukārt 2010. gada
21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu
nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5],
kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”.
Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs
integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un
nodarbinātības politikā.
(3)       Padome 2011. gada
12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Slovēnijas
valsts reformu programmu 2011. gadam un sniedza savu atzinumu par
Slovēnijas atjaunināto stabilitātes programmu
2011.-2014. gadam.
(4)       Komisija 2011. gada
23. novembrī pieņēma otro gada izaugsmes
pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex-ante
un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz
stratēģiju "Eiropa 2020". Komisija 2012. gada
14. februārī, balstoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011,
pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu[6],
kurā tā noteica Slovēniju kā vienu no
dalībvalstīm, attiecībā uz kuru tiks veikts
padziļināts pārskats.
(5)       Eiropadome 2012. gada
2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu
finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību
izaugsmes sekmēšanai Tā uzsvēra vajadzību īstenot
diferencētu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju, atjaunot
normālus aizdošanas nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un
konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu un krīzes
sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.
(6)       Eiropadome 2012. gada
2. martā arī aicināja dalībvalstis, kuras
piedalās paktā "Euro plus", savlaicīgi nākt
klajā ar savām saistībām, lai tās varētu
iekļaut minēto valstu stabilitātes vai konverģences
programmās un valstu reformu programmās.
(7)       Slovēnija
2012. gada 26. aprīlī iesniedza savu stabilitātes
programmu, kas attiecas uz 2012.-2015. gadu, savukārt 2012. gada
13. aprīlī — 2012. gada valsts reformu programmu.
Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā
to savstarpējo saistību. Komisija padziļinātajā
pārskatā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011
5. pantu ir izvērtējusi arī to, vai Slovēniju ir
skārusi makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Komisija
padziļinātajā pārskatā[7] secināja, ka
Slovēnijā ir iekšējā nelīdzsvarotība, kas jo
īpaši ietekmē korporatīvā sektora aizņemto
līdzekļu īpatsvara samazināšanu un banku
stabilitāti. Šī iekšējā
nelīdzsvarotība un jebkura iespējamā ārējā
nelīdzsvarotība būtu cieši jāuzrauga un
jāatspoguļo ekonomikas politikas apsvērumos, lai
tādējādi samazinātu iespējamo negatīvo ietekmi uz
ekonomikas darbību. Lielākās
bankas rekapitalizācija un pārdošana un cieša apņemšanās
novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz
2013. gada termiņam ir divi būtiski un lietderīgi elementi
iespējamajos risinājumos, kādi šobrīd tiek apsvērti. Iespējamo pārmērīgo
nelīdzsvarotību var samazināt ar ātru un pilnīgu
īstenošanu šajās jomās.
(8)       Pamatojoties uz
2012. gada stabilitātes programmas novērtējumu
saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka
stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais
makroekonomiskais scenārijs salīdzinājumā ar Komisijas
2012. gada pavasara prognozēm ir optimistisks. Programmā
izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir
panākt, lai vispārējais valsts budžeta deficīts būtu
mazāks par 3 % no IKP 2013. gadā, kas ir Padomes noteiktais
termiņš, un pēc tam turpināt samazināt budžeta
deficītu, lai tādējādi līdz 2015. gadam sasniegtu
Slovēnijas budžeta vidēja termiņa mērķi (VTM). VTM ir
definēts kā līdzsvarots budžets strukturālā
izteiksmē, kas kopš iepriekšējās programmas nav mainījies,
taču to nevar uzskatīt par piemērotu saskaņā ar
Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, jo, balstoties uz
pašreizējo politiku un prognozēm, tas nenodrošina pietiekami
ātru progresu attiecībā uz ilgtspējību
ilgtermiņā. Pastāv risks, ka budžeta deficīta
rādītāji varētu būt sliktāki par
plānotajiem, jo i) 2013.-2015. gada laikposmam paredzētie
pasākumi nav pietiekami konkrēti; ii) primārie
kārtējie izdevumi jau iepriekš ir pārsniegti, iii) ieņēmumi
ir mazāki, ņemot vērā salīdzinoši optimistisko
makroekonomisko scenāriju un neskaidrību par nesen pieņemto
nodokļu pasākumu ietekmi, un iv) iespējamas papildu
kapitāla atbalsta darbības un garantiju izmantošana. Balstoties uz
(pārrēķinātu) strukturālo bilanci[8],
vidējie gada fiskālie pasākumi 2010.-2013. gadā ir
plānoti gandrīz 1 % apmērā no IKP, kas ir nedaudz
virs Padomes ieteiktā rādītāja. Taču saskaņā
ar Komisijas 2012. gada pavasara prognozēm 2013. gadā
būs jāveic papildu pasākumi, lai visā korekcijas
laikposmā ievērotu šo ieteikumu. Pēc plānotās
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas ikgadējais
progress attiecībā uz VTM sasniegšanu saskaņā ar programmu atbilst
Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam
0,5 % rādītājam 2015. gadā, bet
2014. gadā ir zem šī rādītāja, savukārt
valsts izdevumu pieauguma rādītājs, ņemot vērā
diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, atbilst
Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu
rādītājam abos gadus, līdz ar to programma kopumā
paredz atbilstošu pielāgošanas stratēģiju VTM sasniegšanai.
Ņemot vērā iepriekšminētos riskus, progress
saistībā ar VTM sasniegšanu abos gados varētu būt
lēnāks, nekā nepieciešams programmā. Ir paredzēts, ka
vispārējais valsts bruto parāds, kas 2011. gadā bija
aptuveni 48 % no IKP, līdz 2013. gadam būs
visaugstākais, proti, 53 % (tādējādi joprojām
esot zem atsauces vērtības, t.i., 60 % no IKP), pirms tas
līdz programmas beigām nedaudz samazināsies. Parāds var
palielināties, jo iespējams lielāks budžeta deficīts,
kā iepriekš minēts, un lielākas krājumu plūsmas
korekcijas. Slovēnijas vidēja termiņa budžeta plāns un
noteikums par izdevumiem joprojām nav pietiekami saistoši un
nepietiekamā mērā koncentrējas uz to, lai sasniegtu VTM un
nodrošinātu ilgtermiņa ilgtspējību.
(9)       Slovēnijas valdība
līdz šim nav spējusi veikt nekādas sistēmiskas
izmaiņas pensiju sistēmā, ņemot vērā
12 mēnešu moratoriju attiecībā uz tiesību aktiem
pēc tam, kad 2011. gada jūnija referendumā tika
noraidīta iepriekšējā pensiju reforma. Taču 2011. gada
decembrī un 2012. gada maijā īstermiņa pasākumi
izmaksu samazināšanai tika pagarināti un stiprināti. Lai arī
šie robu aizpildīšanas pasākumi īstermiņā ir
būtiski un dod labumu, ir skaidrs, ka ar tiem nepietiek, lai risinātu
ilgtermiņa problēmas. Valdība paredz līdz 2013. gada
beigām ieviest jaunu pensiju reformu, kas būtu balstīta uz
daudzpīlāru sistēmu un faktiskā pensionēšanās
vecuma palielināšanu. Lai arī nav sniegta nekāda
sīkāka informācija, šie plāni ambīciju ziņā
šķiet pieticīgi. Ņemot vērā problēmas
apmēru, ir vajadzīga visaptveroša reforma, kas risinātu
šādus jautājumus: neliels likumā noteiktais
pensionēšanās vecums, atšķirības likumā
noteiktajā pensionēšanās vecumā vīriešiem un
sievietēm, plašas priekšlaicīgas pensionēšanās
iespējas un izdevīgi indeksācijas noteikumi pensijām.
Līdz šim nav īstenoti nekādi konkrēti pasākumi, lai
palielinātu gados vecāku darbinieku nodarbinātības
līmeni, lai arī pamatnostādnes aktīvas darba tirgus
politikas pasākumu īstenošanai 2012.-2015. gadā un
2012. gada plāns aktīvas nodarbinātības politikas
pasākumu īstenošanai gados vecākus bezdarbniekus uzskata par
īpašu mērķa grupu.
(10)     Situācija Slovēnijas
banku nozarē tagad šķiet pat vēl sarežģītāka
nekā 2011. gada novērtējuma laikā. Nozares
kopējie zaudējumi 2011. gadā bija ievērojami, un,
raugoties uz priekšu, ekonomikas izaugsmes tempa samazināšanās
radīs turpmākus aizdevumu zaudējumus, jo aizvien vairāk
uzņēmumiem ir grūtības nodrošināt parādu
apkalpošanu. Līdz šim ieviestiem vai paziņotiem pasākumiem
trūkst ambīciju salīdzinājumā ar problēmas
apmēru. Lielākās bankas (NLB) steidzamā otrā
rekapitalizācija nav virzījusies uz priekšu. Jaunā valdība
ir paudusi savu nolūku lielākajās bankās samazināt
savu akciju paketi līdz bloķējošam mazākumam. Ir
nepieciešams noskaidrot saistību starp šiem ilgtermiņa pasākumiem
un tūlītējo un steidzamo vajadzību pēc jauna
kapitāla gadījumos, kad valstij kā lielākajam
īpašniekam nepārprotami ir galīgā atbildība. Skaidra
privatizācijas stratēģija, ko atbalsta ar laicīgiem
kapitāla ieguldījumiem zaudējumu segšanai, labas pārvaldības
nodrošināšana un profesionāla un politiski neitrāla
pārvaldība šo politiku un šo banku iespējamo pārdošanu
padarītu ticamāku.
(11)     Pagājušajā gadā
netika iesniegti nekādi konkrēti priekšlikumi atšķirību
samazināšanai starp aizsardzību, kāda tiek piešķirta
pastāvīgajiem darbiniekiem salīdzinājumā ar pagaidu
darbiniekiem. 2011. gadā tika sāktas sarunas ar sociālajiem
partneriem par Likumu par darba attiecībām, taču netika
panākta ne vienošanās, ne arī pieņemti grozījumi.
Valsts reformu programmā norādīti daži pasākumi, kam
jāpalielina elastdrošība un jārisina segmentācijas
jautājums, taču nav norādīts grafiks to pieņemšanai.
Ar nesen pieņemto Likumu par publisko finanšu līdzsvarošanu tiek
ieviesta ievērojami augstāka maksa (koncesijas maksas) par "studentu
darbu", lai samazinātu šā statusa pievilcību darba
tirgū, taču šobrīd nav paredzēti nekādi papildu
pasākumi.
(12)     Izglītības un
apmācības sistēmas atbilstība darba tirgus
vajadzībām joprojām ir nepietiekama, lai arī visā
izglītības ciklā šobrīd tiek ievesti
profesionālās orientācijas pakalpojumi un tiek īstenoti
pasākumi, lai sniegtu informāciju par karjeras
perspektīvām. Nav veikti nekādi konkrēti pasākumi, lai
izveidotu sistēmu, kas spētu prognozēt darba tirgus
pieprasījumu nākotnē. Daži Eiropas Sociālā fonda
līdzfinansētie projekti tika sākti nolūkā sekmēt
profesijas, pēc kurām darba tirgū ir liels pieprasījums.
Šie pasākumi ir būtiski, bet kopumā nav pietiekams šīs problēmas
risinājums. Slovēnijas Valsts nodarbinātības dienesta
vispārējās efektivitātes neatkarīgo ekspertu
novērtējums nav pieejams.
(13)     Neatkarīgi no
tiesību aktos veiktajām izmaiņām 2011. gada
aprīlī, lai Konkurences aizsardzības biroju ar 2012. gada
1. janvāri pārveidotu par neatkarīgu aģentūru,
birojs vēl nav neatkarīga struktūra, jo vispirms ir
jāizpilda vairāki procesuālie nosacījumi. Turklāt
Konkurences aizsardzības biroja resursi 2011. gadā tika
samazināti. Šāda notikumu attīstība ietekmē tā
spēju pieņemt vairāk īstenošanas pasākumu un ar savu
iestāžu īpatsvaru stiprināt konkurenci sekmējošu reformu.
Tikko ir pabeigts pētījums par profesiju deregulāciju, taču
konkrēta politiskā rīcība šajā nozarē
joprojām ir neskaidra. Vispārīgi runājot, daži tiesiskā
regulējuma aspekti pakalpojumu sniedzēju reģistrācijai var
radīt problēmas attiecībā uz saderību ar Pakalpojumu
direktīvu. Vispārējo uzņēmējdarbības vidi
raksturo trūkumi, kas attur vietējos un ārvalstu
ieguldītājus un kavē banku bilanču ātru uzlabošanu,
piemēram, valsts tieša un netieša iesaistīšanās ekonomikā
un parādniekus aizsargājošas un dažreiz problemātiskas
maksātnespējas procedūras. Visbeidzot, tā kā Slovēnija
kļūst par aizvien būtiskāku elektroenerģijas
plūsmu tranzīta valsti, valsts pārvades tīkls sāk
kļūt par vājo vietu.
(14)     Pēc tam, kad
minimālā alga 2010. gada martā tika ievērojami
palielināta un procentuāli no vidējās algas
2011. gadā bija augstākā Eiropas Savienībā,
tomēr minimālā alga joprojām ir zem nabadzības
sliekšņa. Saistībā ar indeksāciju turpmākajos divos
gados nominālais pieaugums bija vēl 4 %. Šie notikumi samazina
darbietilpīgu nozaru konkurētspēju un palielina strukturālo
bezdarbu.
(15)     Slovēnija ir
uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu
“Euro plus”. Šīs saistības un 2011. gada saistību
īstenošana attiecas uz nodarbinātības sekmēšanu,
konkurētspējas uzlabošanu, publisko finanšu stabilitātes
veicināšanu un finanšu stabilitātes stiprināšanu. Komisija ir
novērtējusi pakta "Euro plus" saistību
īstenošanu. Šā novērtējuma rezultāti ir ņemti
vērā ieteikumos.
(16)     Saistībā ar Eiropas
pusgadu Komisija ir veikusi Slovēnijas ekonomikas politikas visaptverošu
analīzi. Tā ir izvērtējusi stabilitātes programmu un
valsts reformu programmu un ir iesniegusi padziļinātu pārskatu.
Tā ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību
ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās
politikas izveidē Slovēnijā, bet arī to atbilstību ES
noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka
jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā
ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos
valsts lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Tās
ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz
7. ieteikumā turpmāk.
(17)     Ņemot vērā šo
novērtējumu, Padome ir izskatījusi Slovēnijas
stabilitātes programmu, un tās atzinums[9]
ir īpaši atspoguļots turpmāk izklāstītajā
1. ieteikumā.
(18)     Ņemot vērā
Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu,
Padome ir izskatījusi Slovēnijas 2012. gada valsts reformu
programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā
ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir jo īpaši
atspoguļoti 3., 6. un 7. ieteikumā turpmāk,
IESAKA Slovēnijai laikposmā
no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi.
1.           Īstenot 2012. gada
budžetu un stiprināt budžeta stratēģiju 2013. gadam ar
pietiekami precizētiem strukturāliem pasākumiem, būt
gatavai veikt papildu pasākumus, lai nodrošinātu laicīgu pārmērīgā
budžeta deficīta novēršanu ilgtspējīgā veidā un
saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūru īstenotu Padomes ieteikumos noteiktos
strukturālās korekcijas pasākumus. Pēc tam ar
piemērotu strukturālās korekcijas pasākumu nodrošināt
pietiekamu progresu attiecībā uz vidēja termiņa
mērķi par budžeta stāvokli, tostarp izdevumu kritērija
sasniegšanu. Stiprināt vidēja termiņa budžeta sistēmu,
tostarp noteikumu par izdevumiem, to padarot saistošāku un
pārredzamāku.
2.           Veikt steidzamus
pasākumus ar mērķi nodrošināt pensiju sistēmas
ilgtermiņa stabilitāti, vienlaikus saglabājot
pienācīgas pensijas, i) vienādojot likumā noteikto
pensionēšanās vecumu vīriešiem un sievietēm;
ii) palielinot likumā noteikto pensionēšanās vecumu
atbilstoši dzīves ilguma pieaugumam, iii) samazinot priekšlaicīgas
pensionēšanās iespējas, un iv) pārskatot pensiju
indeksācijas sistēmu. Palielināt gados vecāku darba
ņēmēju nodarbinātības līmeni, turpinot pilnveidot
aktīva darba tirgus politiku un mūžizglītības
pasākumus.
3.           Veikt vajadzīgos
pasākumus, lai veidotu pietiekamas kapitāla rezerves banku
nozarē un sekmētu bilanču uzlabošanu tā, lai varētu
atkal sniegt vajadzīgu aizdevumu ienesīgām darbībām.
Saņemt pilntiesīgu trešo personu apstiprinājumu par
sistēmiski svarīgu banku aizdevumu zaudējumu aplēsēm,
pamatojoties uz stresa testiem.
4.           Apspriežoties ar
sociālajiem partneriem un saskaņā ar valsts normām
pielāgot nodarbinātības aizsardzību reglamentējošos
tiesību aktus, kas attiecas uz pastāvīgajiem līgumiem, lai
samazinātu darba tirgus segmentāciju. Turpināt risināt
jautājumu par paralēlo darba tirgu, ko rada studentu darbs.
5.           Uzlabot prasmju, jo
īpaši mazkvalificētu darbinieku un augstskolu absolventu,
pielāgošanu darba tirgus pieprasījumam un turpināt
arodizglītības un apmācības reformas.
6.           Veikt turpmākus
pasākumus tirgus atvēršanas stiprināšanai un profesionālo
pakalpojumu reorganizācijas paātrināšanai. Uzlabot
uzņēmējdarbības vidi, i) īstenojot Konkurences
aizsardzības biroja reformu, ii) izveidojot satvaru valstij
piederošiem uzņēmumiem, ar ko tiek nodrošināta neatkarīga
pārvalde un augsti uzņēmumu pārvaldības standarti, un
iii) uzlabojot bankrota procedūras, jo īpaši attiecībā
uz to termiņiem un efektivitāti.
7.           Pēc apspriešanās ar
sociālajiem partneriem un saskaņā ar valsts normām
nodrošināt, ka algu pieaugums, tostarp minimālās algas
pielāgojums, sekmē konkurētspēju un darbavietu
radīšanu.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā—
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997.,
1. lpp.
[2]               OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.
[3]               COM(2012)327 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 un P7_TA(2012)0047.
[5]               Padomes 2012. gada 26. aprīļa
Lēmums 2012/238/ES.
[6]               COM(2012)68 final.
[7]               SWD(2012)158 final.
[8]               Cikliski koriģētā bilance, izņemot
vienreizējos un pagaidu pasākumus, kuru Komisijas dienesti
pārrēķinājuši, balstoties uz programmā sniegto
informāciju un izmantojot kopīgi noteikto metodi.
[9]               Saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.


title: Padomes Ieteikums ( 2014. gada 8. jūlijs ) par Dānijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2014. gada konverģences programmu

text:
               29.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/17

         PADOMES IETEIKUMS
   (2014. gada 8. jūlijs)
   par Dānijas 2014. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Dānijas 2014. gada konverģences programmu
   2014/C 247/04
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (2), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas,
   ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas atzinumu,
   ņemot vērā Ekonomikas politikas komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020” –, kam pamatā ir ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

               (2)

               Padome 2010. gada 13. jūlijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), un 2010. gada 21. oktobrī tā pieņēma lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (3), kas kopā veido “integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā.

               (3)

               Dalībvalstu vai to valdību vadītāji 2012. gada 29. jūnijā pieņēma lēmumu par Izaugsmes un nodarbinātības paktu, kas ir saskaņots pamats rīcībai valstu, ES un eurozonas līmenī, izmantojot visas iespējamās sviras, instrumentus un politikas jomas. Viņi pieņēma lēmumu par dalībvalstu līmenī veicamo rīcību, jo īpaši paužot pilnīgu apņemšanos sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un īstenot konkrētai valstij adresētos ieteikumus.

               (4)

               Padome 2013. gada 9. jūlijā pieņēma ieteikumu (4) par Dānijas 2013. gada valsts reformu programmu un sniedza atzinumu par atjaunināto Dānijas konverģences programmu 2013.–2016. gadam.

               (5)

               Komisija 2013. gada 13. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2014. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. 2013. gada 11. novembrī Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Dānija tika noteikta kā viena no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.

               (6)

               Eiropadome 2013. gada 20. decembrī apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un rīcību izaugsmes sekmēšanai. Tā uzsvēra vajadzību īstenot diferencētu, uz izaugsmi vērstu fiskālo konsolidāciju, atjaunot normālus aizdevumu nosacījumus ekonomikai, sekmēt izaugsmi un konkurētspēju, risināt bezdarba problēmu, novērst krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts pārvaldi.

               (7)

               Komisija 2014. gada 5. martā publicēja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu sagatavotā padziļinātā pārskata rezultātus par Dāniju. Komisijas veiktā analīze liek tai secināt, ka Dānijas makroekonomikas problēmas saistībā ar privātā sektora parādu un ārējo konkurētspēju vairs netiek uzskatītas par nelīdzsvarotību makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras nozīmē. Konkrēti, mājokļu tirgus pielāgošana un sekas, ko augsts privātā sektora parādu līmenis rada reālajai ekonomikai, un finanšu nozares stabilitāte, šķiet, tiek kontrolētas. Tomēr šīm tendencēm, kā arī ārējās konkurētspējas veicinošajiem faktoriem joprojām ir jāpievērš uzmanība.

               (8)

               Dānija 2014. gada 15. aprīlī iesniedza 2014. gada valsts reformu programmu un savu 2014. gada konverģences programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

               (9)

               2014. gada konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas ilgtspēju un saglabāt strukturālo budžeta bilanci vidējā termiņa mērķa līmenī vai pārsniegt to. Vidējā termiņa mērķis –0,5 % apmērā no IKP atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Dānijas vispārējās valdības deficīts 2013. gadā ir noturīgi samazināts zem 3 % no IKP. Konverģences programma ir vērsta uz vispārējās valdības kopējo deficītu 1,3 % apmērā no IKP 2014. gadā un 2,9 % apmērā no IKP 2015. gadā, kas atbilst (pārrēķinātajai) strukturālajai bilancei vidējā termiņa mērķa līmenī vai pārsniedz to. Kopumā konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Plānots, ka parāda līmenis 44,5 % apmērā no IKP 2013. gadā uz laiku palielināsies 2015. gadā, bet pēc tam kritīsies. Konverģences programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Scenārijs 2014. gadā paredz pieaugumu 1,6 % un 2015. gadā – 1,9 % apmērā no IKP, un tas lielā mērā saskan ar Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozes rādītājiem – 1,5 % un 1,9 %. Pamatojoties uz 2014. gada konverģences programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi, Padome saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka Dānijas valsts finanšu sistēma ir stabila un var paredzēt, ka konverģences programmas mērķis tiks sasniegts.

               (10)

               Dānija ir guvusi zināmus panākumus, risinot jautājumu par to sabiedrības grupu stāvokli, kuras darba tirgū ir atstumtas, kā arī sekmējot izglītības sistēmas rentabilitāti. Ir redzami pirmie invaliditātes pensiju un subsidētās nodarbinātības reformas rezultāti, ir stājusies spēkā reforma skaidrā naudā izmaksāto pabalstu jomā, ir panākta vienošanās par reformu slimības pabalstu jomā, un aprīlī valdība laida klajā reformas priekšlikumu aktīvā darba tirgus politikas jomā. Vēl aizvien jārisina problēma, kā nodrošināt pietiekoši daudz mācekļu vietu un celt šāda apmācības veida kvalitāti un prestižu, uzlabot profesionālās izglītības un apmācības sistēmu un samazināt priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas augstos rādītājus. Minēto reformu ietekme pilnībā vēl nav redzama, jo to īstenošana sākta tikai nesen. 2014. gada februārī tika panākta vienošanās par reformu profesionālās izglītības un apmācības jomā, un paredzams, ka tā stāsies spēkā 2015. gada vidū, un tās mērķis būs uzlabot profesionālās izglītības un apmācības kvalitāti ar dažādu iniciatīvu palīdzību.

               (11)

               Produktivitātes stiprināšana vēl aizvien ir problēma, kas jārisina Dānijas ekonomikā. Komisijas novērtējums lielā mērā atbilst Produktivitātes komisijas konstatējumiem. Produktivitātes komisija 2014. gada aprīlī publicēja 25 galvenos ieteikumus un vairāk nekā 100 konkrētus ierosinājumus tādās jomās kā konkurence, publiskais iepirkums, izglītība, internacionalizācija, inovācija, nodokļu sistēma un infrastruktūra. Pasākumi, ar kuriem pievērstos zema produktivitātes pieauguma problēmai, būtu jāveic, īstenojot Produktivitātes komisijas ieteikumus.

               (12)

               Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir vispusīgi izanalizējusi Dānijas ekonomikas politiku. Tā ir izvērtējusi valsts reformu programmu un konverģences programmu. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Dānijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Savienības vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Komisijas ieteikumi saskaņā ar Eiropas pusgadu ir atspoguļoti 1. līdz 3. ieteikumā.

               (13)

               Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi konverģences programmu, un tās atzinums (5) ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

         AR ŠO IESAKA Dānijai laikposmā no 2014. gada līdz 2015. gadam rīkoties šādi.

               1.

               Pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas turpināt īstenot uz izaugsmi vērstu fiskālo politiku un saglabāt stabilu fiskālo stāvokli, nodrošinot vidēja termiņa budžeta mērķa turpmāku ievērošanu visā konverģences programmas darbības laikā.

               2.

               Veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu to cilvēku nodarbināmību, kuri darba tirgū ir atstumti. Uzlabot izglītības rādītājus, jo īpaši jauniešiem ar migrantu izcelsmi, un profesionālās apmācības efektivitāti. Atvieglot pāreju no izglītības uz darba tirgu, cita starpā plašāk izmantojot apmācību darbā un mācekļu programmas.

               3.

               Intensīvāk strādāt, lai novērstu šķēršļus ienākšanai tirgū un mazinātu regulatīvo slogu, ar mērķi palielināt konkurenci iekšējo pakalpojumu jomā, jo īpaši mazumtirdzniecības un būvniecības jomā, kā ieteikusi Produktivitātes komisija.

      Briselē, 2014. gada 8. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. C. PADOAN

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp.

      (3)  Paliek spēkā 2014. gadā ar Padomes Lēmumu 2014/322/ES (2014. gada 6. maijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam (OV L 165, 4.6.2014., 49. lpp.).

      (4)  OV C 217, 30.7.2013., 18. lpp.

      (5)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 2. punktu.


title: Komisijas Ieteikums (ES) 2016/1110 (2016. gada 28. jūnijs) par monitoringu attiecībā uz niķeļa klātbūtni dzīvnieku barībā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               8.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 183/68

         KOMISIJAS IETEIKUMS (ES) 2016/1110
   (2016. gada 28. jūnijs)
   par monitoringu attiecībā uz niķeļa klātbūtni dzīvnieku barībā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Niķelis (Ni) dzīvnieku barībā var nokļūt gan no dabiskiem, gan antropogēniem avotiem. Turklāt atsevišķas barības sastāvdaļas satur metālisko niķeli, jo to izmanto kā katalizatoru to ražošanā.

               (2)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA; turpmāk “Iestāde”) Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē (CONTAM grupa), ir sniegusi zinātnisku atzinumu par Ni klātbūtnes dzīvnieku barībā radīto risku dzīvnieku un sabiedrības veselībai un videi (1).

               (3)

                  CONTAM grupa secināja, ka Ni negatīvā ietekme uz liellopiem, cūkām, trušiem, pīlēm, zivīm, suņiem, vistām, zirgiem, aitām, kazām un kaķiem caur to uzņemto barību ir maz ticama. CONTAM grupa attiecībā uz Ni klātbūtnes dzīvnieku izcelsmes pārtikā radītā riska novērtējumu secināja, ka pašreizējais iedzīvotāju hroniskas pakļautības Ni iedarbībai līmenis, ņemot vērā tikai dzīvnieku izcelsmes pārtiku, varētu radīt iespējamu apdraudējumu jauniešiem. CONTAM grupa attiecībā uz akūtu iedarbību ar uzturu secināja, ka cilvēki, kuri ir sensibilizēti pret niķeli, lietojot uzturā dzīvnieku izcelsmes pārtiku, ir arī pakļauti ādas ekzēmas uzliesmojumu riskam. Dzīvnieku izcelsmes pārtikas nozīmi attiecībā uz cilvēka pakļautību Ni iedarbībai ar uzturu nevajadzētu novērtēt par zemu, jo īpaši vecuma grupām ar augstu uztura pakļautību Ni iedarbībai. Tomēr no pieejamās informācijas nav iespējams noteikt pārnesumu līmeni no dzīvnieki barības uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku.

               (4)

               Konstatēts, ka EFSA zinātniskajā atzinumā izmantotie dati par Ni sastopamību dzīvnieku barībā iegūti galvenokārt no vienas dalībvalsts, un tādēļ tie var nebūt reprezentatīvi par Ni klātbūtni dzīvnieku barībā ES.

               (5)

               Tādēļ ir lietderīgi uzraudzīt Ni klātbūtni dzīvnieku barībā visā ES pirms pieļaujamo maksimālo līmeņu noteikšanas dzīvnieku barībā vai jebkādiem citiem riska pārvaldības pasākumiem, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu augsta līmeņa cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1.

               Dalībvalstīm kopā ar barības nozares uzņēmēju aktīvu līdzdalību vajadzētu veikt monitoringu attiecībā uz Ni klātbūtni dzīvnieku barībā.

               2.

               Lai nodrošinātu, ka no partijas paņemtie paraugi ir reprezentatīvi, dalībvalstīm būtu jāievēro paraugu ņemšanas procedūras, kas noteiktas ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 152/2009 (2).

               3.

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka analīžu rezultātus regulāri, vēlākais līdz 2017. gada 31. oktobrim, ievērojot EFSA prasīto datu iesniegšanas formātu, EFSA norādījumus par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu (EFSA's Guidance on Standard Sample Description (SSD) for Food and Feed
                   (3)) un EFSA specifiskās papildprasības, iesniedz EFSA.

      Briselē, 2016. gada 28. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  EFSA Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, 2015. Zinātnisks atzinums par niķeļa klātbūtnes dzīvnieku barībā radīto risku dzīvnieku un sabiedrības veselībai un videi. EFSA Journal 2015; 13(4): 4074, 76 lpp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074 www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  Komisijas 2009. gada 27. janvāra Regula (EK) Nr. 152/2009, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes barības oficiālajai kontrolei (OV L 54, 26.2.2009., 1. lpp.).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Eiropas Centrālās bankas ieteikums ( 2010. gada 8. oktobris ) Eiropas Savienības Padomei par Eesti Pank ārējo revidentu (ECB/2010/16)

text:
               19.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/1

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS IETEIKUMS
   (2010. gada 8. oktobris)
   Eiropas Savienības Padomei par Eesti Pank ārējo revidentu
   (ECB/2010/16)
   2010/C 282/01
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 27.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas nacionālo centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

               Padomes 2010. gada 13. jūlija Lēmuma 2010/416/EU saskaņā ar Līguma 140. panta 2. punktu par euro ieviešanu Igaunijā 2011. gada 1. janvārī (1) 1. pants nosaka, ka Igaunija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus euro ieviešanai un ka 2003. gada Pievienošanās akta (2) 4. pantā minēto Igaunijas izņēmuma statusu atceļ no 2011. gada 1. janvāra.

               (3)

                  Eesti Pank par savu ārējo revidentu 2011.–2015. finanšu gadā ir izvēlējusies AS Deloitte Audit Eesti,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
   Tiek ieteikts par Eesti Pank ārējo revidentu 2011.–2015. finanšu gadā iecelt AS Deloitte Audit Eesti.

      Frankfurtē pie Mainas, 2010. gada 8. oktobrī

            ECB prezidents

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 196, 28.7.2010., 24. lpp.

      (2)  OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.